печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 квітня 2017 року

Печерський районний суд міста Києва у складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Печерського районного суду міста Києва скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність службових осіб прокуратури міста Києва щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до Печерського районного суду міста Києва та просив зобов,язати прокуратуру міста Києва внести відомості його заяви від 02 березня 2017 року в ЄРДР та розпочати досудове розслідування. Заявник посилалась на таке: 02 березня 2017 року він направив заяву про скоєний відносно нього злочин в 2010 році суддями Верховного Суду України ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 / супровідний лист С-931 від березня 2017 року/ до прокуратури міста Києва. До теперішнього часу він не повідомлений про результати розгляду його заяви та про початок розслідування. У зв,язку з відсутністю за місцем відбування покарання засудженим до довічного ув,язнення заявника ОСОБА_3 та неможливістю провести судове засідання у режимі відеоконференції та клопотанням заявника ОСОБА_3 щодо розгляду справи та наданням слідчому судді копії заяви від 02 березня 2017 року, слідчий суддя вважає можливим розглянути скаргу за відсутністю заявника.

Особа, бездіяльність якої оскаржується, до судового засідання не з,явилася, про час та місце розгляду скарги повідомлялась належним чином, будь-яких заперечень або матеріалів щодо спростування доводів, викладених у скарзі, не надала. У відповідності до ч.3 ст.306 КПК України слідчий суддя вважає можливим розглянути скаргу у відсутності вказаних осіб, на підставі матеріалів, доданих до скарги.

Дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, слідчий суддя прийшов до наступного: як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 вироком Апеляційного суду Донецької області від 28 серпня 2009 року за ст.ст. 309 ч.1, 152 ч.3, 152 ч.2, 115 ч.2 п.п. 1,4,9,12,13, 70 ч.1 КК України до довічного позбавлення волі. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 14 січня 2010 року вирок Апеляційного суду Донецької області від 28 серпня 2009 року залишено без змін. Вирок набув сили 14 січня 2010 року. 02 березня 2017 року ОСОБА_3 звернувся до прокуратури міста Києва з заявою про скоєне кримінальне правопорушення відносно нього суддями Верховного суду України. До цього часу відомості до ЄРДР не внесені.

Відповідно до ч.1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування регулюється параграфом 1 Глави 26 КПК України. Відповідно до ч.1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені ч.1 ст. 303 КПК України можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії. Початок обчислення строку на оскарження рішень, дій чи бездіяльності починає спливати з моменту прийняття рішення, дії або бездіяльності, на противагу тому, що строк подання скарги на постанову слідчого, прокурора починається з дня отримання особою її копії. Частиною 1 ст. 110 ПК України передбачено, що процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду.

Як вбачається з положень частини 3 ст. 110 КПК України рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови. У відповідності до ст. 303 КПК України передбачено право на оскарження під час досудового розслідування рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора. Відповідно до ч.1 ст. 304 КПК України оскарження бездіяльності щодо невнесення відомостей до ЄРДР за заявою про вчинення кримінального правопорушення могло мати місце протягом десяти днів від часу отримання заяви уповноваженим на внесення відомостей до ЄРДР органом. Таким чином, слідчий суддя вважає, що скарга подана у строк, передбачений вимогами КПК України.

Але, як вбачається зі змісту скарги, заяви про кримінальне правопорушення, заявник просить внести відомості про кримінальні правопорушення суддями Верховного Суду України у зв,язку з постановлення ними незаконного рішення.

Положення ст.214 КПК України перебувають у взаємозв,язку з ч.1 ст.2 КК України, згідно якої підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого КК України. І саме тому фактичні данні, які вказують на ознаки складу кримінального правопорушення мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Визначення приводів і підстав як підстав для початку досудового розслідування викладені також у Постанові Пленуму Верховного суду України номер 6 від 04 червня 2010 року «Про деякі питання, що виникають під час розгляду судами України скарг на постанови органів дізнання, слідчого, прокурора про порушення кримінальної справи», який є діючим. Крім того, при розгляді заяв і звернень щодо суддів про вчинення кримінальних правопорушень органами прокуратури при вирішенні питання про наявність ознак складу злочину в діях судді згідно з Інструкцією номер 1050 і внесення їх до Єдиного реєстру досудових розслідувань слід брати до уваги роз,яснення, викладені у постанові Пленуму Верховного Суду України номер 8 від 13.06.2007 року «Про незалежність судової влади». Як вбачається з поданої скарги, вона не містить достатніх даних, які б свідчили про наявність в діях суддів складу кримінального правопорушення зі всіма його складовими. У відповідності до ст. 11 КК України злочином є передбачене КК України суспільно небезпечне винне діяння /дія або бездіяльність/, вчинене суб,єктом злочину. Не є злочином дія або бездіяльність, яка хоча формально і містить ознаки будь-якого діяння, передбаченого КК України, але через малозначність не становить суспільної небезпеки, тобто не заподіяла і не могла заподіяти істотної шкоди фізичній чи юридичній особі, суспільству або державі.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України номер 8 від 13.06.2007 року «Про незалежність судової влади» судові рішення вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному та касаційному порядку визначеному процесуальним законом. Незгода з рішенням судів або діями сама по собі не може вказувати на наявність в діях суддів ознак злочину.

Крім того, відповідно до рішення Європейського суд з прав людини у справі «Салов проти України» від 06.09.2005 року одним із основних аспектів верховенства права є принцип правової впевненості, який передбачає, що коли рішення суду стало остаточним, воно не може бути піддано сумніву будь яким рішенням суду. У зв`язку з тим, що відсутні підстави, згідно ч.5 ст.214 КПК України для внесення відомостей по даній заяві до ЄРДР вона не підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст.214, 303, 304, 306, 307 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність службових осіб прокуратури міста Києва щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя