АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 623/3040/16-к Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-сс/790/1982/16 Головуючий апеляційної інстанції: ОСОБА_2
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 грудня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі: головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , при секретареві ОСОБА_5 , з участю прокурора ОСОБА_6 , без участі підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові матеріали даного провадження за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу слідчого судді Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 21.11.2016 року, -
Ухвалою слідчого судді Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 21.11.2016 року відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 та застосовано відносно останнього запобіжний захід у виді домашнього арешту в період часу з 01-00 години ночі до 06-00 години наступного дня на строк до 19 січня 2017 року.
На вказану ухвалу прокурором подано апеляційну скаргу, в якій міститься прохання ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу про задоволення клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу ОСОБА_7 у виді тримання під вартою строком на 60 діб, посилаючись на те, що, останній підозрюється у скоєнні умисного тяжкого злочину, за яким законом передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 3 до 6 років.
Крім того, слідчим суддею не прийнято до уваги можливість здійснення підозрюваним незаконного впливу на потерпілих від злочину, а також іншого можливого підозрюваного, який відповідно до свідчень ОСОБА_7 є його знайомим та безпосередньо причетний до вчинення даного злочину.
Органами досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється в тому, що він 18 листопада 2016 року, приблизно о 12-00 годині, діючи з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, за попередньою змовою та спільно з невстановленою під час досудового слідства особою, шляхом пошкодження запірного пристрою вхідних дверей, проник до кв. АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_8 , звідки таємно викрав золотий ланцюг вагою 3,65 грама, вартістю 1000 грн. за 1 грам, на загальну суму 3650 грн., золотий хрестик вагою 0,92 грама, вартістю 1000 грн. за 1 грам, на загальну суму 920 грн., срібний ланцюг вагою 16,68 грам, вартістю 100 грн. за 1 грам на загальну суму 1668 грн., парфуми, які належать ОСОБА_8 , чим заподіяв останньому матеріальну шкоду на загальну суму 3268 грн.
Своїми умисними діями ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у приміщення.
Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який просив задовольнити апеляційну скаргу, вивчивши матеріали судової справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
При розгляді клопотання слідчого суддя суду першої інстанції дійшов до висновків, які колегія суддів вважає обґрунтованими.
19.11.2016 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.
Що стосується винуватості ОСОБА_7 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, то вона підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколом огляду місця події від 18.11.2016 року; протоколом допиту потерпілого від 18.11.2016 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 18.11.2016 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 19.11.2016 року; протоколом огляду речей від 19.11.2016 року та іншими матеріалами справи.
За наявності таких даних, обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, відомості про які було внесено до ЄРДР, не викликає сумнівів.
Однак, колегія суддів приходить до висновку, що слідчим не були доведені обставини, передбачені п.п. 2, 3 ч.1 ст.194 КПК України.
Не зміг їх довести прокурор і при апеляційному розгляді.
З наданих слідчому судді відомостей вбачається, що ОСОБА_7 раніше не судимий, має зареєстроване місце проживання.
За таких обставин, судова колегія приходить до висновку про обґрунтованість застосування слідчим суддею до ОСОБА_7 положень ст.181 та ч.4 ст.194 КПК України.
Таким чином, розглядаючи клопотання слідчого, слідчий суддя, з дотриманням вимог ст.ст. 177, 178, 181, 184, 194 КПК України, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінив обставини, передбачені ст.ст.177, 178 КПК України, що враховуються при обранні запобіжного заходу та належним чином мотивував своє рішення, а тому підстав для його скасування, з приводів зазначених в апеляційній скарзі прокурора, колегія суддів не вбачає.
Керуючись ч.6 ст.9, ст.7, ст.ст. 392,404,405,407,418,419,422,423,424 КПК України, колегія суддів,-
ПОСТАНОВИЛА:
Ухвалу слідчого судді Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 21.11.2016 року про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту на певний період доби щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного за ч.3 ст.185 КК України, залишити без змін.
Апеляційну скаргу прокурора, - залишити без задоволення.
Оскарження даної ухвали, в порядку ч. 4 ст. 424 КПК України, в касаційному порядку не передбачено.
Головуючий: Судді: