Справа № 336/810/17
Провадження № 1-кп/336/162/2017
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 квітня 2017 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді: ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Запоріжжя кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Бердянськ, Запорізької області, громадянина України, українця, з загальною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 26.01.2017 року Бердянським міськрайонним судом Запорізької області за частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України до 3 років позбавлення волі, на підставі статей 75, 76 Кримінального кодексу України від відбування покарання звільнено з іспитовим строком 2 роки,

по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 185 Кримінального кодексу України, -
В С Т А Н О В И В:
01.12.2016 року приблизно о 08 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 , маючи умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, знаходячись в роздягальні цеху № 12 Публічного акціонерного товариства «Запорізький абразивний комбінат», розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Олексія Поради, буд. 44, шляхом вільного доступу, усвідомлюючи, що його злочинні дії ніким не помічені, таємно викрав з внутрішнього карману куртки ОСОБА_5 , мобільний телефон «Huawei TIT-U02» в копусі золотого кольору, імеі 1: НОМЕР_1 , імеі 2: НОМЕР_2 , який належить останньому та вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи ЗНДЕКЦ № 10-1885 від 30.01.2017 становить 3832 грн. 72 коп., тим самим спричинив ОСОБА_5 матеріальний збиток на вказану суму.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , повністю визнав себе винним у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення, щиро розкаявся у вчиненому та повністю підтвердив обставини, зазначені в обвинувальному акті. Просив його суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_5 у судовому засідання підтвердив факт скоєння крадіжки належного йому майна. Покарання просив призначити на розсуд суду. Крім того, надав суду розписку з якої вбачається, що обвинувачений сплатив йому частково суму матеріального збитку у розмірі 3000 грн., іншу частину у розмірі 2000 грн. зобов`язався сплатити до 21.04.2017 року.

Відповідно до частин 3, 4 статті 349, статті 351 Кримінального процесуального кодексу України суд, з урахуванням повного визнання вини обвинуваченим, за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо фактичних обставин, що підтверджують винність обвинуваченого, які ніким не оспорюються. При цьому суд роз`яснив наслідки, передбачені частиною 3 статті 349 Кримінального процесуального кодексу України, переконався у добровільності позицій та правильному розумінні учасниками судового провадження наслідків відмови від дослідження інших доказів, що позбавляє їх права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд встановив, що вина ОСОБА_4 у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення знайшла своє підтвердження та кваліфікує дії обвинуваченого за частиною 2 статті 185 Кримінального кодексу України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

При призначенні обвинуваченому покарання, суд бере до уваги ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення та враховує відомості про особу обвинуваченого: раніше судимого, на обліках у наркологічному та психіатричному диспансерах не перебуває, за місцем проживання характеризується задовільно.

До обставин, які пом`якшують покарання, передбачені статтею 66 Кримінального кодексу України, суд відносить: щире каяття, повне визнання провини, часткове відшкодування завданого збитку.

Обставини, які обтяжують покарання, передбачені статтею 67 Кримінального кодексу України, суд не встановив.

Суд, приймаючи до уваги наведене, наявність обставин, що пом`якшують покарання, ставлення обвинуваченого до вчиненого, вважає за можливе застосувати до ОСОБА_4 статтю 75 Кримінального кодексу України і звільнити його від відбування покарання з іспитовим строком, оскільки його виправлення можливе без реального відбування покарання, встановивши іспитовий строк тривалістю два роки, який, на думку суду, буде оптимальним, покаже стійкість такого виправлення і неможливість вчинення ним в подальшому інших злочинів.

Оскільки обвинувачений скоїв злочин до ухвалення вироку Бердянського міськрайонного суду Запорізької області, остаточне покарання йому необхідно призначати відповідно до частини 4 статті 70 Кримінального кодексу України.

Відповідно до статті 118 Кримінального процесуального кодексу України до процесуальних витрат відносяться витрати пов`язані із залученням експертів, які згідно з частиною 2 статті 124 Кримінального процесуального кодексу України у разі ухвалення обвинувального вироку стягуються з обвинуваченого на користь держави.

Цивільний позов не заявлявся.

Питання про речові докази судом вирішується у відповідності до вимог статті 100 Кримінального процесуального кодексу України.

Запобіжній захід обраний відносно ОСОБА_4 у вигляді особистого зобов`язання до вступу вироку в законну силу залишити без змін.

Керуючись частиною 3 статті 349, статтями 368, 370, 371, 373, 374 Кримінального процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:
Визнати винним ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 185 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у вигляді 1 року позбавлення волі.
На підставі частини 4 статті 70 Кримінального кодексу України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань, призначених за цим вироком та вироком Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 26.01.2017 року, остаточно визначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 6 (шість) місяців.

Згідно із правилами статей 75, 76 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання із випробуванням строком на 2 роки, якщо він протягом цього строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки, а саме:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;
Запобіжній захід обраний відносно ОСОБА_4 у вигляді особистого зобов`язання до вступу вироку в законну силу залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_4 понесені по справі судові витрати в сумі 87 грн. 96 коп., пов`язані з проведенням судово-товарознавчої експертизи № 10-1885 від 30.01.2017 року, в дохід держави.

Речові докази, а саме: дві сім карти мобільних операторів «Київстар» з номером на поверхні № НОМЕР_3 , НОМЕР_4 та «Водафон» з номерами на поверхні № НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , що передані на зберігання потерпілому ОСОБА_5 залишити останньому за належністю.
Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Запорізької області через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1