печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 грудня 2016 року Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання старшого слідчого слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Автономної Республіки Крим ОСОБА_8 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні начальником відділу процесуального керівництва управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Автономної Республіки Крим ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0000245 від 15.11.2016р. про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Брест, Республіки Білорусь, громадянина України, вдівця, пенсіонера, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 14, п. 11 ч. 2 ст. 115 КК України, -
В С Т А Н О В И В :
В провадження слідчого судді надійшло клопотання старшого слідчого слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Автономної Республіки Крим ОСОБА_8 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні начальником відділу процесуального керівництва управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Автономної Республіки Крим ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_7 .
Вказане клопотання обґрунтовано тим, щослідчим відділом прокуратури АР Крим здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000245 від 15.11.2016 за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 14, п. 11 ч. 2 ст. 115 КК України.

10.12.2016 у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 14, п. 11 ч. 2 ст. 115 КК України.
Слідчий, посилаючись на те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, за яке передбачено максимальне покарання у виді позбавлення волі, що дає достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, просив клопотання задовольнити та застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Підозрюваний та його захисники заперечували щодо задоволення клопотання, мотивуючи тим, що стороною обвинувачення не доведена мета застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний, може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України. Одночасно в судовому засіданні підозрюваним зазначено, що інкриміноване йому кримінальне правопорушення він не вчиняв, вважає, що доказів його винуватості органом досудового розслідування суду не представлено, всі докази відносно його винуватості у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення сфальсифіковані та підстав для притягнення його до кримінальної відповідальності не має.
Заслухавши думку прокурора, пояснення підозрюваного та його захисників, дослідивши клопотання та долучені до нього документи, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
ОСОБА_7 є підозрюваним у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000245 від 15.11.2016р за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 14, п. 11 ч. 2 ст. 115 КК України.
15.11.2016р. прокуратурою Автономної Республіки Крим до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000245 внесено відомості на підставі матеріалів правоохоронних органів про виявлення факту готування до вчинення кримінального правопорушення за фактом підшукування невстановленою особою на ім`я ОСОБА_9 з метою умисного вбивства особою з числа мешканців Автономної Республіки Крим посадової особи органу місцевого самоврядування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 14, п. 11 ч. 2 ст. 115 КК України.

Досудове розслідування у зазначеному кримінальному провадженні розпочато прокуратурою Автономної Республіки Крим на підставі матеріалів, які надійшли з ГУ КЗЕ СБ України з дотриманням вимог ч. 2 ст. 218 КПК України.

Протоколом допиту в якості свідка начальника сектору ГУ КЗЕ СБУ ОСОБА_10 від 16.11.2016р. підтверджено факт встановлення на виконання доручення слідчого в порядку ст. 41 КПКК України в рамках розслідування кримінального провадження за № 0000245 особи, яка готується до вчинення злочину, а саме, ОСОБА_7 .

Одночасно в рамках розслідування кримінального провадження за № 0000245 18.11.2016р. допитаний в якості свідка ОСОБА_11 , який повідомив про готування ОСОБА_7 умисного вбивства ОСОБА_12 , надавши згоду на співпрацю з правоохоронними органами з метою викриття умисного вбивства.

Вимогами ч. 1 ст. 216 КПК України визначено, що досудове розслідування кримінальних правопорушень, передбачених ст. 115 КК України, здійснюється слідчими органів Національної поліції України.

Постановою Генерального прокурора України від 09.12.2016р. у кримінальному провадженні за № 0000245 з посиленням на вимоги ст.ст. 9, 28 КПК України визначено підслідність за слідчим відділом управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Автономної Республіки Крим.

Після визначення підслідності Генеральним прокурором України у кримінальному провадженні № 0000245 органом досудового розслідування проведені відповідні слідчі дії, направлені на викриття кримінального провадження та затримання особи, відносно якої проводилися оперативно-розшукові дії.

Враховуючи той факт, що постанова Генерального прокурора України від 09.12.2016р. щодо визначення підслідності у кримінальному провадженні за № 0000245 не скасована та не змінена, слідчий суддя вважає необґрунтованими заперечення сторони захисту щодо необґрунтованого розслідування зазначеного кримінального провадження прокуратурою Автономної Республіки Крим.
10.12.2016 у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 14, п. 11 ч. 2 ст. 115 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що в листопаді 2016 року ОСОБА_7 на ґрунті особистих неприязних відносин, діючи з прямим умислом, направленим на заподіяння смерті іншій людині, замовив та організував вбивство потерпілого ОСОБА_12 за наступних обставин.

З 2006 року ОСОБА_7 та ОСОБА_12 були кандидатами на посаду Сухолиманського сільського голови Одеської області. За результатами виборів у 2006, 2010 та 2015 роках ОСОБА_12 отримував перемогу на виборах та займав зазначену посаду, на якій перебуває і на теперішній час.

У ОСОБА_7 , який усвідомлював, що він не зможе перемогти на наступних місцевих виборах у законний спосіб та обійняти посаду Сухолиманського сільського голови, у разі балотування на зазначену посаду ОСОБА_12 , у невстановлений досудовим розслідуванням час та не у встановленому місці, виник умисел на вчинення умисного вбивства на замовлення ОСОБА_12 . При цьому, ОСОБА_7 був переконаний, що у разі вбивства ОСОБА_12 , він зможе обійняти вказану посаду та, використовуючи повноваження Сухолиманського сільського голови розпоряджатися комерційно привабливими земельними ділянками, які перебувають у власності територіальної громади та впливати на їх виділення третім особам за грошову винагороду, для реалізації свого злочинного умислу ОСОБА_7 розробив злочинний план щодо вчинення вбивства на замовлення ОСОБА_12 .

З метою реалізації свого злочинного умислу направленого на замовлення вбивства ОСОБА_12 , слідуючи раніше розробленому плану у початку листопада 2016 року ОСОБА_7 познайомився з ОСОБА_11 , якому в ході розмови повідомив про намір надати роботу за хорошу винагороду, як особі, яка раніше притягувалася до кримінальної відповідальності, та яка погодиться за матеріальну винагороду виконати його вимогу.

Під час наступної зустрічі ОСОБА_11 та ОСОБА_7 за місцем його проживання по АДРЕСА_1 , яка проходила на початку листопада 2016 року, останній повідомив, що бажає замовити вбивство ОСОБА_12 , та про необхідність підшукання особи, здатної на вчинення такого вбивства. За вчинення зазначених дій ОСОБА_7 пообіцяв ОСОБА_11 грошову винагороду в сумі 500 доларів США та передачу у його власність земельної ділянки вартістю 20000 доларів США, на що ОСОБА_11 погодився тільки з метою попередження вбивства ОСОБА_12

23.11.2016 у проміжок часу між 11.00 11.20 год, продовжуючи реалізовувати свій умисел, направлений на замовлення вбивства ОСОБА_12 , з метою готування до вказаного кримінального правопорушення та обговорення обставин його вчинення, ОСОБА_7 зустрівся біля місця свого проживання з ОСОБА_11 , в ході якої ОСОБА_11 повідомив ОСОБА_7 , що йому не вдалося знайти мешканця Автономної Республіки Крим, який вчинить вбивство ОСОБА_12 , на що ОСОБА_7 повідомив ОСОБА_11 про необхідність вчинення зазначеного вбивства самому та запропонував ОСОБА_11 поїхати до місця проживання та роботи ОСОБА_12 , мотивуючи це тим, що дана інформація знадобиться йому при вчиненні вбивства останнього.

23.11.2016 у проміжок часу між 15.45 та 16.00 год ОСОБА_7 , продовжуючи реалізовувати свій умисел, направлений на замовлення вбивства ОСОБА_12 , біля місця свого проживання зустрівся з ОСОБА_11 , де передав йому газету «Наддніпровська правда», в якій на сторінці номер 5 містилося фото Сухолиманського сілького голови ОСОБА_12 , щоб останній його використав при вбивстві ОСОБА_12 , при цьому не переплутати ОСОБА_12 з іншими особами, фото яких містилося у вказаній газеті.

ОСОБА_7 05.12.2016 у проміжок часу між 13.45 14.15 годин біля місця свого проживання передав при зустрічі ОСОБА_11 100 доларів США, який останній повинен був використати при вчиненні вбивства ОСОБА_12 , а саме заправити пальне в автомобіль, який він буде використовувати при вбивстві ОСОБА_12 . Крім того, в ході вказаної зустрічі ОСОБА_7 надав вказівку ОСОБА_11 дотримуватися мір конспірації, щоб не бути викритим правоохоронними органами після вчинення вбивства ОСОБА_12 .

08.12.2016 ОСОБА_11 зателефонував ОСОБА_7 та повідомив, що він виконав вбивство ОСОБА_12 та призначив йому зустріч на 09.12.2016 з метою отримання грошової винагороди у сумі 500 доларів США за вбивство ОСОБА_12 та обговорення подальших дій, направлених на протидію викриттю правоохоронними органами вчиненого злочину.

09.12.2016 в ході зустрічі, перебуваючи в автомобілі ОСОБА_11 , останній в якості підтвердження своїх дій, продемонстрував ОСОБА_7 імітаційні фото, на яких був зображений труп ОСОБА_12 , на що ОСОБА_7 , впевнившись у тому, що ОСОБА_12 вбитий, передав ОСОБА_11 грошові кошти у сумі 530 доларів США та отримав від нього копії документів необхідних для оформлення земельної ділянки, як винагороди за вбивство ОСОБА_12 , одночасно з цим, ОСОБА_7 розуміючи, що ОСОБА_12 вбито, надав вказівку ОСОБА_11 більше з ним не спілкуватися та покинути місце свого проживання, щоб запобігти викриттю правоохоронними органами, які будуть розслідувати вбивство ОСОБА_12

09.12.2016р. об 11.00 год ОСОБА_7 затриманий у порядку ст. 208 КПК України та 10.12.2016р. йому повідомлено підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 14, п. 11 ч. 2 ст. 115 КК України.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Водночас, слідчий суддя на вказаному етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на ті дані, які були надані стороною обвинувачення (протоколи допиту свідків, потерпілого, протоколи обшуку), у слідчого судді наявні підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 14, п. 11 ч. 2 ст. 115 КК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_7 складає сукупність належних даних, які підтверджуються: протоколом допиту потерпілого ОСОБА_12 ; протоколами допиту свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , протоколами огляду газети «Наддніпрянська правда» випуск від 28.03.2013 добровільно виданої ОСОБА_11 від 23.11.2016; протоколом огляду грошової купюри добровільно виданої ОСОБА_11 від 05.12.2016, протоколом обшуку.
Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_7 , а виходячи лише з фактичних даних, що містяться в долучених до клопотання матеріалах кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення за викладених в клопотанні обставин.
Перевіряючи достатність доказів для такого висновку, слідчий суддя, наряду з положеннями КПК України, враховує практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення «Чеботарь проти Молдови»), у відповідності до якої слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи інформації, котрі могли би переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що конкретна особа, можливо вчинила злочин. Натомість, не будучи наділеним повноваженнями щодо оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення на даній стадії кримінального судочинства, слідчий суддя позбавлений можливості надати перевагу одним доказам перед іншими шляхом їх оцінки та аналізу в сукупності, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу. Питання щодо доведеності вини особи та правильності кваліфікації її дій у відповідності до закону про кримінальну відповідальність підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду кримінального провадження по суті.
Крім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
Відтак, у кримінальному провадженні наявні обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування до особи одного із запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України.
Вирішуючи клопотання про застосування такого запобіжного заходу як тримання під вартою, слідчий суддя враховує тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , особу підозрюваного, та надходить до висновку, що докази та обставини, на які посилаються слідчий та прокурор у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Таким чином, перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про їх наявність, з огляду на обставини вчинення кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_7 , його тяжкість, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкості покарання, що загрожує, у разі визнання особи винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, особи підозрюваного, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, має визначене місце проживання, за місцем постійного проживання характеризується позитивно.
Наявність позитивних характеристик підозрюваного, міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність сім`ї, не можуть бути безумовними підставами для звільнення підозрюваного з-під варти, оскільки не спростовують висновки суду про те, що ОСОБА_7 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати та спотворити речі та документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Враховуючи тяжкість та суспільну небезпечність кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , його особу, слідчий суддя дійшов висновку, про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, з яких не може бути застосовано жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою.
За таких обставин клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню.
На підставі ч. 4 ст. 183 КПК України, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.ст. 177 та 178 КПК України, слідчий суддя не визначає розмір застави з огляду на те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення із застосуванням насильства.
Керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 177, 178, 182, 183, 184,193,194, 196, 197, 202, 205, 309 КПК України, слідчий суддя
УХВАЛИВ :
Клопотання старшого слідчого слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Автономної Республіки Крим ОСОБА_8 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні начальником відділу процесуального керівництва управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Автономної Республіки Крим ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_7 задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 06 лютого 2017р. до 11 год 00 хв.
Строк тримання під вартою відраховувати з моменту затримання з 09.12.2016р. з 11 год 00 хв.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом 5 днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1