Апеляційний суд Рівненської області
________________________________________________копія:_______
У Х В А Л А
Іменем України
12 грудня 2016 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ліквідатора ЗАТ «Рівненський ливарний завод» - ОСОБА_4 (далі-представник) на ухвалу слідчого судді Рівненського районного суду Рівненської області від 29 листопада 2016 року,

За участі:
секретаря с/з ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого СВ Рівненського РВП Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_7 (далі-слідчий) та накладено арешт на майно ОСОБА_8 , яке ЗАТ «Рівненський ливарний завод» включено до переліку майна, яке виставлено на аукціон. Заборонено ЗАТ «Рівненський ливарний завод» вчиняти будь-які дії, спрямовані на відчуження, передачу вказаного майна третім особам, у тому числі шляхом реалізації його на аукціонах.

Слідчий суддя, задовольняючи клопотання слідчого в ухвалі зазначив, що враховуючи вимоги ст.173 КПК України, які встановлюють підстави для вирішення питання щодо накладення арешту та те, що слідчим доведено необхідність арешту майна, який не порушуватиме справедливий баланс між інтересами власника, гарантованими законом і завданнями кримінального провадження, то клопотання слідчого, що надійшло до суду з дотриманням вимог КПК України підлягає до задоволення.

У поданій на ухвалу слідчого судді апеляційній скарзі представник зазначає, що ухвала є незаконною, оскільки слідчий суддя розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, яке на підсатві договору купівлі-продажу належить ОСОБА_9 , без виклику представника (ліквідатора), порушив вимоги ст.172 КПК України. Також доводить, що слідчий суддя не взяв до уваги об`єктивні обставини того, що документи, додані слідчим до клопотання не містять доказів того, що арештоване майно належить чи може належати саме гр. ОСОБА_10 , а тому вважає, що майно підлягає поверненню ЗАТ «Рівненський ливарний завод». Просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна ОСОБА_11 відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора про залишення ухвали слідчого судді без змін, перевіривши матеріали судового провадження за клопотанням слідчого про накладення арешту на майно, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до таких висновків.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому КПК України порядку.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч.2 ст.172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Тобто, слідчий суддя, згідно вищевказаних норм кримінального процесуального закону, наділений правом розглядати клопотання про арешт майна без виклику сторін у судове засідання.,

Як вбачається з ухвали слідчого судді, клопотання слідчого про арешт майна ОСОБА_11 , яке ЗАТ «Рівненський ливарний завод» було виставлено на аукціон, слідчим суддею розглядалось за відсутності його власника ОСОБА_11 з метою забезпечення арешту майна. У судовому засіданні приймав участь лише слідчий.

Частиною першою ст.174 КПК України, передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Тобто, відповідно до порядку, передбаченого ст.174 КПК України, перелічені особи, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право звернутися до слідчого судді із клопотанням про скасування арешту майна повністю або частково.

Слідчий суддя, розглядаючи клопотання слідчого про арешт майна, не повідомляв власника арештованого майна про дату та час розгляду клопотання, що підтверджується відсутністю будь-яких повідомлень у матеріалах провадження.

Крім того, слідчий суддя, прийнявши рішення про накладення арешту, погодився із усіма доводами слідчого, наведеними у клопотанні.

Пунктом десятим ч.1 ст.393 КПК України, передбачено, що апеляційну скаргу на судове рішення мають право подати особи у випадках, передбачених КПК України.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що представник, як арбітражний керуючий, не позбавлений можливості звернутись до слідчого судді із клопотанням про скасування накладеного ухвалою слідчого судді Рівненського районного суду Рівненської області від 29 листопада 2016 року арешту на майно ОСОБА_11 , в порядку ст.174 КПК України.

З огляду на викладене, враховуючи порядок, визначений главою 17 КПК України щодо розгляду клопотань слідчого або прокурора про арешт майна, колегія суддів вважає, що ОСОБА_4 не позбавлений права звернутись до слідчого судді із клопотанням про скасування арешту майна в порядку ст.174 КПК України.

Частиною четвертою ст.399 КПК України передбачено, що суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження лише, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, або судове рішення оскаржене виключно з підстав, з яких воно не може бути оскарженим згідно з положеннями статті 394 цього Кодексу.

Частиною п`ятою цієї ж статті встановлено, що копія ухвали про повернення апеляційної скарги, відмову у відкритті провадження невідкладно надсилається особі, яка подала апеляційну скаргу, разом з апеляційною скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 174, 399 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Відмовити ОСОБА_4 у відкритті провадження. Подану апеляційну скаргу з доданими до неї матеріалами йому повернути.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

С У Д Д І: (підписи)
ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ОСОБА_3
Згідно з оригіналом: суддя-доповідач: ОСОБА_1