УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"20" січня 2016 р. Дніпровський районний суд м.Києва у складі колегії суддів:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі: ОСОБА_4 ,
за участю прокурора: ОСОБА_5 ,
за участю захисника: ОСОБА_6 ,
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, п.1 ч.2 ст.115 КК України,-
Ухвалою Дніпровського районного суду м.Києва від 20.01.2016 року запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 у виді тримання під вартою був продовжений до двох місяців до 20 березня 2016 року.
Відповідно до вимог ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Крім того, до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Адвокат ОСОБА_6 заявив клопотання про зміну обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, посилаючись на те, що наявні у кримінальному провадженні ризики, які б виправдовували подальше тримання ОСОБА_7 під вартою знизились, крім того, обвинувачений не має наміру ухилятись від явок до суду, має постійне місце проживання, малолітню дитину, одружений, працював, має незадовільний стан здоров`я, яке на даний час погіршилось, в тому числі по справі відсутні докази вини ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину, а тому, такий запобіжний захід як домашній арешт повністю здатен забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.
Прокурор заперечив проти задоволення клопотання адвоката щодо зміни обвинуваченому запобіжного заходу, при цьому просив суд продовжити обвинуваченому строк тримання під вартою, виходячи з тяжкості злочину у вчиненні якого він обвинувачується та наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, що були враховані при обранні йому запобіжного заходу, наявність яких продовжує існувати та на даний час не зменшилась,оскільки обвинувачений може ухилитись від кримінальної відповідальності, може перешкодити встановленню істини по справі, шляхом здійснення впливу на потерпілого, який не допитаний, раніше притягувався до кримінальної відповідальності та може продовжити злочинну діяльність.
Обвинувачений ОСОБА_7 підтримав клопотання свого адвокта та просив також його задовольнити, з урахуванням наявності у нього постійного місця проживання, малолітньої дитини на утриманні, в тому числі у зв`язку із погіршенням стану здоров`я.
Вислухавши клопотання адвоката, вислухавши думку прокурора та обвинуваченого, колегія суддів приходить до наступного.
Так, відповідно до вимог п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Як вбачається з даних обвинувального акту ОСОБА_7 , до якого застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, органом досудового розслідування було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст.15ч.2, 115ч.2п.1 КК України, за вчинення якого передбачене покарання лише у виді позбавлення волі на строк від 10-ти до 15 років або довічне позбавлення волі.
Враховуючи ступінь тяжкості вищезаного злочину, передбаченого ст.ст.15ч.2, 115ч.2п.1 КК України, який відносяться до особливо тяжких злочинів, суворість, передбаченого законом покарання, суспільно-небезпечний характер діяння у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_7 та наслідки, що настали від кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності, колегія суддів приходить до висновку, що наявність ризиків, передбачених положеннями ст.177 КПК України, продовжує існувати, а тому з метою запобігти спробам обвинуваченого ухилитись від суду, перешкодити встановленню істини по справі шляхом впливу на потерпілого ОСОБА_9 , який на даний час судом не допитаний, продовжити злочинну діяльність, а також з метою забезпечення виконання процесуальних рішень, вважає за доцільне збереження на даний час обраного обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, який забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_7 .
А тому клопотання адвоката ОСОБА_6 не підлягає задоволенню.
У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає за необхідне продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 на два місяці, тобто по 14 травня 2016 року, оскільки судове провадження, виходячи з визначеного судом обсягу дослідження доказів, неможливо завершити до спливу вказаного строку.
У зв`язку з наявністю обставини, передбаченої п.1 ч.4 ст.183 КПК України, колегія суддів не вбачає підстав для визначення застави обвинуваченому у даному кримінальному провадженні.
Керуючись вимогами ст.ст.201, 331, 369 КПК України, колегія суддів,-
Клопотання захисника ОСОБА_6 про зміну обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт залишити без задоволення.
Продовжити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю села Гора Київської області, громадянину України, обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, п.1 ч.2 ст.115 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на два місяці, тобто по 20 березня 2016 року (включно).
Враховуючи наявність обставини, передбаченої п.1 ч.4 ст.183 КПК України, колегія суддів не вбачає підстав для визначення застави обвинуваченому ОСОБА_7 у даному кримінальному провадженні.
Повний текст ухвали буде проголошено 25 січня 2016 року о 09 годині 00 хвилин.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя:
Судді: 1. 2.