Справа № 363/138/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/551/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 19 25.05.2017

УХВАЛА
Іменем України
25 травня 2017 року Колегія суддів судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5

при секретарі ОСОБА_6

з участю прокурора ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальну справу за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні на вирок Вишгородського районного суду Київської області від 13.03.2017 року, яким :
ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новоукраїнка Новоукраїнського району , Кіровоградської області , зареєстрованого за адресою : АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , українця, гр-на України, освіта середня, не одруженого, працюючого по найму, 30.08.2010 року Вишгородським районним судом Київської області судимий за ч.1 ст. 309 , ч. 2 ст. 307 , ст.70 КК України до 5-и років позбавлення волі , 19.06.2014 року ухвалою Шосткінського міськрайонного суду на підставі ст.2 ЗУ „Про амністію від 08.04.2014 року , звільнений від відбування покарання з невідбутим терміном 1 рік 8 місяців 18 днів; засуджено за ст. 186 ч.1 КК України до 2 років позбавлення волі; на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробовуванням з іспитовим терміном 1 рік. Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язано засудженого повідомляти органи пробації про зміну місця проживання або роботи.

Вироком також вирішено питання про речові докази по справі.

Колегія суддів, -

В С Т А Н О В И Л А :
Згідно вироку суду, ОСОБА_8 визнаний винним та засуджений за вчинення злочину за наступних обставин.

24.12.2016 року близько 18 години 30 хвилин ОСОБА_8 повертався з с. Демидів, Вишгородського району Київської області, до свого тимчасового місця проживання , що розташоване за адресою: буд. АДРЕСА_3 . Підійшовши до вищевказаного будинку, ОСОБА_8 помітив раніше невідомого йому чоловіка (яким виявився ОСОБА_9 ). Останній стояв схилившись на паркан у стані сильного алкогольного сп`яніння. Підійшовши до ОСОБА_9 , ОСОБА_8 побачив в правій кишені куртки у ОСОБА_9 мобільний телефон, після чого у нього виник прямий умисел на відкрите заволодіння мобільним телефоном, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення.

Реалізовуючи свій намір , ОСОБА_8 розпочав розмову з ОСОБА_9 , в ході якої лівою рукою витягнув з правої кишені куртки останнього мобільний телефон марки «Samsung Galaxy А5» , чорного кольору. ОСОБА_9 помітивши протиправні дії ОСОБА_8 почав вимагати повернути належне телефон марки, проте ОСОБА_10 , не реагуючи на вимоги потерпілого з місця вчинення злочину пішов, відкрито заволодівши вищезазначеним мобільним телефоном. В подальшому, з метою реалізації викраденого мобільного в цей же день 24.12.2016 року близько 20.00 години ОСОБА_8 прибув до ломбарду „Скарбниця , що розташований по вул. Вишгородській,56/2 в м. Києві однак не маючи змоги реалізувати викрадений ним мобільний телефон, оскільки в нього відсутній паспорт громадянина України, випадково зустрів свого наглядно знайомого ОСОБА_11 . В ході розмови ОСОБА_8 запропонував ОСОБА_12 здати вказаний телефон до ломбарду , не повідомляючи йому ,що телефон викрадений. ОСОБА_13 погодився на пропозицію ОСОБА_8 та здав у вищезазначений ломбард викрадений ОСОБА_8 телефон , отримавши за нього грошові кошти в розмірі 1200 гривень , які передав ОСОБА_8 . В подальшому отримані грошові кошти ОСОБА_8 витратив на власні розходи.

Відповідно до висновку судової-товарнознавчої експертизи від 06.01.2017 року №1 , вартість мобільного телефону марки „Самсунг Гелексі А5 в корпусі чорного кольору становить 5946 гривень.

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні просить вирок суду змінити та визнати ОСОБА_8 винним і призначити покарання за ч.1 ст. 186 КК України у вигляді 2 років позбавлення волі. Застосувати до обвинуваченого ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий термін 1 рік. Відповідно до ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. Обгрнутовуючи свої вимоги зазначає, що, всупереч вимогам ч.1 ст. 76 КК України, при застосуванні ст. 75, КК України на обвинуваченого покладено лише обов`язок повідомляти органи пробації про зміну місця проживання або роботи, що свідчить про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Заслухавши суддю доповідача, думку прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу, провівши судові дебати, дослідивши матеріали справи і обговоривши доводи апеляції, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Фактичні обставини злочину, які викладені у вироку, кваліфікація дій ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 186 КК України судом встановлені правильно на підставі досліджених в судовому засіданні доказів і ніким з учасників судового провадження не оспорюються.

Як вбачається із матеріалів провадження ОСОБА_8 вироком суду визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ст. 186 ч.І КК України та засуджений до 2 років позбавлення волі; на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробовуванням з іспитовим терміном 1 рік. Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язано засудженого повідомляти органи пробації про зміну місця проживання або роботи.

В апеляційній скарзі прокурора ставиться питання про покладення на обвинуваченого обов`язку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Однак, на думку колегії суддів, покладення на обвинуваченого обов`язку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробацїї погіршить становище обвинуваченого, поскільки невиконання цього обов`язку в подальшому може бути підставою для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням на можливим направленням для відбування покарання в місця позбавлення волі.

В апеляційній скарзі прокурора не ставилось питання про ухвалення вироку апеляційним судом, а погіршення становища обвинуваченого шляхом постановления ухвали, діючим кримінальним процесуальним кодексом не передбачено.

За таких обставин суд апеляційної інстанції позбавлений можливості шляхом постановления ухвали задовольнити апеляційну скаргу прокурора та знаходить за необхідне вирок суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні залишити без задоволення, а вирок Вишгородського районного суду Київської області від 13.03.2017 року щодо ОСОБА_8 , без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення.

С У Д Д І :