Справа № 300/696/16-к
А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

15.05.2017 м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області у складі суддів :
ОСОБА_1 ( головуючої )
ОСОБА_2 , ОСОБА_3
з участю секретаря судових засідань ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5 ,
Цим вироком ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, громадянин України, уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , з неповною середньою освітою, не одружений, не працюючий, учень 1-го курсу Свалявського професійного будівельного ліцею, раніше судимий:
09.09.2016 Великоберезнянським районним судом Закарпатської області за ч. ч.1, 2 ст. 185, ч. 1 ст. 71 КК України на один рік позбавлення волі, на підставі ст. ст. 75, 104 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком один рік
визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України з призначенням покарання у вигляді одного року позбавлення волі.
На підставі ч. 2 ст. 75, ст. 104 КК України ОСОБА_8 звільнений від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку в один рік не вчинить новий злочин та покладено на нього обов`язки , передбачені п. п. 2, 3, 4 ч. 1 ст.76 КК України, а саме: повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції та періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за вироком Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 09.09.2016 за сукупністю злочинів шляхом повного складання призначених покарань призначено ОСОБА_8 остаточне покарання у виді двох років позбавлення волі.
На підставі ч. 2 ст. 75, ст. 104 КК України ОСОБА_8 звільнений від відбування основного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку у два роки не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п. п. 2, 3, 4 ч.1 ст.76 КК України, а саме: повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції та періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.
Витрати за проведення дактилоскопічної експертизи в сумі 660 грн. 30 коп.- постановлено компенсувати за рахунок держави.
Вирішено питання щодо речових доказів: мобільний телефон марки "NOKIA-101", який знаходиться на зберіганні у потерпілої ОСОБА_9 постановлено залишити останній, як законному власнику; зв`язку ключів від квартири ОСОБА_10 , які знаходяться у нього на зберіганні постановлено залишити останньому, як законному власнику.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_8 не застосовувався.
Вироком суду ОСОБА_8 визнаний винним, у тому, що він 06.07.2016 року, близько 20.00 год. умисно, таємно, повторно, в корисливих цілях з метою викрадення чужого майна, відкривши замок на передніх водійських дверках автомобіля марки "ВАЗ-2105" н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_10 та знаходився на узбіччі дороги "Підполоззя-Ужок" на вершині Ужоцького перевалу на межі с. Розтока Воловецького району та с. Гусний Великоберезнянського району, проник в середину салону автомобіля, звідки викрав речі, які належали ОСОБА_9 , а саме: мобільний телефон марки "NOKIA-101" вартістю 200 грн., із сім-карткою мобільного оператора "МТС" вартістю 50 грн., на рахунку якої знаходилося 15 грн., мобільний телефон марки NOKIA-1209 вартістю 150 грн., а також речі, які належали ОСОБА_10 , а саме: планшет марки SAMSUNG TAB3 DT вартістю 1400 грн., коробку цукерок марки "Рошен» вартістю 50 грн., три літри лісових ягід чорниця вартістю 39 грн. та зв`язку ключів від квартири, внаслідок чого ОСОБА_10 спричинено матеріальну шкоду на загальну суму 1489 грн., а потерпілій ОСОБА_9 спричинено матеріальну шкоду на загальну суму 415 грн.

У апеляційній скарзі прокурор не оспорюючи фактичні обставини справи та доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину, посилаючись на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, просить вирок суду змінити, а саме виключити з резолютивної частини вироку абзаци 2 та 3. Вказує на те, що суд у вироку помилково два рази послався на норми ч. 2 ст. 75, ст. 104 та п. п. 2, 3, 4 ч. 2 ст. 76 КК України. В обґрунтування своїх вимог посилається на постанову Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання». В доповненні до апеляційної скарги, окрім цього, вважає, що судом допущено істотне порушення вимог КПК України, а саме прав потерпілих на розгляд кримінального провадження за їх участю, обгрунтовуючи тим, що підготовче судове засідання та судовий розгляд відбувся без потерпілих, належним чином не повідомлених про час і місце судового розгляду, а також і без участі законного представника неповнолітнього обвинуваченого.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу в тому, числі з доповненнями до неї, захисника ОСОБА_6 , який не заперечив проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши та дослідивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з таких підстав.
Судове рішення повинно бути законним, обгрунтованим, і вмотивованим, тобто постановлене відповідно до ст. 370 КПК України.
Апеляційний суд погоджується з доводами прокурора, що вирок таким вимогам не відповідає, оскільки судом першої інстанції при його розгляді не дотримано кримінальний процесуальний закон.
Розгляд кримінального провадження щодо неповнолітньої особи, визначений главою 38 розділу УІ ( ст.ст.484-502 ) КПК України, який передбачає особливий порядок кримінального провадження.
З кримінального провадження убачається, що даний порядок судом не було дотримано. З журналу судових засідань видно, що суд законного представника неповнолітнього обвинуваченого, яким визнана його матір ОСОБА_11 , про розгляд кримінального провадження не повідомляв, як і потерпілих, та розглянув кримінальне провадження за їх відсутності, не маючи доказів належного повідомлення їх про час і місце судового засідання.
Відповідно до ст. 485 КПК України, під час судового розгляду кримінальних правопорушень, вчинених неповнолітніми, окрім обставин, передбачених статтею 91 КПК України також з`ясовуються : повні і всебічні відомості про особу неповнолітнього : його вік ( число, місяць, рік народження), стан здоров`я та рівень розвитку, інші соціально-психологічні риси особи, які необхідно враховувати при індивідуалізації відповідальності, ставлення неповнолітнього до вчиненого ним діяння, умови життя та виховання неповнолітнього, наявність дорослих підбурювачів чи інших співучасників кримінального правопорушення, а також згідно ст. 487 КПК України з`ясувати умови життя та виховання неповнолітнього обвинуваченого.

Проте, суд першої інстанції докази в поновному обсязі не перевірив, визнавши недоцільним дослідження тих обставин, які ніким не заперечуються, взяв до уваги лише визнання вини обвинуваченим, як і не перевірив відомості, які підлягали з`ясуванню згідно ст. 485, та ст. 487 КПК України.

Відповідно до п.5 ч.2 ст. 412 КПК України судове рішення у всякому разі підлягає скасуванню, якщо судове провадження здійснено за відсутності потерпілого, належним чином не повідомленого про дату, час і місце судового засідання. Потерпілими від злочину є дві особи: ОСОБА_10 та ОСОБА_9 . Убачається, що суд підготовче судове засідання провів у їх відсутності, як і подальший розгляд кримінального провадження, належним чином не повідомивши потерпілих про час і місце судового засідання, чим позбавив прав потерпілих на участь їх у судовому розгляді, про що в апеляційній інстанції ствердив потерпілий ОСОБА_10 .

З урахуванням викладеного, апеляційний суд вважає, що суд допустив такі порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, які перешкодили йому ухвалити законне та обгрунтоване судове рішення, тому оскаржуваний вирок підлягає скасуванню на підставі ст.ст. 409, ст. 411, ст. 413 КПК України та у відповідності до ч.2 ст. 415 КПК України з призначенням нового судового розгляду.

Під час нового розгляду суду слід дотриматись порядку розгляду кримінального провадження з дотриманням прав усіх учасників судового розгляду, дослідити з повнотою докази у справі, дати їм відповідну оцінку з урахуванням положень ст.ст.484-502 КПК України, за наслідками чого ухвалити законне та обгрунтоване рішення.
Апеляційні доводи прокурора про неправильне застосування судом першої інстанції кримінального закону підлягають врахуванню під час нового розгляду.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд , -

П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу першого заступника прокурора Закарпатської області ОСОБА_7 задовольнити, вирок Воловецького районного суду Закарпатської області від 2 листопада 2016 року щодо ОСОБА_8 -скасувати, призначити новий розгляд у суді першої інстанції зі стадії підготовчого провадження.

Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

Судді :