Провадження №1-кп/761/1039/2017
В И Р О К
іменем України
04 липня 2017 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретаря судових засідань ОСОБА_2
сторін:
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченої ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві в залі суду кримінальне провадження відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000424 від 04.03.2017 року, стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, громадянки України, без освіти, непрацюючої, проживаючої та зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої 15 травня 2017 року вироком Шевченківського районного суду м.Києва за ч.1 ст.185; ч.3 ст.15, ч.2 ст.185; ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 2 роки звільненої від його відбування на підставі ст. 75 КК України з випробуванням та іспитовим строком 1 рік,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

в с т а н о в и в:
04 березня 2017 року приблизно о 06 год. 30 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи у вагоні електропотягу, який під`їжджав до станції метрополітену «Університет», звернула увагу на раніше їй не відомого громадянина ОСОБА_5 , який тримав на плечах за спиною рюкзак чорного кольору. В цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел на таємне викрадення гаманця з рюкзака ОСОБА_5 . Так, реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , скориставшись тиснявою у вагоні електропотягу, наблизилась до ОСОБА_5 , штовхнула його для того щоб відволікти увагу останнього, та переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає, розстібнула блискавку рюкзака, з внутрішньої кишені якого витягнула гаманець, який сховала під свою куртку, одразу вийшовши на платформі станції метро «Університет» КП «Київський метрополітен». Тим самим, діючи повторно, умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, ОСОБА_4 таємно викрала майно ОСОБА_5 , а саме гаманець який для потерпілого матеріальної цінності не представляє, в якому знаходились грошові кошти в сумі 1368 грн., посвідчення водія, яке для потерпілого матеріальної цінності не представляє, чим заподіяла йому матеріальний збиток, тобто заволоділа вищевказаним майном, отримавши можливість розпорядитись ним на власний розсуд.

В подальшому, ОСОБА_4 , була зупинена працівниками поліції та викрадене майно було у неї вилучено.

Судовий розгляд проведено в межах обвинувачення за ч.2 ст.185 КК України відповідно до вимог ст.337 КПК України.

Обвинувачена ОСОБА_4 допитана у суді, не оспорюючи час, місце, спосіб, мотив і мету, форму вини за кримінальним правопорушенням, передбаченим ч.2 ст.185 КК України, винуватою у обвинуваченні визнала себе повністю, щиро розкаялася, детально розповіла про обставини вчинення інкримінованого їй кримінального правопорушення.

Так, обвинувачена ОСОБА_4 дала показання про те, що вона приблизно о 06 год. 30 хв. 04.03.2017 року, перебуваючи у вагоні електропотягу на під`їзді до станції метро «Університет» викрала із внутрішньої кишені рюкзака потерпілого ОСОБА_5 гаманець із грошовими коштами на загальну суму 1368 грн., після чого вийшла на станції метро «Університет», де в подальшому була затримана працівниками поліції. Щиро шкодує про скоєне.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів по даному кримінальному провадженню по фактичним обставинам вчиненого кримінального правопорушення обвинуваченою ОСОБА_4 щодо часу, місця, способу, мотиву та мети, форми вини за кримінальним правопорушенням, які ніким не оспорюються, визнано недоцільним, у зв`язку із відсутністю сумнівів правильного розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій.

Таким чином, судовим розглядом встановлено винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, за вчинення якого вона підлягає покаранню.

Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.2 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_4 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, бере до уваги ступінь тяжкості вчиненого нею злочину, характеризуючі дані про її особу, стан здоров`я, вік обвинуваченої, сімейний стан, пом`якшуючі та обтяжуючі обставини.

Так, ОСОБА_4 на момент вчинення даного злочину судимою не була, однак притягалася до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів, даний злочин відповідно до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості, вона не працює та не має освіти, має постійне місця проживання та реєстрації, не має психічних розладів та наркотичної залежності, незаміжня та не має на утриманні дітей.

В якості обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 , суд враховує її щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченої ОСОБА_4 не встановлено.

На підставі викладеного, враховуючи обставини вчиненого кримінального правопорушення наведені вище, дані про особу обвинуваченої, її ставлення до вчиненого, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, вважає за необхідне, призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі в межах, передбачених санкцією ч.2 ст.185 КК України, оскільки таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення останньої та попередження вчинення нових злочинів, призначеним відповідно до загальних засад, визначених ст. 65 КК України.

З огляду на те, що ОСОБА_4 злочин у даній справі вчинила до постановлення 15 травня 2017 року вироку Шевченківським районним судом м. Києва, згідно якого її засуджено за ч. 1 ст. 185; ч.3 ст.15, ч. 2 ст. 185 КК України на підставі ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки від якого звільнено на підставі ст. 75 КК України з випробуванням та іспитовим строком 1 рік, з покладенням обов`язків передбачених ст. 76 КК України, то остаточне покарання обвинуваченій ОСОБА_4 слід призначити за сукупністю злочинів на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, застосувавши принцип часткового складання призначеного покарання за даним вироком та покарання за попереднім вироком.

При цьому, беручи до уваги дані про особу обвинуваченої ОСОБА_4 , зокрема, наявність декількох пом`якшуючих обставин, що значно зменшує ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, наявність у обвинуваченої місця проживання та реєстрації, її молодий вік, ставлення до скоєного, суд приходить до висновку, що виправлення її можливе без ізоляції від суспільства, а тому слід звільнити останню від відбування призначеного покарання з випробуванням відповідно до ст. 75 КК України, якщо вона протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Застосований до обвинуваченої запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання до вступу вироку в законну силу слід залишити без змін.

Питання щодо речових докази слід вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369-371, 374 КПК України, суд, -

з а с у д и в :
ОСОБА_4 визнати винуватою у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань за даним вироком та за вироком Шевченківського районного суду м.Києва від 15 травня 2017 року, ОСОБА_4 остаточно визначити до відбуття покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки 6 місяців.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки.

Згідно зі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід застосований до обвинуваченої ОСОБА_4 у вигляді особистого зобов`язання, до набрання вироком законної сили залишити без зміни.

Речові докази грошові кошти в сумі 1368 грн., гаманець та посвідчення водія видане на ім`я ОСОБА_6 передати у розпорядження потерпілого ОСОБА_6 .

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення. Якщо вирок ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченій та прокурору.

Суддя