АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження №11кп/790/845/17 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Справа №644/9727/16-к Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.121 КК України
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 лютого 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі - ОСОБА_5 ,
за участю прокурора - ОСОБА_6 ,
потерпілого - ОСОБА_7 ,
представника потерпілого - ОСОБА_8 ,
обвинуваченого - ОСОБА_9 ,
захисника - ОСОБА_10 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора прокуратури Харківської області на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 26 січня 2017 року, -

В С Т А Н О В И Л А:
Оскарженою ухвалою в підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт стосовно ОСОБА_9 повернуто прокурору оскільки він, на думку суду, не відповідає вимогам КПК України, а саме:
-в обвинувальному акті не зазначені в повному обсязі приводи та підстави початку досудового розслідування;
-відсутні посилання на докази, якими підтверджується кожна обставина, викладена в обвинувальному акті;
-виклад фактичних обставин кримінального правопорушення та формулювання обвинувачення є неконкретизованими.
Крім того, суд вважав необхідним викласти обвинувачення в іншій редакції.
На ухвалу прокурором прокуратури Харківської області подана апеляційна скарга, в якій він просить ухвалу скасувати та призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції.
В обґрунтування апеляційної скарги прокурором наведені наступні доводи.
На думку апелянта обвинувальний акт відповідає вимогам ст.291 КПК України, а суд помилково вказав в ухвалі про такі підстави повернення обвинувального акту, як відсутність в ньому відомостей про приводи та підстави початку досудового розслідування, відсутність посилань на докази, якими підтверджуються фактичні обставини кримінального правопорушення, неконкретність обвинувачення.
Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги з наведених підстав, обвинуваченого і захисника, потерпілого та його представника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги і вважали, що рішення суду є законним та обґрунтованим, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.
Вимоги до змісту і форми обвинувального акту викладені в ст.291 КПК України, а тому доводи апелянта про безпідставне посилання суду на необхідність зазначення в цьому процесуальному документі відомостей про приводи та підстави початку досудового розслідування, посилання на докази, якими підтверджуються фактичні обставини кримінального правопорушення є слушними, і зазначена вказівка суду підлягає виключенню із ухвали.
Крім того, слідчий викладає фактичні обставини обвинувачення так, як вони їм встановлені, а тому вказівка суду про необхідність викладення обвинувачення в іншій редакції підлягає виключенню із ухвали.
Разом з тим, висновок суду про неконкретність обвинувачення і наявність в ньому суперечностей, що порушує право обвинуваченого на захист є обґрунтованим.
Відповідно до приписів п.5 ч.2 ст.291 КПК України, в обвинувальному акті повинні бути викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, формулювання обвинувачення і правова кваліфікація кримінального правопорушення.
Слідчим ці вимоги процесуального закону в повній мірі не виконані, а прокурор, затверджуючи обвинувальний акт, залишив ці обставини без відповідного реагування.
Так, ОСОБА_9 обвинувачується в умисному заподіянні тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, вчиненому групою осіб, тобто у вчиненні злочину, передбаченому ч.2 ст.121 КК України.
Викладаючи фактичні обставини кримінального правопорушення, слідчий зазначив:
« ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою з невстановленою особою, діючи з прямим умислом на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 та шкоди його здоров`ю, нанесли не менше 20-ти ударів руками по різним частинам тіла ОСОБА_7 . Продовжуючи реалізовувати с в і й злочинний умисел направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 ОСОБА_9 дістав зі свого карману складний металевий кийок та наніс ним близько 5-ти ударів ОСОБА_7 в ліву бокову частину тулубу.
Своїми злочинними діями ОСОБА_9 спричинив ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді садни обличчя (легке тілесне ушкодження) та закриту травму животу двухмоментний розрив селезінки (тяжке тілесне ушкодження)».
Наведені фактичні обставини є суперечливими, оскільки неможливо визначити, які саме дії ОСОБА_9 вчиняв групою осіб, а які самостійно, і внаслідок яких дій сумісних або одноосібних було спричинено потерпілому тяжке тілесне ушкодження і легке тілесне ушкодження.
Таким чином, фактичні обставини кримінального правопорушення, викладені в обвинувальному акті, суперечать формулюванню обвинувачення, а тому він не відповідає вимогам п.5 ч.2 ст.291 КПК України.
За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про неконкретність обвинувачення, що порушує право обвинуваченого на захист, і висновком про повернення обвинувального акту прокурору.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 405, 407, 408, 419 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.
Ухвалу Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 26 січня 2017 року змінити.
Виключити із ухвали суду вказівку на необхідність зазначення в обвинувальному акті приводів та підстав початку досудового слідства, посилання на докази, якими підтверджується кожна обставина, викладена в обвинувальному акті, вказівку на необхідність викласти фактичні обставини в іншій редакції.
В решті ухвалу залишити без змін.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
Судді: