Провадження №1-кс/760/502/17
Справа №760/290/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 січня 2017 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду в м. Києві скаргу адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «ХОЛДИНГ «КДТ» на бездіяльність слідчого, що полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна,
ВСТАНОВИВ:
Скаржник звернулась до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність слідчого Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_4 , що полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна.
Скарга вмотивована тим, що ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 09.12.2016 року у справі №760/21206/16-к (1-кс/760/16500/16) було надано дозвіл слідчому Солом`янського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_4 та/або прокурору Київської місцевої прокуратури №9 м. Києва ОСОБА_5 та /або за дорученням працівників оперативного підрозділу Головного управління контррозвідувального захисту інтересів держави у сфені економічної безпеки Служби безпеки України, на проведення обшуку нежитлових приміщень, розташованих за адресою: м. Київ, вул. провулок Радищева, 18, що належать на праві приватної власності ВАТ «Меридіан» (ЄДРПОУ 141197) та орендуються чи використовуються для ведення господарської діяльності посадовими особами ТОВ «КЕПІТАЛ ДЕВЕЛОПМЕНТ ТРЕЙДІНГ» ().
З тексту ухвали вбачається, що надання дозволу на проведення обшуку пов`язане з кримінальним провадженням №0008657 від 26.07.2016 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбачених ч.4 ст. 190 КК України.
27.12.2016 року старшим оперуповноваженим в ОВС 5 відділу 2 Управління ГУКЗЕСБУ ОСОБА_6 було проведено обшук нежитлових приміщень, розташованих за адресою: м. Київ, вул. провулок Радищева, 18.
Вказане вилучене майно має статус тимчасово вилученого майна, оскільки не входить до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку та не відноситься до предметів, які вилучені законом з обігу, у відповідності до ч.7 ст.236 КПК України, а відтак підлягає поверненню його володільцю, з огляду на таке.
В порушення вимог ст.ст. 169, 171, 173 КПК України, слідчий з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна до слідчого судді не звернувся і станом на 04.01.2016 року вилучені речі не повернув його володільцю.
Як вбачається з ухвали від 09.12.2016 року, судом надано дозвіл на проведення обшуку у нежитлових приміщеннях, розташованих за адресою: м. Київ, вул. провулок Радищева, 18, з метою відшукання та вилучення: первинних бухгалтерських документів, документів фінансово-господарської діяльності, магнітних та оптичних носіїв інформації, телефонів, комп`ютерної техніки, що зберегла інформацію про фінансово-господарську діяльність та програмне забезпечення, яке використовується у бухгалтерському обліку, готівкових коштів, нотаток із черновими записами, які мають відношення до діяльності ТОВ «КЕПІТАЛ ДЕВЕЛОПМЕНТ ТРЕЙДІНГ», ТОВ «Холдинг КДТ», ТОВ «Дортмунд кабель» та ТОВ «ВЛГ кабель», а також знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення.
Проте, в порушення ст. ст. 91, 214, 232 КПК України слідчий, звертаючись з клопотанням про надання дозволу на проведення обшуку не обґрунтував, яке саме конкретне майно підлягає відшуканню та вилученню, та яким чином докази, зібрані під час такого обшуку зможуть допомогти в перевірці відомостей, внесених до ЄРДР, адже зібрання доказів має бути спрямовано на доказування, зокрема, події кримінального правопорушення, а саме часу, місця, способу та інших обставин вчинення кримінального правопорушення. При цьому, слідчим в клопотанні не конкретно викладені обставини нібито вчинення кримінального правопорушення, не зазначено час, місце, спосіб вчинення кримінального правопорушення, не зазначено мету проведення обшуку, та на перевірку саме чого направлена вказана слідча дія.
Під час проведення обшуку слідчим Солом`янського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_4 було вилучено майно, перелік якого прямо не відображений слідчим суддею в ухвалі від 09.12.2016 року, що підтверджується фактичними даними відповідного протоколу обшуку та органом досудового слідства не вирішено питання щодо накладення арешту на це майно.
Продовження тримання майна ТОВ «ХОЛДИНГ «КДТ», слідчим є таким, що направлено на порушення права власності та права на мирне володіння своїм майном останнього, яке гарантоване Конституцією України та Першим протоколом до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Таким чином, у слідства відсутні відомості, про те, що вилучені документи, предмети та грошові кошти та майно якимось чином причетні до кримінального провадження №0008657 від 26.07.2016 року та свідчить про безпідставність утримання майна ТОВ «ХОЛДИНГ «КДТ» без відповідного рішення.
Враховуючи те, що слідчий та прокурор не звернулись до суду з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна протягом 48 годин після вилучення майна в порядку ч.5 ст.171 КПК України, відтак, тимчасово вилучене майно має бути повернуто його володільцю.
Зазначила, що 04.01.2017 року вона звернулась до слідчого судді з клопотанням про повернення вилученого майна.
Однак, клопотання заявника від 04.01.2017 року було проігноровано слідчим Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві, останнім не надано жодної відповіді та вилучене майно не повернуто.
З урахуванням викладеного просила скаргу задовольнити.
Представники ТОВ «ХОЛДИНГ «КДТ» в судовому засіданні скаргу підтримали з підстав викладених у ній.
Слідчий Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_4 в судовому засіданні зазначив, що скарга є необґрунтованою, а тому задоволенню не підлягає.
Зазначив, що клопотання про арешт майна він направив на адресу суду засобом поштового зв`язку. Проте, інформація щодо його розгляду у слідчого відсутня, оскільки на розгляд клопотання він не з`явився.
Також пояснив, що в силу новорічних та різдвяних свят клопотання адвоката ОСОБА_3 від 04.01.2017 року розглянуто не було.
Однак, зазначені обставин не є підставою для повернення майна скаржнику.
Заслухавши доводи скаржників, слідчого Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_4 , дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступного.
З матеріалів скарги вбачається, ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 09.12.2016 року у справі №760/21206/16-к (1-кс/760/16500/16) було надано дозвіл слідчому Солом`янського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_4 та/або прокурору Київської місцевої прокуратури №9 м. Києва ОСОБА_5 та /або за дорученням працівників оперативного підрозділу Головного управління контррозвідувального захисту інтересів держави у сфені економічної безпеки Служби безпеки України, на проведення обшуку нежитлових приміщень, розташованих за адресою: м. Київ, вул. провулок Радищева, 18, що належать на праві приватної власності ВАТ «Меридіан» (ЄДРПОУ 141197) та орендуються чи використовуються для ведення господарської діяльності посадовими особами ТОВ «КЕПІТАЛ ДЕВЕЛОПМЕНТ ТРЕЙДІНГ» ().
З тексту ухвали вбачається, що надання дозволу на проведення обшуку пов`язане з кримінальним провадженням №0008657 від 26.07.2016 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбачених ч.4 ст. 190 КК України.
27.12.2016 року старшим оперуповноваженим в ОВС 5 відділу 2 Управління ГУКЗЕСБУ ОСОБА_6 було проведено обшук нежитлових приміщень, розташованих за адресою: м. Київ, вул. провулок Радищева, 18.
Відповідно до протоколу обшуку від 27.12.2016 року та додатків до нього вилучено:
В кабінеті 603:
Ноутбук марки «Lenovo G50-45» s/n PFOIN205 ( Видаткова № 2610025 від 25.10.2016 року)
В кабінеті 604:
Вся фінансово-господарська документація ТОВ «ХОЛДИНГ «КДТ», у тому числі особові справи працівників ТОВ «ХОЛДИНГ «КДТ», договори, вхідна та вихідна документація, накази, статутна документація ТОВ «ХОЛДИНГ «КДТ».
Жорсткі диски «Tochiba» s/nZ55L12BGS, «Hitachi» s/nFROV3JZK, «Tochiba» s/nX5TM24LBS.
Ноутбук марки «Q» без серійного номеру, ноутбук марки «Tochiba» s/nZ8318626K.
Папка з документами зеленого кольору (сертифікати, технічна документація)
Печатка ТОВ «Холдинг КДТ» -2 шт., печатка для накладних ТОВ «ХОЛДИНГ «КДТ»-1 шт.
Банківські картки працівників ТОВ «ХОЛДИНГ «КДТ»:
банківська картка «Укрсиббанк» № НОМЕР_1 ;
банківська картка «Укрсиббанк» № НОМЕР_2 ,
банківська картка «Укрсиббанк» № НОМЕР_3 ,
банківська картка «Укрсиббанк» № НОМЕР_4 ,
банківська картка «Приват Банк» № НОМЕР_5 ,
банківська картка «Укрсиббанк» № НОМЕР_6 ,
банківська картка «Укрсиббанк» № НОМЕР_7 .
В кабінеті №608:
1) Жорсткі диски:
-"Seagate" s/n 9VYGDG6V
-"WD" s/nWCAV14116835
- "Seagate" s/nZ3TAV4BF
-"Hitachi" s/nFROTWSTK
-"Seagate" s/n 23TAVLSM
-"Seagate" s/nW3TDZ4L1
-"Seagate" s/n 9RA4MDYH
-"Seagate" s/nZ3T3XOME
-"Toshiba" s/nX651EKBNS (поміщені в пакет № 26).
2) Кабелі помаранчевого кольору (зразки) (поміщені в пакет №27).
3) Кабель сірого та червоного кольору (зразки) ( поміщені в пакет № 28).
4) Документи фінансово-господарської діяльності ТОВ «ХОЛДИНГ «КДТ» (поміщені в пакет № 29).
Під час обшуку було вилучено всі жорсткі диски з персональних комп`ютерів, ноутбук, абсолютно вся фінансово-господарська документація товариства, у т.ч. статутні документи, сертифікати, документація з технічного виготовлення продукції, печатки, зразки продукції. Вказані речі були запаковані в мішки, при цьому детальний опис вилучених речей не складався.
На підтвердження належності вилучених комп`ютерної техніки та жорстких дисків з ПК (ноутбука, вилучених жорстких дисків з персональних комп`ютерів) ТОВ «ХОЛДИНГ «КДТ», скаржником надано копії видаткових накладних:
- на придбання ноутбуку марки «Lenovo G50-45» s/n PFOIN205 (вилученого з каб. 603) видаткова № 2610025 від 25.10.2016 року;
- на придбання персональних комп`ютерів Q PC Unity i1840-403.ioND- (2 шт.) видаткова накладна №5 від 05.12.2016 року;
- на придбання персонального комп`ютеру ARTLINE Home H25 v06 видаткова накладна №775886 від 08.12.2016 року.
Скаржник звертаючись зі скаргою до слідчого судді вважає, що вказане вилучене майно має статус тимчасово вилученого майна, оскільки не входить до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку та не відноситься до предметів, які вилучені законом з обігу, у відповідності до ч.7 ст.236 КПК України, а відтак підлягає поверненню його володільцю, на що слід зазначити наступне.
Відповідно до ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту.
Згідно із ч. 7 ст. 236 КПК України при обшуку слідчий, прокурор має право серед іншого, оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Згідно із ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, в тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Натомість, сам по собі факт надання дозволу на проведення обшуку з метою виявлення та вилучення певних речей та документів, ще не вказує на те, що останні відповідають критеріям, визначеним ч. 2 ст. 167 КПК України. Зазначене також обґрунтовується тим, що у випадку вилучення майна, яке орган досудового розслідування вважатиме здобутими злочинним шляхом, він не пізніше наступного робочого дня зобов`язаний звернутись до слідчого судді з клопотанням в порядку ч. 5 ст. 171 КПК України про його арешт, довівши наявність обставин, визначених ч. 2 ст. 167 КПК України.
При цьому, обов`язковою обставиною, яка вказує на відповідність вилученого майна критеріям, визначеним ч. 2 ст. 167 КПК України, є наявність достатніх доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення. Обов`язок доведення існування зазначеної умови КПК України покладає на слідчого та/або прокурора, а обов`язок перевірки цих обставин - на слідчого суддю при розгляді відповідного клопотання чи скарги.
Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
Відповідно до ч. 6, ч. 7 ст. 173 КПК України ухвалу про арешт тимчасово вилученого майна слідчий суддя, суд постановляє не пізніше сімдесяти двох годин із дня надходження до суду клопотання, інакше таке майно повертається особі, у якої його було вилучено. Копія ухвали надсилається слідчому, прокурору, підозрюваному, обвинуваченому, іншим заінтересованим особам не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.
Відповідно до ч. 1 ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Як вбачається з ухвали від 09.12.2016 року, судом надано дозвіл на проведення обшуку у нежитлових приміщеннях, розташованих за адресою: м. Київ, вул. провулок Радищева, 18, з метою відшукання та вилучення: первинних бухгалтерських документів, документів фінансово-господарської діяльності, магнітних та оптичних носіїв інформації, телефонів, комп`ютерної техніки, що зберегла інформацію про фінансово-господарську діяльність та програмне забезпечення, яке використовується у бухгалтерському обліку, готівкових коштів, нотаток із черновими записами, які мають відношення до діяльності ТОВ «КЕПІТАЛ ДЕВЕЛОПМЕНТ ТРЕЙДІНГ», ТОВ «Холдинг КДТ», ТОВ «Дортмунд кабель» та ТОВ «ВЛГ кабель», а також знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення.
Під час проведення обшуку слідчим Солом`янського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_4 було вилучено майно, перелік якого зазначений вище, який прямо не відображений слідчим суддею в ухвалі від 09.12.2016 року, що підтверджується фактичними даними відповідного протоколу обшуку та органом досудового слідства не вирішено питання щодо накладення арешту на це майно.
В ухвалі від 09.12.2016 року слідчим суддею не вказані індивідуальні та родові ознаки документів, предметів і речей, для відшукання яких надано дозвіл на проведення обшуку.
Відповідно до п.4 Узагальнення судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про надання дозволу на проведення обшуку житла чи іншого володіння особи, ВССУ зазначив:
Відповідно до ч. 2 ст. 235 КПК ухвала про дозвіл на обшук повинна містити відомості про речі, документи або осіб, для виявлення яких проводиться обшук.
З метою належного виконання зазначеної вимоги слідчим суддям доцільно керуватись правовими позиціями ЄСПЛ. Так, ЄСПЛ у своєму рішенні від 7 липня 2007 року у справі «Смирнов проти Росії» вказав, що невизначене формулювання обсягу обшуку дало органу влади на власний розсуд вирішувати, які матеріали підлягають вилученню, що призвело до вилучення, крім документів, які стосуються справи, деяких особистих речей. ЄСПЛ зазначив, що відсутність вказівки на конкретну мету обшуку є порушенням ст. 6 Конвенції.
Аналогічна позиція ЄСПЛ міститься в рішенні від 15 липня 2003 року у справі «Ернст та інші проти Бельгії», де вказано, що ордер на проведення обшуку не містив інформації щодо мети проведення обшуку та про предмети, що підлягають вилученню. Таким чином, слідчих було наділено широкими повноваженнями, обшуки не були пропорційними.
Для дотримання зазначеної вимоги слідчим суддям необхідно відмовляти в задоволенні клопотань про обшук, які не містять відомостей про конкретні речі, документи, а також осіб, яких планується відшукати. Водночас у разі задоволення клопотань, що містять такі відомості, в ухвалах необхідно зазначати конкретні речі, документи, а також осіб, для виявлення яких надається дозвіл.
Враховуючи згадані правові позиції ЄСПЛ, слідчі судді обґрунтовано відмовляють у задоволенні клопотань про обшук, якщо в цих клопотаннях конкретно не визначено речі, які планується відшукати шляхом проведення обшуку.
Крім того, поширеними є випадки, коли в мотивувальній частині ухвали слідчого судді йдеться про конкретні речі (наприклад, сокира, яка є знаряддям злочину), для виявлення яких подається клопотання, а в резолютивній частині цієї ж ухвали слідчі судді обмежуються загальним формулюванням про те, що дозвіл на обшук надається «з метою відшукання знаряддя вчинення кримінального правопорушення».
З огляду на необхідність належного забезпечення прав осіб при проведенні обшуку слідчим суддям доцільно не лише в мотивувальній, а й у резолютивній частині зазначати інформацію про речі, документи або осіб, для виявлення яких надається дозвіл на обшук. Слід враховувати, що чітке визначення речей, для виявлення яких надається дозвіл на обшук, має істотне значення для забезпечення гарантій при проведенні обшуку. Так, відповідно до ч. 7 ст. 236 КПК вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, вважаються тимчасово вилученим майном. Згідно з ч. 5 ст. 171 КПК клопотання про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подане не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуте особі, у якої воно було вилучене.
Таким чином, у разі вилучення майна, на відшукання якого не було надано дозвіл, КПК передбачає гарантію реалізації права власності, а саме оскарження бездіяльності, яка полягає в неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст. 169 КПК.
Отже, вилучивши документи, предмети та речі, а також грошові кошти, які не визначені за родовими ознаками, та які прямо не зазначені в ухвалі від 09.02.2016 року, проте які орган досудового розслідування вважає такими, що стосуються предмету досудового розслідування в кримінальному провадженні №0008657 від 26.07.2016 року, слідчий мав би звернутись до слідчого судді з клопотанням про їх арешт, довівши наявність обставин, визначених ч. 2 ст. 167 КПК України.
Встановлено, що ухвалою слідчого судді від 11.01.2017 року було відмовлено в задоволенні клопотання слідчого Солом`янського управління поліції ГУ НП у м. Києві ОСОБА_4 про накладення арешту в рамках кримінального провадження №0008657 від 26.07.2016 року
Частиною 1 ст. 9 КПК України встановлено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Згідно з п. 18) ч. 1 ст. 3 КПК України, до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час проведення досудового розслідування в кримінальному провадженні.
Статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Відповідно до частини першої ст. 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.
Відповідно до ч. 1 ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод людини кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Згідно з ч. 1 ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.
Відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».
В справі Жан П`єра ван Россема проти Бельгії [Van Rossem - Belgium] (№41872/98) суд вказав, що рішення про проведення обшуку повинно обов`язково встановлювати межі, щоб санкціоноване ним втручання не відносилось цілком на розсуд слідчих органів. Суд зауважив, що в даній справі в рішенні про проведення обшуку слід би було вказати корисні для слідства докази, на пошук яких слідчі повинні були направити свої зусилля при обшуку. Будь-яке рішення про обшук повинно містити мінімальне число вказівок, які обмежують об`єм влади, і надають можливість перевірити чи були дотримані межі слідчих дій. Тобто, метою цих вимог в демократичному суспільстві є можливість наступної перевірки законності дій органів слідства. За відсутності достатніх вказівок в рішенні про обшук можна стверджувати, що не було забезпечено ефективного і всебічного контролю за дотриманням меж проведеного обшуку.
В справі Ернст та інші проти Бельгії [Ernst and others - Belgium] (№33400/96) суд зазначив, що «ордера на обшук були сформульовані загальним чином. Ордера не містили жодної інформації щодо характеру проведеного розслідування, точних місць проведення обшуків чи предметів, які підлягали вилученню».
В свою чергу, в справі Пантелеєнко проти України (№ 11901/02) при аналізу ситуації, коли слідчі органи замість вибору доказів, суттєвих для розслідування, вилучили всі документи з офісу та певні особисті речі, що належать заявнику, які не мали жодного відношення до справи (п.51), Європейський суд з прав людини постановив, що втручання, яке розглядається, не було здійснено "відповідно до закону" і, таким чином, мало місце порушення статті 8 Конвенції (п.53).
Таким чином, у вищезазначених справах, як і в зазначеному вище кримінальному провадженні, в ході якого проведено обшук нежитлових приміщеннях, розташованих за адресою: Київська обл., м. Обухів, вул. Київська, 127 не був дотриманий справедливий баланс інтересів держави і особи, обшук не був пропорційний законній меті, яку переслідує держава, слідчі органи наділялись занадто широкими повноваженнями, тобто було допущено порушення положень статті 8 Конвенції.
Встановлено, що 04.01.2017 року скаржник звернулась до слідчого Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_4 з клопотанням про повернення тимчасово вилученого майна.
Однак, станом на день розгляду скарги зазначене клопотання слідчим розглянуто не було, проти чого не заперечував в судовому засіданні слідчий Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_4 .
Таким чином, продовження тримання майна ТОВ «ХОЛДИНГ «КДТ», слідчим є таким, що направлено на порушення права власності та права на мирне володіння своїм майном останнього, яке гарантоване Конституцією України та Першим протоколом до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Встановлено, що на даний час у слідства відсутні відомості, про те, що вилучені документи, предмети та грошові кошти та майно якимось чином причетні до кримінального провадження №0008657 від 26.07.2016 року та свідчить про безпідставність утримання майна ТОВ «ХОЛДИНГ «КДТ» без відповідного рішення, що також підтвердив слідчий у судовому засіданні.
Постанова про визнання майна речовими доказами відсутня.
Враховуючи те, ухвалою слідчого судді від 11.01.2017 року було відмовлено в задоволенні клопотання слідчого Солом`янського управління поліції ГУ НП у м. Києві ОСОБА_4 про накладення арешту в рамках кримінального провадження №0008657 від 26.07.2016 року, відтак, тимчасово вилучене майно має бути повернуто його володільцю.
За таких обставин, суд вважає, що скарга є обґрунтованою й такою, що підлягає задоволенню, оскільки слідчий своїми діями фактично вийшов за межі можливих варіантів щодо процесуальної долі вилученого майна, визначених ч. 1 ст. 167 КПК України (арешт та подальше визнання речовим доказом або повернення).
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 98-100, 167-169, 171, 303-307, 309, 310, 395 КПК України, слідчий суддя, -
У Х В А Л И В:
Скаргу адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «ХОЛДИНГ «КДТ» на бездіяльність слідчого, що полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна задовольнити.
Зобов`язати слідчого Солом`янського управління поліції ГУ НП у м. Києві ОСОБА_4 повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «ХОЛДИНГ «КДТ» () майно, володільцем якого є ТОВ «ХОЛДИНГ «КДТ», та яке було вилучено 27 грудня 2016 року старшим оперуповноваженим в ОВС 5 відділу 2 Управління ГУКЗЕСБУ ОСОБА_6 за результатами обшуку нежитлових приміщень, розташованих за адресою: м. Київ, вул. провулок Радищева, 18, а саме:
В кабінеті 603:
Ноутбук марки «Lenovo G50-45» s/n PFOIN205 ( Видаткова № 2610025 від 25.10.2016 року;
В кабінеті 604:
Вся фінансово-господарська документація ТОВ «ХОЛДИНГ «КДТ», у тому числі особові справи працівників ТОВ «ХОЛДИНГ «КДТ», договори, вхідна та вихідна документація, накази, статутна документація ТОВ «ХОЛДИНГ «КДТ».
Жорсткі диски «Tochiba» s/nZ55L12BGS, «Hitachi» s/nFROV3JZK, «Tochiba» s/nX5TM24LBS.
Ноутбук марки «Q» без серійного номеру, ноутбук марки «Tochiba» s/nZ8318626K.
Папка з документами зеленого кольору (сертифікати, технічна документація).
Печатка ТОВ «Холдинг КДТ» -2 шт., печатка для накладних ТОВ «ХОЛДИНГ «КДТ»-1 шт.
Банківські картки працівників ТОВ «ХОЛДИНГ «КДТ»:
- банківська картка «Укрсиббанк» № НОМЕР_1 ;
- банківська картка «Укрсиббанк» № НОМЕР_2 ,
- банківська картка «Укрсиббанк» № НОМЕР_3 ,
- банківська картка «Укрсиббанк» № НОМЕР_4 ,
- банківська картка «Приват Банк» № НОМЕР_5 ,
- банківська картка «Укрсиббанк» № НОМЕР_6 ,
- банківська картка «Укрсиббанк» № НОМЕР_7 .
В кабінеті №608:
1) Жорсткі диски:
-"Seagate" s/n 9VYGDG6V
-"WD" s/nWCAV14116835
- "Seagate" s/nZ3TAV4BF
-"Hitachi" s/nFROTWSTK
-"Seagate" s/n 23TAVLSM
-"Seagate" s/nW3TDZ4L1
-"Seagate" s/n 9RA4MDYH
-"Seagate" s/nZ3T3XOME
-"Toshiba" s/nX651EKBNS (поміщені в пакет № 26).
2) Кабелі помаранчевого кольору (зразки) (поміщені в пакет №27).
3) Кабель сірого та червоного кольору (зразки) ( поміщені в пакет № 28).
4) Документи фінансово-господарської діяльності ТОВ «ХОЛДИНГ «КДТ» (поміщені в пакет № 29).
Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя: ОСОБА_1