У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 184/259/17
Номер провадження 1-кп/184/56/17

30.03.2017м. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області у складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши в залі суду в м. Покров клопотання про зміну запобіжного заходу у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний державний реєстр досудових розслідувань за № 0000841 від 23.08.2016 року відносно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Орджонікідзе Дніпропетровської області, громадянина України, українця, з повною середньою освітою, одружений, не працюючий, неповнолітніх дітей на утриманні не має, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 309 КК України, сторони кримінального провадження:
прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

захисник обвинуваченого ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В :
На розгляді Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області знаходиться кримінальне провадження № 0000841 від 23.08.2016 р. відносно ОСОБА_3 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 309 КК України.

У судовому засіданні від захисника надійшло клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому із тримання під вартою на більш м`який особисту поруку, призначивши його поручителями ОСОБА_6 , який є директором ГО «Правозахисна група «СІЧ» та ОСОБА_7 , яка є матір`ю обвинуваченого.

В обґрунтування поданого клопотання, захисник посилається на наявність у обвинуваченого постійного місця проживання та реєстрації, перебування у шлюбі, наявність ряду захворювань, у тому числі і туберкульозу, наявність 3 групи інвалідності, а також відсутності належного лікування обвинуваченого при перебуванні в установі виконання покарань. Крім того, захисник посилається, що його підзахисному не була вручена підозра, а відтак він не міг знати про необхідність з`являтись до органів досудового слідства.

Обвинувачений вказане клопотання підтримав у повному обсязі та зазначив, що на даний час у нього активізувалось наявне у нього захворювання туберкульоз, а перебуваючи в установі виконання покарань він позбавлений можливості отримувати належне лікування. Крім того, зазначає, що він одружений, має постійне місце проживання.

Прокурор проти клопотання захисника про зміну запобіжного заходу заперечив, посилаючись на те, що ризики, передбачені п.1,5 ст.177 КПК України, які існували на час обрання обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою на даний час не відпали, а посилання на погіршення стану здоров`я вважає необґрунтованим, оскільки у виправній установі є можливість проходити лікування.

Розглянувши клопотання про зміну запобіжного заходу, докази, надані на підтвердження наведених у ньому обставин, заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно ст.201 КПК України, до клопотання про зміну запобіжного заходу мають бути додані:

1) копії матеріалів, якими підозрюваний, обвинувачений обґрунтовує доводи клопотання;

2) перелік свідків, яких підозрюваний, обвинувачений вважає за необхідне допитати під час розгляду клопотання, із зазначенням відомостей, які вони можуть надати, та обґрунтуванням значення цих відомостей для вирішення питання;

3) підтвердження того, що прокурору надіслана копія клопотання та копії матеріалів, що обґрунтовують клопотання.

Обґрунтовуючи підстави для зміни запобіжного заходу із тримання під вартою на більш м`який особисту поруку, обвинувачений та його захисник посилаються на значне погіршення стану здоров`я обвинуваченого під час перебування під вартою та відсутність належного лікування.

Разом з тим, жодних доказів, які б підтверджували зазначені обставини до матеріалів клопотання ними долучено не було.

Водночас, як вбачається із матеріалів кримінального провадження, зокрема копій довідок №224 від 26.01.2017р. та №465 від 17.02.2017р. у обвинуваченого ОСОБА_3 діагноз: вилікуваний туберкульоз верхньої долі лівої легені та останній протитуберкульозної терапії не потребує.

Жодних доказів, які б спростовували зазначене ані обвинуваченим, ані захисником надано не було.

У той же час, суд вважає за необхідне зазначити, що у відповідності до ст.ст.11,21 Закону України «Про попереднє ув`язнення», обов`язок по забезпеченню медичним обслуговуванням осіб, які утримуються під вартою, покладається на адміністрацію місця попереднього ув`язнення.

Так, згідно п.2.5. Порядку взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту, який затв. Наказом Міністерства юстиції України, Міністерства охорони здоров`я України від 10.02.2012 N 239/5/104, особа, узята під варту, має право на вільний вибір лікаря.

Пунктом 2.7. зазначеного Порядку передбачено, якщо за результатами огляду чи обстеження особи, узятої під варту, встановлено, що вона потребує надання медичної допомоги у закладі охорони здоров`я з орієнтовного переліку, лікар медичної частини СІЗО готує медичну довідку про стан здоров`я особи, узятої під варту, та звертається із запитом до керівництва СІЗО.

Керівництво СІЗО забезпечує перевезення особи, узятої під варту, до закладу охорони здоров`я з орієнтовного переліку та направляє довідку про стан здоров`я особи, узятої під варту, органу або особі, в провадженні яких знаходиться кримінальна справа цієї особи.

Таким чином, порядок надання медичної допомоги особам, які перебувають під вартою унормовано приписами відповідного Закону та регламентуються нормами наведеного вище Порядку.

Що стосується посилань обвинуваченого на перебування його у шлюбі, то слід зазначити, що вказана обставина вже враховувалась слідчим суддею при обранні запобіжного заходу, оскільки дата одруження передує даті взяття під варту обвинуваченого.

Наявність місця проживання та реєстрації обвинуваченого також самостійно не може свідчити про відсутність ризиків, які встановлені слідчим суддею.

Щодо посилань обвинуваченого та його захисника про направлення підозри у вчиненні злочину не ОСОБА_3 , а начальнику ЖЕО, на даний час суд не може дати належну оцінку вказаним доводам, оскільки у матеріали справи відсутні будь-які докази, які підтверджували чи спростовували наведені обставини.

За таких обставин, зважаючи на відсутність доказів, на підтвердження викладених у клопотанні обставин, враховуючи, що ОСОБА_3 , обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, раніше був неодноразово судимий, перебував у розшуку, на даний час суд не вбачає підстав для задоволення клопотання захисника про зміну запобіжного заходу із тримання під вартою на більш м`який особисту поруку.

Водночас, суд вважає за необхідне зазначити, що як обвинувачений, так і його захисник, не позбавлені у подальшому права звертатись до суду із клопотанням про зміну запобіжного заходу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 201,331 КПК України суд, -

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу ОСОБА_3 із тримання під вартою на більш м`який особисту поруку, який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 309 КК України, по кримінальному провадженню № 0000841 від 23.08.2016 року - відмовити.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, його захиснику, прокурору.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Орджонікідзевського міського суду ОСОБА_1