Справа № 743/235/17
Провадження №1-кп/743/25/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 червня 2017 року смт. Ріпки

Ріпкинський районний суд Чернігівської області

у складі: головуючої - судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю: прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Ріпки кримінальне провадження в ЄРДР № 0000637 від 21.12.2016 року про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Грибова Рудня, Ріпкинського району Чернігівської області, не одруженого, не працюючого, без зареєстрованого місця проживання, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України;

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , 20 грудня 2016 року, приблизно о 20 годині 30 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та знаходячись у будинку АДРЕСА_1 , на грунті раптово виниклих неприязних відносин, умисно наніс два удари ножом в область живота потерпілому ОСОБА_4 , чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді проникаючого колото різаного поранення живота з ушкодженням шлунку, ускладненого загальним серозно фібринозним перитонітом та колото різаного поранення лівої сідниці, які згідно висновку судово медичної експертизи № 66 від 24.01.2017 року відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння.

Умисні дії ОСОБА_5 , які виразились в умисному заподіянні тяжких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_4 , кваліфікуються як кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 121 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні інкримінованого йому правопорушення визнав повністю, в скоєному кається. Пояснив, що дійсно, 20 грудня 2016 року він та потерпілий, який є його вітчимом, за місцем свого проживання у буд. АДРЕСА_1 вживали алкогольні напої. Ввечері він пішов вигулювати мисливських собак, яких їм залишили знайомі. Оскільки перебував в стані алкогольного сп`яніння, то випадково загубив собак. З цього приводу між ним та вітчимом відбулася сварка. Він навіть намагався покінчити життя самогубством. Коли йому вітчим не дозволив цього зробити, він обурився та наніс йому два удари кухонним ножом. Про вчинене шкодує, перед потерпілим вибачився. Алкогольні напої не вживає, влаштувався неофіційно на роботу. Просить суворо не карати.

З урахуванням повного визнання обвинуваченим своєї вини, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин вчиненого правопорушення, які учасниками судового розгляду не оспорюються.

Суд вважає доведеною винність ОСОБА_5 по всьому обсягу пред`явленого йому обвинувачення, тому він повинен нести відповідальність за ч.1 ст. 121 КК України.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки кримінального правопорушення, відомості про особу обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, висновок органу пробації та думку потерпілого.

Обставинами пом`якшуючими покарання ОСОБА_5 , є визнання вини, щире каяття, сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, є вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

За місцем проживання ОСОБА_5 характеризується формально позитивно, до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувався, офіційно не працює, але зі слів заробляє на життя працевлаштувавшись неофіційно, не перебуває на обліках у лікарів нарколога та психіатра, раніше не судимий.

Як встановлено з досудової доповіді, роз`ясненої начальником Ріпкинського районного сектору з питань пробації, обвинувачений ОСОБА_5 може виправитися без ізоляції від суспільства, так як не становить високої загрози для суспільства та окремих осіб.

Приймаючи до уваги пом`якшуючі покарання обставини, висновок органу пробації, думку потерпілого, який просив не позбавляти волі його пасинка, оскільки вони відразу примирилися, а також відомості про особу обвинуваченого, суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 слід призначити покарання ближче до нижньої межі санкції ч. 1 ст. 121 КК України. Оскільки суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_5 можливе без ізоляції від суспільства, то відносно ОСОБА_5 слід застосувати ст. 75 КК України та звільнити його від відбування покарання, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки.

Міра запобіжного заходу ОСОБА_5 під час досудового розслідування не обиралася, на день ухвалення вироку підстав для обрання запобіжного заходу не має.

Речовими доказами слід розпорядитися у відповідності до ст. 100 КПК України, судові витрати відсутні, цивільний позов не заявлявся.

Керуючись ст.ст.373-376 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 121 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

У відповідності до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання, якщо він протягом іспитового строку 2(два) роки не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки.

У відповідності до ст. 76 КК України на ОСОБА_5 покласти наступні обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речові докази: ніж зі слідами речовини бурого кольору, фрагмент килиму зі слідами речовини бурого кольору, контрольний зразок марлевого тампону, 3 сліди речовини бурого кольору на марлевому тампоні, що зберігаються в камері зберігання речових доказів Ріпкинського ВП ЧВП ГУНП в Чернігівській області - знищити.

На вирок може бути подано апеляцію до апеляційного суду Чернігівської області протягом 30 днів, з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1