Дата документу Справа № 319/42/16-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ

Єдиний унікальний № 319/42/16-к Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/778/57/17 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ч. 2 ст. 289 КК України
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 січня 2017 року м. Запоріжжя
Судова колегія з кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань апеляційного суду Запорізької області в місті Запоріжжі кримінальне провадження за апеляційною скаргою заступника прокурора Запорізької області ОСОБА_8 на вирок Куйбишевського районного суду Запорізької області від 25 лютого 2016 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Олексіївка Куйбишевського району Запорізької області, громадянин України, українець, маючий середню освіту, не одружений, не працюючий, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий 9 січня 2014 року Куйбишевським районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185, 70 КК України до 3 років позбавлення волі. Звільнений від відбування призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України з випробуванням з іспитовим строком 2 роки та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України,

визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України та засуджений до покарання у вигляді 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком частково приєднано невідбуту частину покарання, призначеного за вироком Куйбишевського районного суду Запорізької області від 9 січня 2014 року та остаточно за сукупністю вироків призначене покарання у вигляді 5 років 6 місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили не застосований.

Стягнуто на користь держави судові витрати у розмірі 613,80 грн.

Долю речових доказів вирішено у відповідності до ст. 100 КПК України, -

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком суду першої інстанції ОСОБА_7 визнаний винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України за наступних обставин.

30 жовтня 2015 року, приблизно о 4.00 годині ОСОБА_7 , маючи умисел на заволодіння чужим майном, прийшов на неогороджену територію домоволодіння ОСОБА_9 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 та незаконно проник у господарське приміщення, де скоїв дрібну крадіжку зерна пшениці масою 30 кг. Після цього, з метою перевезення викраденої пшениці у ОСОБА_7 виник умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, а саме мопедом марки «Honda-Dio», 2008 року випуску, який належить ОСОБА_9 , та який знаходився у вище вказаному приміщенні. Реалізовуючи свій злочинний намір, ОСОБА_7 сів за кермо мопеду, завів його двигун ключами, які знаходилися в замку запалення, та виїхав за територію двору ОСОБА_9 , після чого розпорядився на власний розсуд.

Своїми протиправними діями ОСОБА_7 спричинив ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 8728,71 грн.

В апеляційній скарзі заступник прокурора Запорізької області ОСОБА_8 , не оспорюючи доведеність вини ОСОБА_7 , правильність кваліфікації його дій та фактичні обставини справи, посилається на неправильне застосування закону про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості скоєного злочину та особі обвинуваченого, внаслідок м`якості, безпідставне непризначення додаткового покарання у виді конфіскації майна обвинуваченого. Просить вирок в частині призначеного ОСОБА_7 покарання скасувати, ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 289 КК України покарання у вигляді 5 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, призначити остаточне покарання у вигляді 5 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

Заслухавши доповідача, прокурора, яка підтримала подану апеляційну скаргу частково, просила вирок змінити, зазначивши, покарання призначене без конфіскації, обвинуваченого ОСОБА_7 , який не заперечував проти її задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, провівши судові дебати і надавши обвинуваченому останнє слово, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_7 у скоєнні злочину, зазначеного у вироку, засновані на доказах, досліджених у судовому засіданні, є обґрунтованими і доводами апеляційної скарги не спростовуються.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачений ОСОБА_7 у судовому засіданні повністю визнав себе винним, дав показання по суті пред`явленого йому обвинувачення, в зв`язку з чим, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів, відносно фактичних обставин справи, оскільки вони учасниками судового розгляду не оспорювалися. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміє обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд дав правильну оцінку дослідженим доказам, належним чином вмотивував у вироку свої висновки, та правильно кваліфікував дії ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 289 КК України, як вчинення дій, які виразилися у незаконному заволодінні транспортним засобом з проникненням у приміщення.

Доведеність вини й кваліфікація дій обвинуваченого ніким з учасників провадження не оспорюється.

Разом з тим, при призначенні ОСОБА_7 покарання суд не дотримався вимог ст. 65 КК України та не врахував положень ст. 59 КК України.

Так санкцією частини 2 статті 289 КК України передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років з конфіскацією майна або без такої.

Як вбачається з резолютивної частини вироку суду, суд призначив ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 289 КК України покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі, не зазначивши з конфіскацією майна або без такої. В мотивувальній частині вироку мотивів незастосування додаткового покарання суд першої інстанції не навів.

У відповідності до ч. 2 ст. 59 КК України конфіскація майна встановлюється за тяжкі та особливо тяжкі корисливі злочини, а також за злочини проти основ національної безпеки України та громадської безпеки незалежно від ступеня їх тяжкості і може бути призначена лише у випадках, спеціально передбачених в Особливій частині цього Кодексу.

З огляду на наведене, приймаючи до уваги, що ОСОБА_7 визнаний винним у вчиненні тяжкого корисливого злочину, за вчинення якого законом передбачено додаткове покарання у вигляді конфіскації майна, враховуючи обставини його вчинення, які полягають в тому, що за допомогою транспортного засобу, яким він незаконно заволодів, він намагався вивезти майно потерпілого, а також приймаючи до уваги, що вчинив він цей злочин під час іспитового строку, будучи засудженим за інші корисливі злочини, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції додаткове покарання у вигляді конфіскації майна не застосував безпідставно.

З огляду на зазначене судова колегія приходить до висновку, що не призначивши ОСОБА_7 додаткове покарання, суд не правильно застосував вимоги закону України про кримінальну відповідальність, що у відповідності до положень ст.ст. 409, 421 КПК України є підставою для скасування вироку в частині призначеного покарання та постановлення в цієї частині вироку апеляційного суду.

В іншій частині вирок суду слід залишити без зміни.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 420, 421 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу заступника прокурора Запорізької області ОСОБА_8 задовольнити.

Вирок Куйбишевського районного суду Запорізької області від 25 лютого 2016 року у відношенні ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 289 КК України в частині призначеного покарання скасувати.

Призначити ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 289 КК України покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

На підставі ст. 71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком частково приєднати невідбуту частину покарання, призначеного ОСОБА_7 за вироком Куйбишевського районного суду Запорізької області від 9 січня 2014 року та остаточно за сукупністю вироків призначити покарання у вигляді 5 (п`яти) років 6 (шести) місяців позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

В решті вирок суду залишити без змін.

Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення.

Касаційна скарга на вирок може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, а засудженим який знаходиться під вартою в той же строк з дня вручення йому копії вироку.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4