Справа № 136/97/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 червня 2017 року м. Липовець
Липовецький районний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участі секретаря ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Липовець обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000014 від 13.01.2017 року про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта загальна середня, не одруженого, непрацюючого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.309 КК України,
за участю сторін кримінального провадження
з боку обвинувачення
прокурора ОСОБА_4
з боку захисту
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника адвоката ОСОБА_5
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 , маючи умисел на незаконне зберігання наркотичних засобів без мети збуту, достовірно знаючи, що рослини коноплі є наркотичним засобом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, пов`язаних з порушенням правил обігу наркотичних засобів, в порушення Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їхніх аналогів і прекурсорів» від 15.02.1995 року та Закону України «Про засади протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин та зловживання ними» від 15.12.2005 року, діючи умисно, зберігав до 13.01.2017 року на горищі будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , рослини коноплі, які є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено, канабісом, загальною масою (у перерахунку на висушену речовину) 3131,70 г.
13.01.2017 року працівниками Липовецького відділення поліції на підставі добровільної згоди власника будинку ОСОБА_3 проведено огляд його домогосподарства, у ході якого у вищевказаному місці виявлено та вилучено стебла рослини, за зовнішніми ознаками схожі на рослину коноплі.
Такі умисні дії ОСОБА_3 органами досудового розслідування було кваліфіковано за ч.3 ст.309 КК України, а саме: незаконне зберігання наркотичних засобів без мети збуту вчинене в особливо великих розмірах.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення не визнав, вказав, що наркотичні засоби належать не йому, а його сину ОСОБА_6 . Проте в ході судового розгляду кримінального провадження ОСОБА_3 вказав на те, що оговорив сина, маючи на меті уникнути кримінальної відповідальності.
Незважаючи на невизнання обвинуваченим ОСОБА_3 своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.309 КК України, суд вважає, що його вина повністю знайшла своє підтвердження в ході судового провадження та підтверджується належними та допустимими доказами дослідженими в ході судового розгляду, зокрема допитаними наступними показами свідків:
- свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , суду показали, що вони були запрошені в якості понятих 13.01.2017 року, коли в домогосподарстві, що розташоване в АДРЕСА_1 , під час огляду будинку, за добровільною згодою ОСОБА_3 , було виявлено в отворі на горищі будинку наркотичні засоби, які дістав син обвинуваченого із указаного місця - ОСОБА_6 , при цьому ОСОБА_3 вказав, що вони належать йому.
- свідок ОСОБА_9 суду показав, що він товаришує із ОСОБА_6 , та прийшов до дому до останнього аби допомогти порізати дрова, при цьому прийшли працівники поліції, які запитували за заборонені речі. ОСОБА_3 показав ОСОБА_6 , де він сховав коноплю для рибалки, які були в картонних ящиках;
- свідок ОСОБА_6 суду показав, що він приходиться обвинуваченому сином. За проханням батька він діставав картонні ящики з отвору на горище житлового будинку, де вони проживають, в яких зберігалась подрібнена речовина рослинного походження, яку батько казав, що зберігає для рибалки.
Також вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення підтверджується матеріалами кримінального провадження дослідженими та проаналізованими в судовому засіданні, а саме:
- протоколом огляду місця події від 13.01.2017 року, відповідно до якого було проведено огляд домогосподарства, що розташоване в АДРЕСА_1 , в якому проживає ОСОБА_3 , де у отворі, що веде на горище виявлено два паперові ящики та поліетиленовий мішок, які заповнені подрібненими рослинами та фрагментами рослин із специфічним запахом коноплі, що спаковані були у один мішок;
- висновком експерта за №62 від 19.01.2017 року, відповідно до якого встановлено, що надана на дослідження подрібнена речовина рослинного походження зеленого кольору є особливо наркотичним засобом канабісом, обіг якого заборонено, загальною масою у перерахунку на висушену речовину, що становить 3131,70 г.
Невизнання обвинуваченим своєї вини судом оцінюється критично і розцінюється як одна із форм самозахисту і намагання уникнути кримінальної відповідальності за вчинений ним злочин, на що в подальшому в ході судового розгляду вказав сам обвинувачений.
Аналіз досліджених в судовому засіданні доказів переконує суд, що обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.309 КК України, а саме: незаконне зберігання наркотичних засобів без мети збуту вчинене в особливо великих розмірах.
Суд вважає, що дії обвинуваченого органами досудового розслідування кваліфіковано вірно за ч.3 ст.309 КК України, тому обвинувачений ОСОБА_3 повинен нести кримінальну відповідальність за вчинене ним кримінальне правопорушення.
Призначаючи вид та міру покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до положень ст.12 КК України є тяжким злочином, особу винного, а саме: ОСОБА_3 раніше не судимий; за місцем проживання характеризується з негативної сторони; не одружений, непрацюючий, на обліку в лікаря психіатра та в наркологічному кабінеті на обліку не перебуває.
Обставинами, які пом`якшують покарання, відповідно ст. 66 КК України суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, обставин, що пом`якшують та обтяжують його покарання, суд приходить до висновку, що необхідним і достатнім для виправлення і попередження вчинення обвинуваченим нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді позбавлення волі на строк в межах санкції частини статті, за якою кваліфіковано його діяння.
При цьому, з урахуванням тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного та інших обставин справи, суд дійшов висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання та ізоляції його від суспільства, а тому приймає рішення про звільнення його від відбування покарання з випробуванням відповідно до ст.75 КК України із покладенням обов`язків, що передбачені ст.76 КК України.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Питання про речові докази та процесуальні витрати суд вирішує відповідно до ст.100, 124 КПК України.
Запобіжний захід стосовно обвинуваченого у даному кримінальному провадженні не обирався.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374, 376 КПК України, ст.ст. 65, 66, 67КК України, суд, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.309 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.
На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку, тривалістю в 3 (три) роки не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.
Згідно ст. 76 ч.1 п.1, 2 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки на протязі іспитового строку: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речовий доказ, які зберігаються у кімнаті речових доказів Липовецького ВП, - знищити.
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 в дохід держави процесуальні витрати за проведення дослідження наркотичних та психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів у сумі 2 201, 00 (дві тисячі двісті одну гривню 00 коп.) гривень.

Апеляційна скарга може бути подана на вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.
Суддя ОСОБА_1