Апеляційний суд Рівненської області
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
20 березня 2017 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:

Суддів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3

Секретаря судового засідання - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне кримінальне провадження № 0004859 щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , громадянина України, раніше неодноразово судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, за участю учасників судового провадження:прокурора - ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника-адвоката ОСОБА_7 , потерпілого- ОСОБА_8 ,-

В С Т А Н О В И Л А :
Згідно із вироком Рівненського міського суду від 20 грудня 2016 року, ОСОБА_5 09 серпня 2015 року близько 01.00 год, знаходячись в стані алкогольного спяніння в будинку АДРЕСА_3 , під час конфлікту, що виник на грунті особистих неприязних відносин між ним та ОСОБА_8 , умисно завдав останньому один удар в область тулуба, заподіявши тяжкі тілесні ушкодження у вигляді важкої закритої травми живота і заочеревинного простору із подальшим видаленням лівої нирки та селезінки, та три удари в область обличчя, спричинивши легкі тілесні ушкодження.

ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України із застосуванням ст. 69 КК України та призначено покарання два роки позбавлення волі.

Судом постановлено стягнути з ОСОБА_5 на користь КЗ Рівненська обласна клінічна лікарня Рівненської обласної Ради витрати на лікування потерпілого в сумі 5060 грн.62 коп. та залишено без розгляду цивільний позов ОСОБА_8 .

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_7 , не заперечуючи доведеності вини ОСОБА_5 у вчиненому злочині та правильності кваліфікації його дій, доводить, що судом, на його думку, не в повній мірі враховано ряд помякшуючих покарання обставин і призначено винному надто суворе покарання, яке просить помякшити, звільнивши ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, застосувавши положення ст. 75, 76 КК України.

Іншими учасниками судового розгляду вирок в апеляційному порядку не оскаржено.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи захисника-адвоката ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_5 та потерпілого ОСОБА_8 на підтримання апеляційної скарги, думку прокурора про залишення вироку без зміни, перевіривши матеріали кримінального провадження й обговоривши викладене в апеляційній скарзі захисника, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_5 у вчиненні злочину, за який його засуджено, підтверджується сукупністю зібраних у кримінальному провадженні доказів, яким судом дана правильна юридична оцінка, що не заперечується в апеляційній скарзі самим апелянтом і не оспорюється ніким з учасників судового розгляду.

Відповідно до вимог ст. 69 КК України і роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, що містяться в п. 8 постанови Про практику призначення судами кримінального покарання від 23.10.2003 року № 7, призначення основного покарання, нижчого від найнижчої межі, передбаченої законом за даний злочин, може мати місце лише за наявності декількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного.

При цьому, у кожному такому випадку суд зобов`язаний у мотивувальній частині вироку зазначити, які саме обставини справи або дані про особу обвинуваченого він визнає такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, і впливають на пом`якшення покарання.

При призначенні покарання ОСОБА_5 суд, як видно з вироку, дотримуючись вимог ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання та розяснень п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року (з послідуючими змінами) Про практику призначення судами кримінального покарання, врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який, згідно положень ст. 12 КК України, відноситься до тяжких злочинів, особу ОСОБА_5 , який раніше неодноразово судимий, в тому числі, і за вчинення тяжких корисливих злочинів, посередньо характеризується за місцем проживання, ряд обставин, що помякшують покарання, в тому числі і ті, на які покликається в апеляційній скарзі захисник, - щире каяття, сприяння в розкритті злочину, відшкодування заподіяної шкоди, підтверджене потерпілим, що істотно знижують тяжкість вчиненого злочину, і призначив ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 121 КК України покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті особливої частини цього Кодексу, яке, з врахуванням способу та обставин вчиненого ОСОБА_5 злочину не можна визнати надто суворим.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає оскаржуваний вирок законним та обґрунтованим і підстав для подальшого помякшення покарання обвинуваченому не вбачає.

Разом із тим, беручи до уваги положення Закону України від 26 листопада 2015 року № 838-VIII Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання, яким внесено зміни в ч. 5 ст. 72 КК України, в строк відбуття покарання ОСОБА_5 слід зарахувати його попереднє ув`язнення із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 20 грудня 2016 року до моменту проголошення ухвали.

Керуючись ст. ст. 404-405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Вирок Рівненського міського суду від 20 грудня 2016 року щодо ОСОБА_5 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_7 - без задоволення.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_5 в строк відбуття покарання строк його попереднього ув`язнення, починаючи з 20.12.2016 року по 20.03.2017 року, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку засудженим протягом трьох місяців з дня вручення йому копії судового рішення, а іншими учасниками судового провадження - в цей же строк з дня його проголошення.

С У Д Д І :
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3