справа № 288/274/17
У Х В А Л А
07 квітня 2017 року м. Житомир
Колегія суддів Житомирського районного суду Житомирської області
у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю секретаря ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
потерпілої ОСОБА_9 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження стосовно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рига Латвія, мешканця АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого п. 7 ч. 2 ст. 115 КК України,
В С Т А Н О В И Л А:
Підсудність кримінального провадження Житомирському районному суду Житомирської області визначена апеляційним судом Житомирської області.
Прокурор вважав можливим та просив призначити судовий розгляд. Потерпіла підтримала думку прокурора.
Захисники обвинуваченого ОСОБА_6 ОСОБА_7 та ОСОБА_8 подали клопотання про повернення обвинувального акта прокурору, мотивуючи його тим, що в обвинувальному акті не зазначені обставини, які б вказували і підтверджували виникнення умислу у ОСОБА_6 на вчинення злочину, передбаченого п. 7 ч. 2 ст. 115 КК України; не зазначено в чому саме виявлялися ознаки хуліганських мотивів; виду зброї, з якої було вбито ОСОБА_10 ; відсутні докази, на підставі яких зроблено висновок про смерть ОСОБА_10 та інше.
Обвинувачений підтримав думку своїх захисників.
Заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши обвинувальний акт з додатками, колегія суддів дійшла наступного висновку.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими. Обвинувальний акт стосовно ОСОБА_6 містить саме такі обставини.
Суд звертає увагу захисників, що на відміну від Кримінально-процесуального кодексу України 1960 року, який містив вимогу до обвинувального висновку зазначати в ньому докази , що підтверджують обставини злочину, Кримінальний процесуальний кодекс України 2012 року такої вимоги до обвинувального акта не висуває. Більш за те, у відповідності до ч. 4 ст. 291 КПК України подання суду будь-яких доказів до початку судового розгляду забороняється. Окрім викладу фактичних обставин, обвинувальний акт стосовно ОСОБА_6 містить як формулювання обвинувачення "умисними діями, які виразились в умисному вбивстві, тобто умисному заподіянні смерті іншій людині з хуліганських мотивів", так і його правову кваліфікацію п. 7 ч. 2 ст. 115 КК України, тому всі вищезазначені доводи сторони захисту є безпідставними. Невідповідність реєстру матеріалів досудового розслідування, вимогам Закону, в силу п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України не є підставою для повернення обвинувального акта прокурору.
Враховуючи вищевикладене, підстав для прийняття рішень, передбачених п.п. 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України, не встановлено.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 31 КПК України кримінальне провадження здійснюється колегіально судом у складі трьох професійних суддів, а згідно з ч. 2 ст. 27 КПК України у відкритому судовому засіданні.
Крім того, в судовому засіданні прокурор заявив клопотання про обрання обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, в обґрунтовування якого зазначив, що строк обраного на досудовому слідстві відносно обвинуваченого запобіжного заходу закінчився, однак ризики, передбачені ст. 177 КПК України, продовжують існувати. Так ОСОБА_6 обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого злочину, може переховуватись від суду, оскільки перебував у розшуку, а також оскільки знаряддя вчинення злочину не знайдено, обвинувачений може перешкоджати судовому розгляду іншим чином.
Потерпіла підтримала клопотання прокурора.
Обвинувачений ОСОБА_6 , його захисники заперечили проти задоволення клопотання прокурора, просили обмежитись більш м`яким запобіжним заходом.
Заслухавши думку учасників судового розгляду, колегія суддів дійшла наступного висновку.
На підставі ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків передбачених ст. 177 КПК України, але не доведе обставини про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику чи ризикам, зазначеним у клопотанні, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід.
ОСОБА_6 раніше судимий, обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину проти життя людини, за вчинення якого передбачено покарання від 10 до 15 років позбавлення волі або довічне позбавлення волі.
Разом з тим, обвинувачений одружений, має постійне місце проживання, офіційно працевлаштований, що свідчить про наявність у нього міцних соціальних зв`язків. Прокурором не надано суду переконливих доказів для обґрунтування обрання стосовно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Беручи до уваги вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що для забезпечення належної поведінки обвинуваченого ОСОБА_6 достатнім запобіжним заходом буде особисте зобов`язання.
Підготовка до судового розгляду завершена.
Керуючись ст.ст. 176-179, 181, 194, 314-316, 372 КПК України, колегія суддів
П О С Т А Н О В И Л А:
У задоволенні клопотання захисників обвинуваченого ОСОБА_6 адвокатів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 відмовити за безпідставністю.
Призначити кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого п. 7 ч. 2 ст. 115 КК України, до судового розгляду у відкритому судовому засіданні на 10 год. 30 хв. 28 квітня 2017 року в приміщенні Житомирського районного суду Житомирської області.
У задоволенні клопотання прокурора відмовити.
Обрати обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
В судове засідання викликати учасників судового провадження.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя

Судді