Справа № 523/4929/14-к
Провадження №1-кп/523/26/17
УХВАЛА

23.05.2017 року Суворовський районний суд міста Одеси у складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду обвинувальний акт та додані до нього документи за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 187 ч.2 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
05.05.2017 року головуючим було отримано розподілене автоматизованою системою документообігу суду кримінальне провадження із звинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.
З урахуванням закінчення строків запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, судом поставлено на обговорення питання, щодо міри запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 .

Прокурор залишив вирішення питання на розсуд суду.

Дослідивши складений слідчим та затверджений прокурором обвинувальний акт, отримавши клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 про зміну раніше застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу на домашній арешт, за відсутності інших клопотань та заперечень від учасників процесу, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до вимог ст.ст.177 та 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти ризикам, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачена не виконає покладені на неї процесуальні обов`язки, а також для запобігання її спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Тримання під вартою може бути застосовано до раніше не судимої особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Як вбачається з досліджених матеріалів даного кримінального провадження ОСОБА_4 раніше не судимий та обвинувачується, зокрема, у вчиненні тяжкого злочину, санкція якого передбачає можливість призначення покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років.

Водночас, відповідно до пунктів 1, 3 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на особисту недоторканість. Кожен, кого заарештовано, має право на судовий розгляд у продовж розумного строку або на звільнення, обумовлене гарантіями явки в судове засідання.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 24 липня 2003 року у справі «Смирнов проти Росії», п.п.61,62 питання стосовно того, чи була розумною тривалість тримання під вартою, не може вирішуватись абстрактно. Наявність підстав для тримання обвинуваченого під вартою має оцінюватись в кожній конкретній справі з урахуванням конкретних обставин.

У будь-якій справі тривале тримання під вартою може виявитись виправданим лише за наявності конкретних ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Стосовно ОСОБА_4 ухвалою суду від 25.03.2014 року було змінено запобіжний захід та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з оголошенням у розшук.

09.12.2015 року обвинувачений ОСОБА_4 був затриманий.

На протязі наступного судового розгляду даного провадження судом застосовувався та продовжувався строк дії відповідного запобіжного заходу десять разів : 23.12.2015 року, 05.02.2016 року, 04.04.2016 року, 27.05.2016 року, 16.06.2016 року, 11.08.2016 року, 16.11.2016 року, 13.12.2016 року, 31.01.2017 року, 28.03.2017 року .

Суд констатує, що в силу об`єктивних причин судовий розгляд даного провадження не закінчений.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 7 листопада 2013 року у справі «Геращенко проти України» суд констатував, серед іншого, порушення підпункту «с» пункту 1, пунктів 3 та 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року у зв`язку з надмірною тривалістю досудового ув`язнення заявника та позбавленням його можливості адекватного судового перегляду законності застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Як вбачається з отриманих в суді даних про ОСОБА_4 він є не судимим, має постійне місце реєстрації та проживання, міцні соціальні зв`язки, на утриманні двох малолітніх дітей та хвору мати, позитивно характеризується за останнім місцем роботи.

При сукупності вищенаведених обставин слід дійти висновку, що подальше тримання ОСОБА_4 під вартою буде фактичним відбуванням обвинуваченим покарання за злочини, за які він ще не засуджений, що є неприпустимим, оскільки відносно обвинуваченого повинен дотримуватись принцип свободи.

Для забезпечення подальшої належної поведінки обвинуваченого ОСОБА_4 , суд вважає достатнім змінити раніше обраний до ОСОБА_4 запобіжний захід на більш м`який - у вигляді домашнього арешту.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 331, 369-372 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 ОСОБА_5 про зміну раніше застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу на домашній арешт, задовольнити.
Змінити застосований стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт, який застосувати строком на два місяці, тобто до 21.07.2017 року.

Протягом строку застосування домашнього арешту заборонити ОСОБА_4 , залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в період з 21 години до 6 години ранку наступної доби.

Покласти на ОСОБА_4 обов`язок утримуватись від можливого спілкування із потерпілим, свідками в даному кримінальному провадженні, а також прибувати за викликом суду для участі в судовому розгляді.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити з під варти в залі суду.

Виконання ухвали доручити Суворовському ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення щодо неї можуть бути викладені в апеляційній скарзі на остаточне прийняте в кримінальному провадженні судове рішення.

Головуючий суддя ОСОБА_1