Справа № 373/1020/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2017 року Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000184 по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чугуїв Харківської області, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, розлученого, військовослужбовця військової частини польова пошта НОМЕР_1 , курсанта 2 навчальної артилерійської батареї 2 навчального артилерійського дивізіону, у військовому званні рядовий, проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
в скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 , будучи призваним під час мобілізації в умовах особливого періоду на військову службу та проходячи військову службу на посаді курсанта 2 навчальної артилерійської батареї 2 навчального артилерійського дивізіону військової частини польова пошта НОМЕР_1 , яка дислокувалася у АДРЕСА_2 , у військовому званні рядовий, з метою тимчасово ухилитися від військової служби, у період з 05.03.2015 по 17.05.2017, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання у вигляді тимчасового ухилення від військової служби, будучи придатним для проходження військової служби, діючи умисно, самовільно залишив місце дислокації військової частини - польова пошта НОМЕР_1 (дислокувалась в АДРЕСА_2 ), без поважних причин, свої службові обов`язки не виконував, час проводив на власний розсуд, чим вчинив самовільне залишення місця проходження служби, без поважних причин, вчинене під час особливого періоду, крім воєнного стану.
По суті пред`явленого обвинувачення в скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст.407 КК України, обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винним повністю і дав покази, що підтверджують фабулу обвинувачення, зазначивши, що дійсно покинув місце проходження військової служби без дозволу, оскільки йому повідомили про те, що у мами стався інсульт. Доглядав за нею, кощтів, щоб повернутися назад, не мав. Однак будь-яких доказів цьому не надав. В скоєному розкаюється, просить суворо не карати.
Справа слухалась в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України. Учасники кримінального провадження не оспорюють фактичні обставини справи. Зміст ч. 3 ст. 349 КПК України їм роз`яснено.
Злочинні дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч.4 ст.407 КК України, як самовільне залишення місця проходження служби військовослужбовцем, без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.
Обставинами які пом`якшують покарання, визнано щире каяття обвинуваченого у вчиненому, яке виразилось у визнанні та усвідомленні негативності скоєного діяння, та активне сприяння розкриттю злочину, оскільки протягом досудового розслідування та судового слідства ОСОБА_5 давав детальні та послідовні показання відносно зазначених обставин.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_5 , відповідно до ст. 67 КК України, судом в ході судового розгляду не виявлено.
Обираючи міру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, час ухилення від проходження служби, особу винного, який перебуває на обліку у лікаря-нарколога, і приходить до висновку призначити покарання у виді позбавлення волі на певний строк в межах санкції статті.
Приймаючи до уваги, що обвинувачений на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, раніше не судимий, беручи до уваги пом`якшуючі покарання обставини та відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд вважає можливим його перевиховання без ізоляції від суспільства і приходить до висновку звільнити його від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням.
Вирішуючи питання щодо заходів забезпечення кримінального провадження, врахувавши обставини справи, суд вважає, з урахуванням клопотання прокурора, що до вступу вироку в законну силу йому слід залишити запобіжний захід у виді тримання під вартою з утриманням на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Керуючись ст. 373, 374 КПК України, суд,
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_5 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ч.4 ст.407 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням і встановити іспитовий строк 2 (два) роки.
Відповідно до ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
До звільнення ОСОБА_5 з військової служби нагляд за ним здійснюється командиром військової частини.
Міру запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_5 до вступу вироку в законну силу залишити попередню тримання під вартою з утриманням на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Вирок може бути оскарженим в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення .

Суддя ОСОБА_1