АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи: 654/3998/16-к Головуючий в 1-й Інстанції
Провадження № 11-кп/791/318/17 Сіянко в.м.
категорія: ст. 121 ч. 1 КК України Доповідач: ОСОБА_1
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 травня 2017 року м. Херсон

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючого ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участі прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні кримінальне провадження, відомості про яке внесені 08.12.2016 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002746, щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Жанатас Джамбульської області, Республіки Казахстан, громадянина України, з базовою середньою освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, раніше не судимого, проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

за апеляційною скаргою заступника прокурора Херсонської області ОСОБА_9 на вирок Голопристанського районного суду Херсонської області від 27 січня 2017 року,

встановила:

Цим вироком ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначено покарання за вказаною нормою кримінального закону у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_8 звільнено від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком три роки, з покладенням на нього відповідно до ст. 76 КК України наступних обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_8 із домашнього арешту змінено на особисте зобов`язання.

Вирішено питання щодо речових доказів.

Вироком суду ОСОБА_8 визнаний винуватим і засуджений за злочин, вчинений ним за таких обставин.

ОСОБА_8 07 грудня 2016 року близько 20.00 години, знаходячись в АДРЕСА_2 , під час раптово виниклої сварки на грунті повернення боргу іншій особі, умисно, з метою заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, наніс потерпілому ОСОБА_10 один удар ножем в область черевної порожнини, спричинивши останньому тяжкі тілесні ушкодження по критерію небезпеки для життя.

В апеляційній скарзі заступник прокурора Херсонської області не оспорюючи доведеність вини і правильність кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_8 посилається на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості. В обґрунтування своїх апеляційних вимог зазначає, що судом при призначені покарання ОСОБА_8 безпідставно враховано як обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, як щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, оскільки останній свою вину у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень визнав під тиском зібраних у провадженні доказів, так як потерпілий вказав на нього як на особу, що заподіяла йому тілесні ушкодження. Будь-яких обставин, які б допомогли правоохоронним органам розкрити злочин обвинуваченим надано не було. Крім того, судом не було дано належної оцінки підвищеній суспільній небезпеці вчиненого злочину та його обставинам, що полягало в умисному заподіяння тяжких тілесних ушкоджень людині із застосуванням знаряддя з підвищеними травмуючими властивостями ножа. Також судом не надано будь-якої оцінки і даним про особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується негативно. У зв`язку з чим просить вирок Голопристанського районного суду Херсонської області від 27 вересня 2017 року щодо ОСОБА_8 в частині призначеного покарання скасувати, ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_8 покарання за ч. 1 ст. 121 КК України у виді 5 років позбавлення волі.

У запереченнях на апеляційну скаргу прокурора захисник ОСОБА_7 вважає її необґрунтованою, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а вирок суду без зміни.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду щодо суті поданої апеляційної скарги, прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу з підстав зазначених у ній, обвинуваченого та захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, повторно дослідивши обставини, встановлені під час кримінального провадження у відповідності з вимогами ч. 3 ст. 404 КПК України, вислухавши сторони в судових дебатах, які залишилися на попередніх позиціях, останнє слово обвинуваченого, в якому останній просив залишити вирок суду без зміни, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів визнає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_8 в умисному заподіянні тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисному тілесному ушкодженні, небезпечному для життя в момент заподіяння, за встановлених і викладених у вироку обставин, та правильність кваліфікації його дій за ч. 1 ст. 121 КК України, обґрунтований доказами, які досліджено судом у порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 404 КПК України, апеляційний суд не перевіряє висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин провадження, які ніким не оспорювалися, і докази стосовно яких судом, згідно із ч. 3 ст. 349 КПК України, не досліджувались.

З матеріалів провадження вбачається, що вирок суду щодо ОСОБА_8 в частині доведеності його вини, кваліфікації дій, учасниками провадження не оскаржується, тому апеляційний суд не перевіряє законність вироку суду першої інстанції в цій частині.

Порушень кримінального процесуального закону під час встановлення фактичних обставин вчинення злочину, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винуватість обвинуваченого та кваліфікацію його дій, перевіркою матеріалів справи не виявлено.

Водночас, як обґрунтовано зазначено в апеляційній скарзі прокурора, вирок суду щодо ОСОБА_8 в частині призначеного покарання та звільнення від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого в наслідок м`якості, підлягає скасуванню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України при призначенні покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та запобіганню вчинення нею нових злочинів.

Згідно із ст. 75 КК України передбачено звільнення особи від відбування покарання з випробуванням, якщо суд, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

При цьому рішення суду про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням має бути належним чином мотивоване.

Зазначених вимог закону при призначенні покарання судом першої інстанції дотримано не було.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, звільнюючи обвинуваченого ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, суд лише формально послався на те, що врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про його особу, який за місцем проживання характеризується негативно, його вік, сімейний стан та стан здоров`я, обставини, які пом`якшують покарання: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, і на підставі цього дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання на підставі ст. 75 КК України.

Колегія суддів вважає, що такий висновок суду не відповідає вимогам ст. 65, 75 КК України.
Так, звільняючи ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, суд належним чином не мотивував своє рішення та фактично не врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, дані про особу винного, з яких вбачається, що ОСОБА_8 за місцем проживання характеризується негативно, ніде не працює, зловживає алкогольними напоями, злочин проти потерпілого вчинив із застосуванням ножа. Свою вину у вчиненні злочину визнав у зв`язку із викриттям його злочинної діяльності та під тиском наявних у кримінальному провадженні доказів.
Дані про особу ОСОБА_8 , характер і ступінь суспільної небезпеки цього злочину, свідчить про неможливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання.

Отже, рішення суду про звільнення ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України не можна визнати законним та обґрунтованим.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що виправлення ОСОБА_8 можливе лише в умовах реального відбування покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 1 ст. 121 КК України. Таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
З огляду на викладене вище, вирок суду першої інстанції в частині призначення ОСОБА_8 покарання не можна визнати законним та обґрунтованим, тому він підлягає скасуванню з ухваленням нового вироку, задовольнивши апеляційну скаргу прокурора.
Керуючись ст. 404, 405, 407, 409, 413, 414, 420 КПК України, колегія суддів, -

ухвалила:
Апеляційну скаргу заступника прокурора Херсонської області задовольнити.

Вирок Голопристанського районного суду Херсонської області від 27 січня 2017 року щодо ОСОБА_8 скасувати в частині призначеного покарання з ухваленням в цій частині нового вироку.

Призначити ОСОБА_8 покарання за ч. 1 ст. 121 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Строк покарання ОСОБА_8 відраховувати з моменту фактичного затримання.

В решті цей вирок залишити без змін.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений учасниками судового провадження протягом трьох місяців з дня його проголошення, безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді:

(підпис) (підпис) (підпис)

________________ ________________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 .

З оригіналом згідно,

Суддя: ОСОБА_2