н/п 1-кп/640/64/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
про продовження запобіжного заходу та привід свідка

"16" червня 2017 р.
Київський районний суд м. Харкова:
головуючий - суддя ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурорів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
захисників обвинувачених
адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8
перекладача ОСОБА_9
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185, ч.2 ст.187 КК України,
ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185, ч.2 ст.187, ч.2 ст.186 КК України,-
Суд розглядає питання доцільності продовження тримання обвинувачених під вартою.
Прокурор ОСОБА_3 вважав доцільним продовжити строк тримання обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 під вартою, посилаючись на існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, оскільки обвинувачені будуть переховуватися від суду та продовжувати вчиняти кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується; ще не допитаний свідок ОСОБА_10 , тому обвинувачені будуть вчиняти на нього тиск за для впливу на його показання. Також прокурор просив постановити ухвалу про привід свідка ОСОБА_10 .
Прокурор ОСОБА_11 клопотання підтримала.
Обвинувачені ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та їх захисники проти продовження строків тримання під вартою заперечували, зазначили, що ризики передбачені ст. 177 КПК України відсутні, просили застосувати їм запобіжний захід більш м`який не пов`язаний з позбавленням волі. Проти приводу свідка поклалися на розсуд суду.
Суд, заслухавши клопотання прокурора, думку учасників процесу, перевіривши матеріали справи, зазначає наступне.
При вирішенні питання про продовження строку запобіжного заходу, суд враховує наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме обвинувачені можуть переховуватися від суду та продовжити вчиняти кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується, беручи до уваги, що по справі не допитаний свідок, тому обвинувачені можуть незаконно здійснювати на нього вплив; а також суд оцінює сукупність обставин, передбачених ст.178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченими злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.187, ч.2 ст.186 КК України; враховуючи тяжкість покарання, що загрожує їм у разі визнання винуватими у скоєні злочинів, у вчиненні яких обвинувачується (від 7 до 10 років позбавлення волі), відсутність постійного офіційного місця роботи та офіційних джерел отримання прибутку; суд проходить до висновку, що застосування більш м`яких запобіжних заходів на теперішній час неможливе, для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинувачених під час розгляду справи суд продовжує строк тримання ОСОБА_5 , ОСОБА_6 під вартою на 60 днів, без визначення розміру застави, що відповідає положенням п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, оскільки обвинувачені підозрюються у злочинах, вчинених із застосуванням насильства до потерпілих.
Суд враховую дані про осіб обвинувачених, які не працюють, не мають постійного джерела доходів, відомості щодо наявності у обвинувачених на утриманні інших осіб не надано, тобто не мають стійких соціальних зв`язків, що оцінено у сукупності, тому розглядаючи можливість альтернативних запобіжних заходів, з урахуванням вищенаведених ознак, суд вважає їх такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинувачених, тобто застосування більш м`яких запобіжних заходів до обвинувачених на даний час неможливе, ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, не зменшилися.
Суд враховує обставини кримінального провадження, практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
При цьому суд зазначає, що тяжкість покарання, що загрожує, не є основною чи безпосередньою підставою для тримання під вартою, а оцінюється в сукупності з наявними ризиками, передбаченими ст. 177 КПК України.
З приводу клопотання прокурора про привід свідка суд зазначає наступне.
Статтею 327 КПК України встановлено, що якщо в судове засідання не прибув за викликом свідок, заслухавши думку учасників судового провадження, суд після допиту інших присутніх свідків призначає нове судове засідання і вживає заходів для його прибуття. Суд також має право постановити ухвалу про привід свідка та/або ухвалу про накладення на нього грошового стягнення у випадках та в порядку, передбачених главами 11 та 12 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 140 КПК України, привід полягає у примусовому супроводженні особи, до якої він застосовується, особою, яка виконує ухвалу про здійснення приводу, до місця її виклику в зазначений в ухвалі час.
Згідно з вимогами ч. 3 ст. 143 КПК України, у випадку невиконання особою, що підлягає приводу, законних вимог щодо виконання ухвали про здійснення приводу, до неї можуть бути застосовані заходи фізичного впливу, які дозволяють здійснити її супроводження до місця виклику.
Враховуючи, що на визначену судом дату свідок не з`явився, причини неявки суду не повідомив, суд вважає необхідним здійснити привід свідка в судове засідання.
Керуючись ст.ст. 140, 143, 177, 199, 369 КПК України, суд,-
Міру запобіжного заходу обвинуваченим ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківська установа виконання покарань (27)» продовжити на 60 діб - до 10 серпня 2017 року включно, без визначення розміру застави.
Клопотання прокурора задовольнити.
Доставити приводом свідка:
ОСОБА_10 , проживаючого: АДРЕСА_1 ,
до Київського районного суду м. Харкова (м. Харків, вул. Валентинівська,7-Б, зал №5) на 07 липня 2017 року о 11-30 год.
Організацію виконання приводу доручити начальнику Київського відділу ГУ Національної поліції в Харківській області.
Контроль за організацією виконання приводу покласти на Прокурора Харківської місцевої прокуратури №2.
Зобов`язати особу, яка буде здійснювати привід, у разі неможливості здійснити привід засудженого, надати письмові пояснення причин невиконання ухвали суду до 07 липня 2017 року о 11-30 год.
Ухвала є остаточною, оскарженню не підлягає.
Головуючий ОСОБА_1