Провадження № 1-кс/201/8470/2016
У Х В А Л А
06 грудня 2016 року м. Дніпро
Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 який діє в інтересах ОСОБА_4 про визнання протиправною бездіяльності прокурора Дніпропетровської області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, зобов`язання прокурора Дніпропетровської області внести відповідні відомості до ЄРДР за його заявою від 07.10.2016 із зазначенням відомостей у відповідних графах, зобов`язання прокурора Дніпропетровської області визнати його потерпілим, -

ВСТАНОВИВ:
10.10.2016 до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшла скарга ОСОБА_3 який діє в інтересах ОСОБА_4 , в якій він просить визнати протиправною бездіяльність прокурора Дніпропетровської області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР за його заявою від 07.10.2016, зобов`язати прокурора Дніпропетровської області внести відомості до ЄРДР за його заявою від 07.10.2016 про вчинення кримінального правопорушення із зазначенням: в графі «Дата надходження заяви, повідомлення або виявлення з іншого джерела»: 07.10.2016, в графі «Правова кваліфікація»: (КК України 2001) ст. 370 ч. 2, в графі «Фабула»: «25.02.2015р. посадова особа старший оперуповноважений в ОВС ГВБКОЗ УСБУ у Дніпропетровській області підполковник ОСОБА_5 вчинив готування та замах на вчинення давання ОСОБА_4 хабара, а також провокацію отримання незаконної винагороди ОСОБА_4 , тобто свідоме створив обставини і умов, що зумовили пропонування та одержання хабара чи неправомірної вигоди, щоб потім викрити того, хто отримав хабар або неправомірну вигоду, що передбачено ч. 2 ст. 370 КК України»; зобов`язати прокуратуру Дніпропетровської області в рамках досудового слідства по кримінальному провадженню за його заявою визнати його потерпілим.
У обґрунтування скарги заявник вказав, що 07.10.2016 він подав прокурору Дніпропетровської області заяву про вчинення кримінального правопорушення 25.02.2015 співробітником УСБУ у Дніпропетровській області ОСОБА_5 , передбаченого ч. 2 ст. 370 КК України. В заяві вказав вид кримінального правопорушення, склад, кваліфікацію. Проте прокурором не внесено заяву до ЄРДР у порядку та строки, встановлені ст. 214 КПК України. Тому просив вимоги скарги задовольнити.
Судом неодноразово призначався розгляд скарги, однак судові засідання не відбулись через неявку заявника, у зв`язку із чим враховуючи строки розгляду скарг, визначених ч.2 ст. 306 КПК України, суд вважає за можливе прийняти рішення без участі заявника за наявними в матеріалах справи доказами.
Прокурор в судовому засіданні проти вимог скарги заперечував, просив відмовити у її задоволенні, оскільки листом прокуратури Дніпропетровської області від 10.05.2016 № 06/2-4786-15 повідомлено заявникові про те, що відомості про кримінальне правопорушення вже внесені до ЄРДР.
Вислухавши прокурора, дослідивши матеріали скарги, встановлено наступне.
07.10.2016 ОСОБА_4 звернувся до прокуратури Дніпропетровської області із заявою про вчинення кримінального правопорушення, в якій вказав, що ОСОБА_6 , діючи за попередньою домовленістю та вказівкою співробітників УСБУ у Дніпропетровській області ОСОБА_5 , з метою уникнення призову свого сина ОСОБА_7 до Збройних сил України пропонував йому хабара з метою подальшого викриття. Цей факт підтвердив ОСОБА_6 в ході допиту в якості свідка по кримінальному провадженню, яке порушено за його заявою, де він вказав мету спонукання до отримання хабара, порядок передачі коштів, фіксацію цього співробітниками СБУ з метою викриття його як хабарника. Отже, на думку заявника, він визнав себе винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України (пропозиція хабара). Хоча заявник хабара не вимагав. В ході досудового слідства вказані факти не підтвердилися, виявилися наклепом з метою притягнення до кримінальної відповідальності.
Вказує, що під час ознайомлення з матеріалами кримінального провадження № 0000130 встановлено, що старший о/у ОВС ГВБКОЗ УСБУ у Дніпропетровській області ОСОБА_5 в ході проведення негласних слідчих дій помітив кошти в сумі 4000 грн. спецзасобом «Промінь-1», передав їх ОСОБА_6 , одягнув його в спецобладнання, надав вказівки запропонувати та передати ці гроші заявнику, зафіксувати даний факт, що й зробив ОСОБА_6 25.02.2015 Отже, в результаті дій ОСОБА_5 та ОСОБА_6 його протиправно затримано та повідомлено підозру. За матеріалами кримінального провадження вимагання з його боку не зафіксовано. Тому, вважає, що співробітник СБУ ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вчинили злочин, передбачений ч. 2 ст. 370 КК України - провокація отримання незаконного винагородження.
Листом прокуратури Дніпропетровської області від 10.05.2016 № 06/2-4786-15 повідомлено адвоката ОСОБА_3 , про те, що було розглянуто його звернення, яке надійшло із Генеральної прокуратури України щодо вирішення питання про доручення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000380 органу досудового розслідування прокуратури іншої області або органу прокуратури вищого рівня та з інших питань. Прокуратурою Дніпропетровської області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000380, розпочатому на підставі ухвали Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 31.03.2016 про перевірку з приводу недозволених методів ведення досудового розслідування стосовно ОСОБА_4 , провокацію підкупу, фальсифікацію матеріалів працівниками УСБУ у Дніпропетровській області та слідчим прокуратури Дніпропетровської області, із попередньої кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України.
На даний час у вказаному кримінальному провадженні триває досудове слідство. Вживаються заходи для забезпечення швидкого, повного та неупередженого досудового розслідування.
Дійсно, згідно із ст. 214 чинного КПК України, після отримання кожної заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення слідчий чи прокурор зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення та протягом 24 годин внести відповідні відомості у ЄРДР та розпочати розслідування.

Главою 21 КПК України передбачені підстави та порядок проведення негласних слідчих дій. Так, статтею 246 КПК України встановлено, що негласні слідчі (розшукові) дії - це різновид слідчих (розшукових) дій, відомості про факт та методи проведення яких не підлягають розголошенню, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. Вони проводяться у випадках, якщо відомості про злочин та особу, яка його вчинила, неможливо отримати в інший спосіб. Рішення про їх проведення приймає слідчий, прокурор.

Норми глави 21 КПК України визначають, що протоколи щодо проведення негласних слідчих чи розшукових дій, аудіо - або відеозаписи, фотознімки, інші результати, здобуті - за допомогою застосування технічних засобів, вилучені при їх проведенні речі і документи або їх копії можуть використовуватися у доказуванні на тих самих підставах, що і результати проведення інших слідчих чи розшукових дій під час досудового розслідування.

Особи, які проводили негласні слідчі чи розшукові дії, або були залучені до їх проведення, можуть бути допитані як свідки. Допит цих осіб може відбуватись із збереженням у таємниці відомостей про цих осіб та із застосуванням щодо них відповідних заходів безпеки.

Наказом Генеральної прокуратури України, Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Міністерства фінансів України, Міністерства юстиції України 16.11.2012р. № 114/1042/516/1199/936/1687/5, затверджені Інструкція про організацію проведення негласних слідчих (розшукових) дій та використання їх результатів у кримінальному провадженні (далі Інструкція), пунктом 1.5. якої визначено, що негласні слідчі (розшукові) дії це різновид слідчих (розшукових) дій, відомості про факт та методи проведення яких не підлягають розголошенню, за винятком випадків, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України (ст. 246 КПК України).

Згідно із п.п. 1.6., 1.7. Інструкції, методи проведення негласних слідчих (розшукових) дій це сукупність організаційних, практичних прийомів, у тому числі із застосуванням технічних засобів, які дозволяють у порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, отримати інформацію про злочин або особу, яка його вчинила, без її відома. Суб`єктами проведення негласних слідчих (розшукових) дій у т.ч. є слідчі органи прокуратури, внутрішніх справ, органи безпеки, їх уповноважені оперативні підрозділи. Уповноважена особа співробітник (працівник) уповноваженого оперативного підрозділу, залучений за рішенням керівника до проведення або участі у проведенні негласної слідчої (розшукової) дії, інші особи, залучені за рішенням слідчого, прокурора, оперативного підрозділу.

Відповідно до п. 4.1. Інструкції протокол про хід і результати проведеної негласної слідчої (розшукової) дії (або її етапів) складається слідчим, якщо вона проводиться за його безпосередньої участі, в інших випадках - уповноваженим працівником оперативного підрозділу і повинен відповідати загальним правилам фіксації кримінального провадження.

Згідно із п. 7.2. Інструкції у разі використання для доказування результатів негласних слідчих (розшукових) дій можуть бути допитані особи, з приводу дій або контактів яких проводилися такі дії. Такі особи повідомляються про проведення негласних слідчих (розшукових) дій тільки щодо них у такий самий строк, і в тому обсязі, який зачіпає їх права, свободи чи інтереси (ст. 256 КПК України).

Отже, з даних норм випливає, що негласні слідчі (розшукові) дії майже завжди пов`язані із втручанням в особисте життя людини, обмеженням її конституційних прав на таємницю спілкування, недоторканість житла тощо, та, при цьому, людина не здогадується про втручання в її особисте життя або обмеження її прав.

В судовому засіданні представник заявника пояснив, що про проведення негласних слідчих заявник дізнався при ознайомленні з матеріалами провадження, з яких зробив висновок про скоєння щодо нього кримінального правопорушення.

Із заяви ОСОБА_4 , яку він вважає завою про злочин, вбачається, що вона міститься інформацію, яка стосується здійснення досудового розслідування, зокрема, проведення щодо нього негласних слідчих дій, під час яких його права були обмежені з метою розкриття кримінального правопорушення. Фактично заявник в заяві посилається лише на ці дії та не наводить інших підстав, які є свідченням щодо скоєння щодо нього злочину. Проте, ці дії не можна розцінювати як кримінальне правопорушення, оскільки вони є негласними слідчими діями, порядок проведення яких дозволяється законом. Враховуючи викладене, у скарзі в частині зобов`язання внести відомостей до ЄРДР слід відмовити.

Щодо вимог про зобов`язання прокуратури визнати заявника потерпілим вважаю, що в цих вимогах також слід відмовити, оскільки вони є передчасними, так як згідно із ч. 2 ст. 55 КПК України, права і обов`язки потерпілого виникають з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Враховуючи викладене, приходжу до висновку, що у скарзі слід відмовити.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 303, 304, 306 КПК України, -

УХВАЛИВ:
У задоволенні скарги ОСОБА_3 який діє в інтересах ОСОБА_4 про визнання протиправною бездіяльності прокурора Дніпропетровської області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, зобов`язання прокурора Дніпропетровської області внести відповідні відомості до ЄРДР за його заявою від 07.10.2016із зазначенням відомостей у відповідних графах, зобов`язання прокурора Дніпропетровської області визнати його потерпілим відмовити.
Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1