АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження: 11-cc/790/303/17 Головуючий І інстанції
Справа № 640/814/17 ОСОБА_1
Категорія: В порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2017 року судова колегія судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 ,
за участю секретаря: ОСОБА_5 ,
прокурора: ОСОБА_6 ,
слідчого: ОСОБА_7 ,
підозрюваного: ОСОБА_8 ,
потерпілого: ОСОБА_9 ,
розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду у м. Харкові матеріали даного провадження за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_6 Прокуратури Харківської області на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 10 лютого 2017 року,-
в с т а н о в и л а:
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 10 лютого 2017 року клопотання старшого слідчого СУ ГУ НП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 0007559 від 23.12.2016 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задоволено.

Застосувано відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в державній установі «Харківська установа виконання покарань (№27)», в межах строку досудового розслідування строком на 49 (сорок дев`ять) днів - до 29 березня 2017 року.

Визначено суму застави в розмірі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 64 000 гривень.

Судом встановлено, що 23.01.2017 року до Київського районного суду м.Харкова надійшло клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 , погоджене з прокурором відділу прокуратури Харківської області молодшим радником юстиції ОСОБА_6 , про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення застави у зв`язку із тим, що останній висловлював погрозу застосування насильством, а також незаконно впливав через невстановлених в ході досудового розслідування осіб на учасників кримінального провадження, шляхом залякування та нанесення тілесних ушкоджень.

20 січня 2017 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125, ч.4 ст.296 КК України.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні СУ ГУНП в Харківській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за № 0007559 від 23.12.2016 року.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Харкова від 23 січня 2017 року надано дозвіл затримати з метою приводу до суду підозрюваного ОСОБА_8 , для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_8 , фактично був затриманий 09 лютого 2017 року о 22 годині 15 хвилин на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м.Харкова від 23 січня 2017 року та доставлений в приміщення Київського районного суду м.Харкова в межах 36 годин.

10 лютого 2017 року ОСОБА_8 був допитаний в якості підозрюваного.

Задовольняючи клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_8 підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125, ч.4 ст.296 КК України, та вважав встановленим існування ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, на які посилався слідчий в своєму клопотанні.

Разом з цим, слідчий суддя прийшов до висновку про необхідність визначення розміру застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України в розмірі 64 000 гривень.

Не погодившись з ухвалою слідчого судді прокурор прокуратури Харківської області ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Київського районного суду м.Харкова від 10 лютого 2017 року про задоволення клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Харківській області про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_8 та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Харківській області про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_8 та не визначати розмір застави.
Прокурор обґрунтовує апеляційну скаргу тим, що ухвала в частині визначення розміру застави є незаконною та необґрунтованою.

Захисник ОСОБА_10 в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, що в силу вимог ст. 405 КПК не є перешкодою для апеляційного розгляду.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, думку підозрюваного, який заперечував проти її задоволення, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали судової справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

Як вбачається із матеріалів судового провадження, у відповідності зі ст.214 КПК України, 23 грудня 2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0007559були внесені відомості про кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст.125, ч.4 ст.296 КК України та розпочате досудове розслідування (а.с.9-11).

В порядку ст.ст.276-278 КПК України, 20 січня 2017 року ОСОБА_8 був повідомлений про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125, ч.4 ст.296 КК України (а.с.55-57).

Подане слідчим до суду першої інстанції клопотання про застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу відповідає вимогам ст.184 КПК України, погоджене з прокурором. В обґрунтування клопотання слідчий посилався на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 умисного тяжкого злочину; наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, які на переконання слідчого, свідчать про недостатність застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, аніж тримання під вартою ( а.с.2-8).

Слідчий суддя, приймаючи рішення про задоволення клопотання слідчого про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначив розмір застави у даному кримінальному провадженні як альтернативний запобіжний захід та вважав, що застава у розмірі 64 000 грн. буде достатньою для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.
Колегія суддів вважає такий висновок необґрунтованим та передчасним.
Так, в матеріалах кримінального провадження маються дані про те, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125, ч.4 ст.296 КК України, що характеризується насильством.
Апеляційний суд вважає, що існування обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.125, ч.4 ст.296 КК України, свідчать: показання потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , протоколи пред`явлення особи ОСОБА_8 за фотознімками для впізнання потерпілим ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , показаннясвідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , протоколи проведення слідчого експеременту із потерпілими та свідками, висновки судово-медичних та авто-товарознавчої експертиз.
Таким чином апеляційний суд вважає слідчим суддею не в повній мірі враховано те, що ОСОБА_8 підозрюється у скоєнні умисних кримінальнальних правопорушеннь із застосуванням насильства, один з яких є тяжким.
У розумінні положень, що наведені у чисельних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21 квітня 2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№12244/86,12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28 жовтня 1994 року та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Мета затримання полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання. «Для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1(c), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання» (справа «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13 листопада 2007 року). Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях ЄСПЛ: у справі «Феррарі-Браво проти Італії» №9627/81 від 14 березня 1984 року Суд зазначив, що «питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою»; у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 23 жовтня 1994 року «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».
Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Судова колегія враховує також те, що ряд осіб що прийняли участь в злочинних діяннях переховуються від правоохоронних органів.
Приймаючи до уваги наявність обґрунтованої підозри, та суворість можливого покарання, враховуючи дані, які характеризують підозрюваного ОСОБА_8 , колегія суддів не вбачає підстав вважати необґрунтованим посилання слідчого у клопотанні на існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, вважає, що клопотання слідчого та апеляційна скарга прокурора підлягають задоволенню, а ухвала слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 10 лютого 2017 року скасуванню.
За викладених обставин у сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що саме запобіжний захід у виді тримання підозрюваного під вартою в повній мірі відповідає меті його застосування забезпеченню виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а тому судова колегія приходить до висновку про необхідність застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання підозрюваного під вартою в межах строку досудового розслідування.
Відповідно до вимог ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених ч.4 цієї статті, а саме: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.
Враховуючи тяжкість скоєних кримінальних правопорушень та те, що злочини у яких підозрюється ОСОБА_8 , вчинені із застосуванням насильства, колегія суддів доходить до висновку не визначати розмір застави у кримінальному провадженні відповідно до ч.4 ст.183 КПК України. У даному випадку застава повертається заставодавцю.

За таких обставин колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу прокурора задовольнити і в силу вимог ч.3 ст.407 КПК України ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 10 лютого 2017 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 скасувати, клопотання слідчого задовольнити, обрати у відношенні підозрюваного за ч.1 ст.125 КК України та ч.4 ст.296 КК України ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою в Харківській установі виконання покарань №27 в межах строку досудового розслідування до 10.04.2017 року, без визначення застави.

Керуючись ст.ст.392, 404, ч.3 ст.407, ст.ст.418, 419, 422, 423, ч.4 ст.424 КПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 10 лютого 2017 року застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 скасувати.

Клопотання слідчого задовольнити.

Обрати у відношенні підозрюваного за ч.1 ст.125 КК України та ч.4 ст.296 КК України ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою в Харківській установі виконання покарань №27 в межах строку досудового розслідування до 10.04.2017 року, без визначення застави.

Копію даної ухвали направити прокурору для організації виконання.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її постановлення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до ч.4 ст.424 КПК України.

Головуючий - ОСОБА_2
Судді - ОСОБА_3
ОСОБА_4