АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-cc/796/3513/2017 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 170 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 липня 2017 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

власника майна ОСОБА_7 ,

її представника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу власника майна ОСОБА_7 та її представник ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 15 липня 2015 року,
ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого СВ Святошинського РУ ГУ МВС України в місті Києві ОСОБА_9 , яке погоджене із прокурором прокуратури Святошинського району міста Києва ОСОБА_10 , і накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 .

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, власник майна ОСОБА_7 та її представник ОСОБА_8 подали апеляційну скаргу, в якій ставлять питання про поновлення їм строку на оскарження ухвали слідчого судді та просять скасувати цю ухвалу і постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про арешт нерухомого майна.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження апелянти зазначають, що розгляд клопотання слідчого був здійснений без повідомлення власника майна ОСОБА_7 , а про ухвалу слідчого судді остання дізналася лише в березні 2017 року.

Стосовно ухвали слідчого судді, товласник майна ОСОБА_7 та її представник ОСОБА_8 вважають її незаконною та необґрунтованою. Зокрема, апелянти зазначають, що станом на 15 липня 2015 року власник майна ОСОБА_7 не мала жодного процесуального статусу в даному кримінальному провадженні, жодній особі, в тому числі ОСОБА_7 , про підозру не було повідомлено, цивільний позов не пред`явлено, а втручання державного органу у право на мирне володіння майном ОСОБА_7 не відповідає вимогам законності. На думку апелянтів, слідчий суддя наклав арешт на вищевказану квартиру всупереч меті процесуального закону, а саме з метою подальшого уникнення відчуження квартири, що унеможливить належному встановленню істини у кримінальному провадженню. Також автори апеляції звертають увагу, що станом на дату постановлення ухвали Святошинського районного суду міста Києва від 15 липня 2015 року та на поточну дату договір купівлі-продажу від 07 липня 2015 року, посвідчений приватним нотаріусом КМНО ОСОБА_11 за № 933, не визнаний судом недійсним, а відтак даний правочин є правомірним. Крім того, апелянти стверджують, що в матеріалах, доданих слідчим до клопотання, відсутні процесуальні документи, що підтверджують обставини визнання квартири в якості речового доказу.

Заслухавши доповідь судді, пояснення власника майна ОСОБА_7 та її представника ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, поясненняпрокурора ОСОБА_6 , яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги і просила ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді має бути поновлений власниці майна ОСОБА_7 та її представнику ОСОБА_8 , як пропущений з поважних причин, однак їх апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно з матеріалами судового провадження, клопотання слідчого про арешт майна було розглянуто слідчим суддею 15 липня 2015 року без виклику теперішнього та попередніх власників квартири. Копію ухвали слідчого судді ОСОБА_7 не отримувала і вона дізналася про ухвалу слідчого судді лише 24 березня 2017 року після ознайомлення з матеріалами справи № 759/11195/15-к, а 23 червня 2017 року власниця майна ОСОБА_7 та її представник ОСОБА_8 направили засобом поштового зв`язку «Укрпошта» до Апеляційного суду міста Києва апеляційну скаргу. Таким чином, таку причину пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді слід визнати поважною, а власниці майна ОСОБА_7 та її представнику ОСОБА_8 поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 15 липня 2015 року.

Що стосується безпосередньо апеляційної скарги, то слід звернути увагу на такі обставини.
Як вбачається з матеріалів провадження, слідчим відділом Святошинського РУ ГУ МВС України в місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0005501, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05 червня 2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.
Під час досудового розслідування встановлено, що у період з квітня по червень 2015 року невстановлені досудовим слідством особи шляхом обману та зловживання довірою заволоділи квартирою АДРЕСА_1 , яка на праві власності належить громадянину ОСОБА_12 , чим завдали матеріальну шкоду останньому.

При цьому встановлено, що 14 квітня 2015 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_13 посвідчено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 , стосовно продажу вказаної квартири нібито ОСОБА_12 на користь ОСОБА_14 .

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, 28 квітня 2015 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_13 було додано дублікат договору купівлі-продажу квартири (реєстровий номер 271) і з цього моменту попередній договір (реєстровий номером 233) втратив свою чинність та не мав юридичної сили.

Відповідно до договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 (реєстровий номер 233), а також додатків до нього встановлено, що особа, яка виступала від імені ОСОБА_12 , надала підроблений паспорт з ідентичними даними потерпілого та зі своїм зображенням на фото.

Допитаний з приводу вищевикладених фактів потерпілий ОСОБА_12 повідомив, що особисто не підписував ніяких паперів та договорів стосовно свого майна, так як в момент укладання договору купівлі-продажу знаходився на робочому місці, а саме в Національному медичному університеті ім. Богомольця, де він працює завідуючим кафедрою «Фізіології».

Крім цього, витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно встановлено, що 22 травня 2015 року приватним нотаріусом ОСОБА_11 посвідчено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , за яким ОСОБА_14 відчужив право власності на користь ОСОБА_15 .

Разом з цим встановлено, що квартиру АДРЕСА_1 , яка на праві власності належала ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було у найкоротший термін перепродано іншій особі.

Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно встановлено, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_11 посвідчено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_3 , за яким ОСОБА_15 відчужила майно на користь ОСОБА_7 .

15 липня 2017 року слідчий СВ Святошинського РУ ГУ МВС України в місті Києві ОСОБА_9 , за погодженням із прокурором прокуратури Святошинського району міста Києва ОСОБА_10 , звернулася до Святошинського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 .

Ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 15 липня 2015 року клопотання слідчого було задоволене та накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 .

Задовольняючи дане клопотання слідчого, внесене в межах кримінального провадження №0005501, про накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , слідчий суддя дослідив матеріали, додані слідчим до клопотання, та прийшов до правильного висновку, що існують достатні підстави вважати, що квартира АДРЕСА_1 , була набута в результаті вчинення кримінального правопорушення, у зв`язку з яким проводиться досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні.

З урахуванням зазначеного слідчий суддя, всупереч ствердженням апелянтів, встановив належні правові підстави, передбачені ч. 2 ст. 170, п. 4 ч. 2 ст. 167 КПК України (в редакції, яка діяла до 11 грудня 2015 року), для задоволення клопотання та накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 .
Крім того, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання чергового відчуження вказаного майна, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 132, 170 173 КПК України (в редакції, яка діяла до 11 грудня 2015 року), наклав арешт на квартиру АДРЕСА_1 , врахувавши і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб.
Зважаючи на вищевикладене в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя, накладаючи арешт на квартиру АДРЕСА_1 , діяв у спосіб та у межах діючого законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності, а тому доводи апелянта стосовно незаконності ухвали слідчого судді слід визнати непереконливими.

Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.

Враховуючи встановлені факти та відповідні їм правовідносини, колегія суддів вважає, що ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу власника майна ОСОБА_7 та її представник ОСОБА_8 без задоволення.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Поновити власниці майна ОСОБА_7 та її представнику ОСОБА_8 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 15 липня 2015 року.

Ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 15 липня 2015 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ Святошинського РУ ГУ МВС України в місті Києві ОСОБА_9 , погоджене із прокурором прокуратури Святошинського району міста Києва ОСОБА_10 , і накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 , залишити без змін, а апеляційну скаргу власниці майна ОСОБА_7 та її представника ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________________ _______________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4