Провадження № 11-кп/792/175/17
Справа № 676/1138/16-к Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч. 2 ст. 125, ч. 1 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 червня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Хмельницької області у складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря
судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальне провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_8 та прокурора на вирок Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 27 грудня 2016 року,-
В с т а н о в и л а :
Вироком Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 27 грудня 2016 року
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кам`янця-Подільського, Хмельницької області, українця, громадянина України, не одруженого, із середньою освітою, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 14 липня 2011 року Кам`янець-Подільським міськрайонним судом Хмельницької області за ч. 3 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі, 7 лютого 2014 року звільнений з Шепетівської ВК № 98 по відбуттю строку покарання,
визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 187, ч. 1 ст. 263, ч. 2ст. 125 КК України та призначено покарання:
- за ч. 1 ст. 187 КК України 6 років позбавлення волі;
- за ч. 1 ст. 263 КК України 4 роки позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 125 КК України 6 місяців арешту .
На підставі ч. 1ст. 70, ст. 72 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно призначено ОСОБА_8 покарання у виді 7 років позбавлення волі.
Виправдано ОСОБА_8 за ст. 185 ч. 2 КК України через недоведення вчинення цих кримінальних правопорушень обвинуваченим.
До вступу вироку у законну силу ОСОБА_8 залишено обраний запобіжний захід тримання під вартою, строк покарання постановлено обчислювати з 13 січня 2016 року, зараховано йому у строк відбуття покарання термін тримання під вартою з 13 січня 2016 року по день вступу вироку у законну силу, з розрахунку: один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, згідно з вимогами ч. 5 ст. 72 КК України.
Постановлено стягнути з обвинуваченого ОСОБА_8 на користь держави судові витрати за проведення експертизи в сумі 3789,12 грн.
Постановлено стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_10 51191,5 грн. матеріальної шкоди, спричиненої злочином.
Постановлено стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_10 30000 грн. моральної шкоди, спричиненої злочином.
Цивільний позов ОСОБА_11 до ОСОБА_8 залишено без розгляду.
Скасовано арешт, накладений ухвалою слідчого судді від 15 січня 2016 року.
Грошові кошти в сумі 18577 грн. та кошти в сумі 231,50 грн., чоловічу куртку марки «Remain», сумку чорного кольору з написом «Langsa», гаманець чорного кольору, дисконтні картки, 2 іконки, квитанцію на суму 727 грн., картку банку «Приватбанк» № НОМЕР_1 , картку банку «Дельта банк» № НОМЕР_2 , водійське посвідчення на ім`я ОСОБА_10 постановлено залишити потерпілому ОСОБА_10 , як власнику.
Постановлено конфіскувати майно, набуте ОСОБА_8 за кошти отримані злочинним шляхом, зокрема, пару кросівок «Adidas»; дві пари джинсових штанів «Colins jens»; коробку від взуття «Adidas».
Постановлено знищити майно, яке немає цінності і не може бути використане, зокрема: дисконтну картку «Colins» № 670; квитанцію з ТРЦ «Оазис» на суму 1145 грн.; 2 бирки з магазину «Colins», пластикову картку від сім-картки мобільного оператора «Life» № НОМЕР_3 ; цінники від взуття та одягу, резинові кулі, гільзи, змиви крові, п`ять недопалків цигарок.
Постановлено посвідчення водія НОМЕР_4 , видане на ім`я ОСОБА_8 , - направити до слідчого ізолятору м. Хмельницького для долучення до особової справи обвинуваченого.
Постановлено повернути ОСОБА_8 пластикову картку з написом «Скарбниця» ВР000780745; дисконтну карту «Арена Плюс» № НОМЕР_5 ; мобільний телефон марки «Samsung» з сім карткою «Life», гаманець чорного кольору.
Кофту біло-синю повернуто свідку ОСОБА_12 .
Мобільний телефон марки «Нокіа 5130 с2» IMEI НОМЕР_6 , а також сім-картку мобільного оператора «Київстар» № НОМЕР_7 - залишено власнику ОСОБА_13 .
За вироком суду, ОСОБА_8 влітку 2015 року, в м. Кам`янці-Подільському, по Проспекту Грушевського, на території центрального міського ринку, в порушення вимог п. 4, п. 9 Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12.10.1992 року придбав за 1500 грн. у невстановленої особи, короткоствольну гладкоствольну вогнепальну зброю 9 мм. перероблений газовий пістолет «ПГШ 790», серії НОМЕР_8 виробництва СП «Шмайсер», який без передбаченого законом дозволу носив при собі по місту та зберігав у квартирі АДРЕСА_2 . При цьому, 17 листопада 2015 року в м. Кам`янці-Подільському з квартири АДРЕСА_2 , ОСОБА_8 переніс вказану вогнепальну зброю та близько о 23 год. 45 хв. прийшов з нею до під`їзду до квартири АДРЕСА_3 , де використав при спричиненні тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_14 . Крім того, ОСОБА_8 13 січня 2016 в місті Кам`янець-Подільському взяв з квартири АДРЕСА_2 , вищевказану вогнепальну зброю та близько 5 год. 30 хв. по вул. Панівецькій вчинив за допомогою цієї зброї розбійний напад, а після злочину незаконно носив з собою пістолет, переїхав з ним у м. Хмельницький, незаконно зберігав при собі в приміщенні будинку АДРЕСА_4 до його затримання і вилучення вогнепальної зброї слідчими органами.
ОСОБА_8 17 листопада 2015 року о 23 год. 45 хв. в м. Кам`янці-Подільському, в приміщенні під`їзду, біля входу до квартири АДРЕСА_3 , на ґрунті ревнощів, з метою залякування та помсти потерпілому умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень, здійснив постріли набоями, спорядженими гумовими кулями по тілу ОСОБА_14 з короткоствольної гладкоствольної вогнепальної зброї 9 мм. переробленого газового пістолету «ПГШ 790» серії НОМЕР_8 виробництва СП «Шмайсер» і тричі влучив у потерпілого, чим спричинив йому вогнепальні поранення, у вигляді трьох ран в області лівої половини грудної клітки, правого ліктьового суглобу та правої гомілки, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.
13 січня 2016 року о 5 год. 30 хв. ОСОБА_8 в м Кам`янці -Подільському, з метою вчинення розбійного нападу на потерпілого ОСОБА_10 , взяв із собою короткоствольну гладкоствольну вогнепальну зброю - 9мм. перероблений газовий пістолет «ПГШ 790», серії НОМЕР_8 , виробництва СП «Шмайсер» та на автомобілі марки «ВАЗ 2121», д.н.з. НОМЕР_9 , під керуванням водія ОСОБА_13 , в якому також був присутній ОСОБА_12 та які не знали про злочинні наміри ОСОБА_8 , приїхали у двір будинку АДРЕСА_5 , де ОСОБА_8 став очікувати потерпілого ОСОБА_10 , коли останній підійде до автомобіля «ГАЗ 3302», д.н.з. НОМЕР_10 , та сяде у нього. Тоді ж, за вказаних обставин, коли потерпілий ОСОБА_10 підійшов до свого автомобіля та сів у нього, ОСОБА_8 вийшов з автомобіля «ВАЗ 2121», д.н.з. НОМЕР_9 , та пішов до потерпілого ОСОБА_10 , а ОСОБА_12 та ОСОБА_13 залишились в салоні автомобіля. Далі, ОСОБА_8 з маскою на обличчі і в рукавицях підійшов до автомобіля «ГАЗ 3302», д.н.з. НОМЕР_10 , в якому знаходився ОСОБА_10 та який був припаркований по вул. Панівецькій, з тильної сторони будинку №85, вул. Лесі Українки, відчинив пасажирські двері, сів на пасажирське сидіння автомобіля після чого приставив до шиї потерпілого ОСОБА_10 , вищевказаний пістолет та висловив вимогу потерпілому віддати золотий ланцюжок, на що потерпілий відповів, що в салоні автомобіля золота немає. Тоді, ОСОБА_8 , знаючи, що потерпілий займається скупкою і реалізацією м`яса великої рогатої худоби, і при ньому має бути значна сума коштів у сумці, схопив за сумку і став виривати її, а коли потерпілий опирався, ОСОБА_8 з застосуванням насильства небезпечного для життя і здоров`я потерпілого, яке виразилось у застосуванні вогнепальної зброї, здійснив два постріли в область правої руки та попереку потерпілого ОСОБА_10 , чим спричинив тілесні ушкодження у виді садини на задній поверхні правого передпліччя у верхній третині, синяка в поперековій ділянці справа, в зовнішньому відділі, які по ступеню тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, після чого вирвав чорну сумку марки «Langsa» виготовлену із шкірозамінного матеріалу вартістю 247 грн., 95 коп., всередині якої знаходились грошові кошти в сумі 70000 грн., ключі до автомобіля ВАЗ 2114, д.н.з. НОМЕР_11 , гаманець марки «Cefiro», виготовлений із шкірозамінного матеріалу чорного кольору вартістю 156 грн., 75 коп., водійське посвідчення видане на ім`я ОСОБА_10 , банківська картка банку «Приватбанк» № НОМЕР_12 , видана на ім`я ОСОБА_10 , та банківська картка банку «Дельта Банк» № НОМЕР_13 . Всього ОСОБА_8 відкрито, з застосуванням зброї і насильства, небезпечного для життя і здоров`я потерпілого, викрав майна і коштів у ОСОБА_10 на загальну суму 70404 грн. 70 коп.
Органами досудового слідства ОСОБА_8 також обвинувачувався у тому, що він 16 лютого 2015 року о 2 год. у дворі будинку АДРЕСА_6 , умисно, повторно таємно викрав з автомобіля «ВАЗ 2105», д.н.з. НОМЕР_14 , акумуляторну батарею вартістю 1352 грн. 47 коп., чим спричинив потерпілому ОСОБА_15 матеріальної шкоди на вказану суму.
19 лютого 2015 року о 3 год. ОСОБА_8 , знаходячись у дворі будинку АДРЕСА_7 , умисно, повторно, таємно викрав з автомобіля «ВАЗ 2107», д.н.з. НОМЕР_15 , акумуляторну батарею вартістю 443 грн. 90 коп., чим спричинив потерпілому ОСОБА_16 матеріальної шкоди на вказану суму.
ОСОБА_8 6 березня 2015 року о 3 год. у дворі будинку АДРЕСА_8 , умисно, таємно, повторно викрав з автомобіля «ВАЗ 2106», д.н.з. НОМЕР_16 , акумуляторну батарею марки «Westa», вартістю 803 грн. 55 коп., чим спричинив потерпілому ОСОБА_11 матеріальної шкоди на вказану суму.
За вказаними епізодами крадіжок його виправдано.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 , як видно з її змісту, просить вирок суду змінити, пом`якшити призначене йому покарання із застосуванням ст.69 КК України; в той час не погоджується із кваліфікацією за ч.1 ст. 263 КК України в мотивувальній частині апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду скасувати у зв`язку з неповнотою судового розгляду, невідповідністю висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону та неправильним застосуванням вимог закону України про кримінальну відповідальність та ухвалити новий вирок, яким визнати винним ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 187, ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 296 КК України та призначити йому покарання: за ч. 2 ст. 185 КК України 2 роки позбавлення волі, за ч. 1 ст. 187 КК України 5 років позбавлення волі, за ч.1 ст.263 КК України 3 роки позбавлення волі; за ч. 4 ст. 296 КК України 4 роки позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно ОСОБА_8 призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років. Цивільний позов потерпілих задовольнити в повному обсязі. Апелянт зазначає, що судом неналежним чином оцінено докази, досліджені в судовому засіданні, зокрема, показання потерпілих, свідків, письмові матеріали кримінального провадження.
В запереченні на апеляційну скаргу прокурора обвинувачений ОСОБА_8 просить апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення обвинуваченого ОСОБА_8 , який в апеляційному суді уточнив вимоги своєї апеляційної скарги та просив пом`якшити призначене йому покарання з підстав, зазначених в апеляційній скарзі, в решті вирок суду не оспорював, заперечив проти апеляційної скарги прокурора; захисника ОСОБА_7 в підтримання апеляційної скарги обвинуваченого, який заперечив проти апеляційної скарги прокурора, пояснення прокурора, який не підтримав апеляційну скаргу прокурора, заперечував проти апеляційної скарги обвинуваченого, вивчивши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 та прокурора задоволенню не підлягають з наступних підстав.
Висновки суду про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 187, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 125 КК України, при наведених у вироку обставинах підтверджуються зібраними в провадженні, дослідженими в судовому засіданні доказами, яким суд першої інстанції дав вірну оцінку, з якою погоджується колегія суддів.

Дії ОСОБА_8 судом вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 187 КК України, як розбій - напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із застосуванням насильства, небезпечного для життя особи, яка зазнала нападу, за ч. 1 ст. 263 КК України, як незаконне носіння, зберігання, придбання вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу; за ч. 2 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
Посилання мотивувальної частини апеляційної скарги обвинуваченого про відсутність в його діях складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, оскільки він не вважає придбаний пістолет вогнепальною зброєю безпідставні. Такі його твердження були предметом розгляду в суді першої інстанції та не знайшли свого підтвердження, суд навів обґрунтування своїх висновків, з якими погоджується апеляційний суд.

Обвинувачений ОСОБА_8 в суді першої інстанції вказував, що дійсно влітку 2015 року, на ринку, за 1500 грн. він придбав перероблений газовий пістолет, який міг здійснювати постріли гумовими кулями. Вказував, що про те, що пістолет придатний для здійснення пострілів 9 мм набоями не знав. Обставини носіння і зберігання вказаної зброї визнав, проте не вважав її вогнепальною.
Обвинувачений також пояснив, що у 2015 році у нього склалися дружні і близькі відносини з ОСОБА_17 , яка часто йому жалілася, що її б`є чоловік. Він вирішив поговорити і провчити потерпілого. Він знав, що ОСОБА_18 має мисливську зброю, а тому для самозахисту взяв з собою згаданий пістолет з резиновими набоями. Восени 2015 року, після 23 год. він прийшов до житла потерпілого по вул. Огієнка, покликав говорити, однак потерпілий став битися з ним. В ході бійки він умисно здійснив декілька пострілів у потерпілого з переробленого газового пістолету «ПГШ 790» та спричинив тому тілесні ушкодження. Обвинувачений у суді заперечив будь-який хуліганський мотив своїх дій, стверджував, що вчинив такі дії на прохання потерпілої, з якою мав дружні і близькі відносини.
Також обвинувачений визнавав у суді першої інстанції факт розбійного нападу на потерпілого ОСОБА_10 . ОСОБА_8 у суді підтвердив, що вирішив напасти на потерпілого і заволодіти його грішми, оскільки знав, що потерпілий, який проживав поруч, займається скупкою і збутом м`яса худоби. 13 січня 2016 року, він попросив знайомого ОСОБА_19 підшукати йому автомобіль для поїздки, при цьому, дійсних його намірів ОСОБА_19 не знав. Для цих послуг останній підшукав ОСОБА_20 з автомобілем «Нива», на поїздку він також запросив свого знайомого ОСОБА_21 , який також нічого не знав про наміри вчинити напад. Для вчинення нападу він взяв з собою пістолет і маску на обличчя. О 5год., в момент, коли потерпілий ОСОБА_10 підійшов до свого автомобіля та сів у нього, він вийшов з автомобіля «НИВА» та пішов до потерпілого ОСОБА_10 , а ОСОБА_12 та ОСОБА_13 залишились. Далі він відчинив пасажирські двері автомобіля «Газель», сів на пасажирське сидіння автомобіля та приставив до шиї ОСОБА_10 пістолет і наказав віддати золото, на що потерпілий відповів, що золота немає. Тоді, знаючи, що потерпілий їде на закупку худоби і має мати значну суму коштів у сумці, схопив за сумку і став виривати її, а коли потерпілий опирався, він здійснив два постріли в область правої руки та попереку ОСОБА_10 , вирвав сумку і втік. Пізніше, він перерахував кошти, яких було близько 68 800 грн. Все інше, документи і банківські картки він викинув у парку. Після нападу, він з знайомими поїхав в м. Хмельницький святкувати день народження, частину коштів витратив у торговому центрі «Оазис», де придбав одяг.
Потерпілий ОСОБА_14 в судовому засіданні підтвердив, що 17 листопада 2015 року о 23 год. 45 хв. почув стук у двері, коли відчинив, то побачив ОСОБА_8 , який вистрілив в нього тричі та втік з місця події. Від дачі детальних свідчень і відповідей на питання учасників потерпілий відмовився, посилаючись на таємницю приватного життя.
Із показів свідка ОСОБА_17 видно, що 17 листопада 2015 року ОСОБА_8 декілька разів вистрелив в її чоловіка ОСОБА_14 , до цього вона була знайома з ОСОБА_8 , однак давати у суді свідчення про відносини з обвинуваченим та про причини дій ОСОБА_8 відмовилась на підставі ст. 63 Конституції України.

Потерпілий ОСОБА_10 у суді підтвердив, що 13 січня 2016 року о 5 год. прогрівав автомобіль «ГАЗЕЛЬ» по вул. Панівецькій. З собою мав сумку, у якій були його особисті документи та 70 тис. грн. для закупівлі худоби. В салон автомобіля увірвався невідомий у масці і наказав віддати золото, при цьому приклав до нього пістолет. На вимогу нападника, потерпілий відповів, що золота немає, тоді нападник став виривати сумку і вистрелив в область руки і в бедро, забрав сумку з грошима, де було 70 тис. грн. Разом з грішми було викрадено гаманець, ключі, банківські картки.
Свідок ОСОБА_13 в суді підтвердив, що у січні 2016 року його попросив ОСОБА_22 , щоб перевезти з «Жовтневого» ОСОБА_23 і ОСОБА_21 , та завезти їх до бару «Шансон». Він погодився, оскільки мав автомобіль «Нива» і хотів заробити, як таксист. О 3 год. ночі приїхав в с. Жовтневе на вул. Князів Коріатовичів, в двір до під`їзду, ОСОБА_8 і ОСОБА_12 , яких знав лише в обличчя, сіли в авто, біля до бару «Шансон» зупинилися біля виїзду з двору, це була 3-4 год. ночі. Коли свідок почув 2 постріли, то вони поїхали, біля «Гала Готелю» розвернувся, ОСОБА_24 подзвонив ОСОБА_8 та вони поїхали до школи по вул. Лесі Українки, забрали ОСОБА_8 , останній при цьому мав вже при собі сумку чорного кольору, в парку по вул. Шевченка, ОСОБА_23 і Прус вийшли, за послуги йому дали 100 грн. Свідок вказував, що про напад він не здогадувався, пістолета у ОСОБА_8 також не бачив.
Свідок ОСОБА_12 у судовому засіданні підтверджував, що ввечері перед вчиненням злочину зустрівся з ОСОБА_8 , вночі вони поїхали на місце, де стався злочин. Маренич вийшов, а він з водієм залишилися чекати. Свідок вказував, що пострілів він не чув, згодом зателефонував ОСОБА_8 і сказав під`їхати до школи, що по вул. Лесі Українки, що вони і зробили. Біля школи вже чекав ОСОБА_8 і у нього в руках були сумка та пістолет, останній сів у машину і велів їхати до парку, там дав гроші водієві. Вранці вони поїхали в м. Хмельницький, де в торговому центрі ОСОБА_8 купував собі речі, йому останній дав 400 грн. та зізнався, що скоїв злочин, а саме викрав гроші, суму та спосіб не казав. Пізніше у м. Хмельницькому їх затримали.
Свідок ОСОБА_22 в судовому засіданні пояснив, що він знає ОСОБА_13 і домовлявся із ним, щоб той перевозив ОСОБА_8 по справах, яких саме, йому не відомо. Вартість послуг ОСОБА_8 і ОСОБА_13 оговорювали самостійно.
Вина обвинуваченого також доводиться дослідженими у суді письмовими доказами, якими зафіксовані факти, що мають значення для справи.
Даними протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 18 листопада 2015 року зафіксований факт звернення ОСОБА_14 до Кам`янець-Подiльського МВ УМВС України в Хмельницькій області із заявою про спричинення йому тілесних ушкоджень.
Згідно протоколу огляду житла потерпілого ОСОБА_14 від 18 листопада 2015 року, на кутовій ділянці арки дверей є пошкодження від пострілу, на вхідних дверях є сліди бурого кольору, схожі на кров, такі ж сліди були зафіксовані на підлозі коридору у квартирі. Тоді ж, під час огляду на підлозі, біля взуття поруч із шафою було виявлено і вилучено частину резинової кулі сірого кольору. Зафіксована під час огляду обстановка, свідчить, що потерпілому було спричинено тілесні ушкодження, від чого у нього йшла кров, а предмет частини кулі, свідчить, що тілесні ушкодження були спричинені резиновими кулями, що в сукупності з показаннями самого обвинуваченого, потерпілого ОСОБА_14 , свідка ОСОБА_17 , доводить вину ОСОБА_8 у спричиненні легких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_14 , та у носінні обвинуваченим вогнепальної зброї.
Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 4 грудня 2015 року, потерпілий ОСОБА_14 впізнав ОСОБА_8 , як особу, що стріляла в нього 17 листопада 2015 року.
Згідно висновку експерта № 881 від 18 листопада 2015 року, тілесні ушкодження у ОСОБА_14 у вигляді вогнепальних поранень, 3-х ран в області лівої половини грудної клітки, правого ліктьового суглобу та правої гомілки могли утворитися внаслідок дії предмету з обмеженою травмуючою поверхнею, можливо вогнепальної зброї, спорядженої гумовими кулями. Рана на зовнішній поверхні правого ліктьового суглобу могла утворитись внаслідок дії предмету з ріжучою травмуючою поверхнею, можливо, уламка скла по дотичній. Всі вищевказані тілесні ушкодження у ОСОБА_14 могли утворитися за умов і в термін, вказаних в обставинах справи, тобто 17 листопада 2015 року, по степені тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я. Висновком експерта також доведено, що при наданні медичної допомоги у потерпілого з тіла було вилучено три пластикових (резинових) кулі.
Висновком експерта № 181Б від 11 січня 2016 року встановлено, що представлені на експертизу три кулі, які вилучені з тіла ОСОБА_14 та одна частина кулі, яка вилучена на місці події з квартири потерпілого, являються складовими частинами стріляними кулями та частиною стріляної кулі пістолетних набоїв одного і того ж виду несмертельної дії, калібру 9 мм Р.А., що доводило спосіб спричинення потерпілому тілесних ушкоджень та факт носіння вогнепальної зброї ОСОБА_8 .
Даними протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 13 січня 2016 року зафіксований факт звернення ОСОБА_10 до Кам`янець - Подiльського ВП ГУНП в Хмельницькій області із заявою про вчинення на нього нападу поєднаного із застосуванням пістолету та незаконним заволодінням його майном, а саме грошовими коштами в сумі 70 000 грн.
Даними протоколу огляду місця події від 13 січня 2016 року підтверджено, що місцем злочину був двір у м. Кам`янці - Подільському, по вул. Панівецька, навпроти тильної сторони будинку №85, що по вул. Лесі Українки, де припаркований автомобіль «ГАЗ 3302», д.н.з. НОМЕР_10 . Під час огляду місця події виявлено та вилучено дві гільзи «Safari-P 9 мм PA», один набій «Safari-P 9 мм PA», три сліди папілярних узорів.
13 січня 2016 року даними протоколу огляду куртки потерпілого ОСОБА_10 зафіксовано пошкодження в області правого рукава, а саме в області, де згинається ліктьовий суглоб, дане пошкодження у вигляді розриву, а також виявлено ще одне пошкодження, яке знаходиться у правій частині куртки в її нижній частині, дане пошкодження у вигляді розриву. У місцях пошкоджень з куртки вилучено резинові кулі коричневого кольору.
З протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 13 січня 2016 року встановлено, що свідок ОСОБА_13 впізнав обвинуваченого, як особу, яку возив 13 січня 2016 року по місту, зокрема на вул. Панівецьку, у якого бачив сумку чорного кольору.
Даними протоколу огляду доказів від 14 січня 2016 року, зафіксовано, що з телефону ОСОБА_13 марки «Нокіа 5130с2», з сім-карткою оператора «Київстар» № НОМЕР_7 , у розділі вхідні, вихідні та пропущені номери, виявлено номер НОМЕР_17 , на який здійснювалися виклики 13 січня 2016 року о 03:39 год. та 07:21 год.
Даними протоколу огляду місця події від 13 січня 2016 року підтверджено факт вилучення, в будинку АДРЕСА_4 , пістолету, з написом «Шмайсер» та номер « НОМЕР_8 » , «ПГШ 790», в рукоятці якого знаходились шість предметів схожих на набої, посвідчення водія серії НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , пластикову картку з написами «Скарбниця» та «ВР000780745» та пластикову картку «Арена Плюс» № НОМЕР_5 .
Відповідно до протоколу затримання ОСОБА_8 у обвинуваченого, який був затриманий о 19 год. 00 хв. 13 січня 2016 року працівниками Кам`янець - Подільського ВП ГУНП в Хмельницькій області в приміщенні будинку №38/1 по вул.. Садовій в м. Хмельницькому, було вилучено чотири пачки грошових купюр, номіналом по 200, 100, 50, 5,2 гривні, на загальну суму 18577 грн.
Згідно даних протоколу огляду речових доказів, добровільно виданих потерпілим ОСОБА_10 , зокрема, сумки чорного кольору, на передній частині якої наявна емблема з написом «Langsa», до сумки прикріплений ремінець, оглядом внутрішньої частини сумки встановлено, що всередині наявні відсіки для речей та предметів, також всередині сумки виявлено гаманець чорного кольору, виготовлений із матеріалу типу шкіра, всередині гаманця виявлено дисконтні картки різних закладів в кількості 8 штук, 2 іконки, квитанція на суму 727 грн., а також виявлено картку банку «Приватбанк» № НОМЕР_1 строком дії до 08/17, а також виявлено картку банку «Дельта банк» № НОМЕР_18 строком дії до 12/15, крім того в гаманці виявлено водійське посвідчення на ім`я ОСОБА_25 , ІНФОРМАЦІЯ_3 серії НОМЕР_19 .
В ході проведення слідчого експерименту від 18 січня 2016 року ОСОБА_12 підтвердив причетність ОСОБА_8 до вчинення розбійного нападу на ОСОБА_10 , який мав місце 13 січня 2016 року, та повідомив, розповів і показав хронологію подій, які мали місце того дня, підтвердивши, що ОСОБА_8 у час вчинення злочину був на місці злочину з свідками, які підтверджували цей факт на місці та в суді, що підтвердив ОСОБА_8 під час проведення слідчого експерименту з його участю.
Відповідно до висновку експерта № 29 від 13 січня 2016 року, тілесні ушкодження у ОСОБА_10 у виді садини на задній поверхні правого передпліччя в верхній третині, синяка в поперековій ділянці справа, в зовнішньому вигляді, могли утворитися внаслідок дворазової дії тупих твердих предметів з обмеженою травмуючою поверхнею, по механізму «удар» в день проведення судово-медичної експертизи і по ступені тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Висновками експертиз № 3Б, № 8Б від 15 та 24 лютого 2016 року встановлено, що представлені на дослідження два предмети, виявлені та вилучені 13 січня 2016 року, в ході огляду куртки ОСОБА_10 є складовими частинами набою стріляною кулею. Ці предмети є стріляними кулями набою несмертельної дії, калібру 9 мм.
Згідно висновку експерта № 2Б від 17 лютого 2016 року, представлений на дослідження один предмет, схожий на набій, боєприпасом не являється. Два предмети, схожих на гільзи, складовими частинами боєприпасів не являються. Один предмет, схожий на набій, є пістолетним набоєм несмертельної дії, калібру 9 мм Р.А., ТОВ «ЛАТЕК», м. Харків, Україна. Два предмета схожі на гільзи є стріляними гільзами пістолетних набоїв калібру 9 мм Р.А., ТОВ «ЛАТЕК», м. Харків, Україна.
Висновком експерта № 4-Б від 29 січня 2016 року встановлено, що пістолет серії НОМЕР_8 є короткоствольною гладкоствольною вогнепальною зброєю 9 мм., переробленим газовим пістолетом «ПГШ 790», серії НОМЕР_8 виробництва СП «Шмайсер» (м. Вишневе, Україна); наданий пістолет піддавався змінам конструкції: відсутня дросельна втулка із захисною перетинкою, а встановлена чокова втулка. Представлений на експертизу пістолет придатний для неодноразового проведення пострілів 9мм пістолетними патронами, виготовленими саморобним способом, шляхом установки в зарядну комору шумового патрону кульки із свинцевого сплаву діаметром 6,2мм. Надані на експертизу шість набоїв - боєприпасами не являються, є пістолетними набоями несмертельної дії, калібру 9 мм. Р.А., спорядженими еластичними кулями, з них чотири набої - «ТЕРЕН - ЗФП», виробництва ТОВ «Еколог» м. Київ Україна, два набої - «Safari-R», виробництва ТОВ «Латек» м. Харків Україна. Суд першої інстанції вірно зазначив, що наявність аналогічних набої при спричиненні тілесних ушкоджень ОСОБА_14 , при нападі на ОСОБА_10 і при затриманні ОСОБА_8 підтверджує, що до всіх цих злочинів причетний обвинувачений, який незаконно володів вогнепальною зброєю.
Колегія суддів критично оцінює свідчення ОСОБА_8 , про те, що він не знав, що газовий пістолет перероблений і є вогнепальним. Такі його покази вказують про намагання уникнути настання відповідальності, а також пом`якшити її.
Висновком експерта № 125Т від 12 лютого 2016 року встановлено, що ринкова вартість представлених на експертизу речей потерпілого ОСОБА_10 , могла становити: гаманця марки «Cefiro» - 156 грн. 75 коп., сумки марки «Langsa» - 247 грн. 95 коп.
Винність обвинуваченого у вчиненні злочинів, за які його засуджено, підтверджується також речовими доказами, оглянутими у судовому засіданні суду першої інстанції.

ОСОБА_8 обвинувачувався прокурором у тому, що 17 листопада 2015 року в м. Кам`янці-Подільському за обставин описаних вище, вчинив хуліганські дії щодо потерпілого ОСОБА_14 , зокрема ОСОБА_8 інкриміновано хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчиненому з застосуванням вогнепальної зброї заздалегідь заготовленої для нанесення тілесних ушкоджень, тобто ОСОБА_8 обвинувачували за ч. 4 ст. 296 КК України.

Проте, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду, що прокурор не довів, що 17 листопада 2015 року ОСОБА_8 діяв з хуліганських мотивів. Прокурор жодним доказом не спростував свідчень ОСОБА_8 , який пояснив, що діяв через ревнощі та з мотивів пости потерпілому. Більше того, свідчення ОСОБА_8 про відсутність хуліганських намірів, викликають довіру з огляду на те, що потерпілий ОСОБА_14 під час свідчень посилався на таємницю приватного життя, а свідок ОСОБА_17 підтвердила, що знайома з обвинуваченим, тому відмовилась свідчити на підставі ст.63 Конституції України. Оцінка цих свідчень дає підстави вважати, що ОСОБА_8 доведено лише умисел спричинити тілесні ушкодження потерпілому, що він і визнав, проте, не доведено намірів вчиняти хуліганські дії. З цих підстав місцевий суд вірно дії ОСОБА_8 перекваліфікував з ч. 4 ст. 296 КК України на ч. 2 ст. 125 КК України.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що між обвинуваченими та потерпілим ОСОБА_14 склались неприязні відносини.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що конфлікт, який відбувся між обвинуваченими та потерпілими стався з мотивів особистої неприязні обвинуваченого до потерпілого ОСОБА_14 , яка утворилась з підстав, встановлених судом першої інстанції, а його дії були спрямовані саме на спричинення тілесних ушкоджень потерпілому, а не на грубе порушення громадського порядку.
Таким чином, враховуючи особисті неприязні відносини, які склались між потерпілим ОСОБА_14 та обвинуваченим, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції щодо перекваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_8 з ч. 4 ст. 296 КК України на ч. 2 ст. 125 КК України, є законними, вмотивованими та ґрунтуються на доказах, досліджених в ході судового розгляду.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що представлені прокурором докази не доводять вину ОСОБА_8 у крадіжках, а його свідчення, які він давав під час слідчих експериментів, не можуть бути достатні і не можуть бути поставлені йому у вину, оскільки обвинувачення має ґрунтуватись і на інших безспірних та належних і допустимих доказах вини особи. При цьому, суд враховує, що у суді свідок обвинувачення ОСОБА_26 , який нібито давав поліції прямі свідчення на ОСОБА_8 , спростував свої письмові пояснення, та повідомив, що під тиском оперативних працівників поліції дав свідчення про те, що обвинувачений нібито збував йому викрадені акумулятори. Проте, в дійсності таких подій не було і акумулятори від обвинуваченого він ніколи не приймав, а свідчення дав на прохання поліцейського ОСОБА_27 . Підстав вважати, що суд невірно відобразив показання свідка ОСОБА_26 в апеляційного суду немає, позаяк, виклад судом показань свідка у вироку відповідає даним запису фіксування судового засідання технічними засобами.
Оперативний працівник ОСОБА_27 , у суді повідомив, що достовірно записав свідчення ОСОБА_26 . Водночас, суд першої інстанції вірно зазначив, що ОСОБА_26 спростував свідчення ОСОБА_27 , і суд не прийняв свідчення поліцейського до уваги, оскільки вони є свідченнями з чужих слів, і свідок ОСОБА_27 письмові свідчення у суді не підтвердив, а навпаки заперечив їх.
Потерпілі ОСОБА_15 , ОСОБА_11 , ОСОБА_16 в судовому засіданні підтверджували лише факт крадіжки і звернення до правоохоронних органів з відповідними заявами та документами, проте, ці їх показання не підтверджували вину ОСОБА_8 у вчиненні цих крадіжок, не підтверджували цього і дані висновків експертиз, позаяк ними встановлено лише вартість викраденого, однак причетність ОСОБА_8 до вчинення інкримінованих йому крадіжок ними не доводиться. Відсутні докази вини ОСОБА_8 і в протоколах огляду місця події, адже з транспортних засобів і біля них не вилучено індивідуальних слідів ОСОБА_8 . З даними протоколу обшуку від 22 грудня 2015 року встановлено, що у квартирі АДРЕСА_9 , де проживав ОСОБА_8 , викрадених речей не було відшукано та не вилучалось. Таким чином, суд був позбавлений можливості обґрунтовувати вину ОСОБА_8 єдиними його свідченнями, які він давав на слідчому експерименті, і які він заперечив у суді, оскільки вина обвинуваченого не може ґрунтуватись виключно на його зізнавальних свідченнях. При цьому слідчий експеримент в тому вигляді, який є в провадженні, фактично є нічим іншим, як показаннями обвинуваченого під час досудового розслідування на місці, тому не може бути покладеним в основу вироку. Будь-яких інших достовірних належних і допустимих доказів вини ОСОБА_8 у вчиненні крадіжок прокурор не надав.
За таких обставин в суду першої інстанції не було підстав для засудження ОСОБА_8 за вчинення крадіжок майна потерпілих ОСОБА_15 , ОСОБА_11 , ОСОБА_16 , тому такі доводи прокурора щодо невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи не можуть бути прийняті до уваги.
Всім доказам в сукупності, які були досліджені у встановленому законом порядку, суд першої інстанції дав вірну оцінку та дійшов правильного висновку про доведеність вини обвинуваченого у вчиненні злочинів, за які його засуджено.

Доводи в апеляційній скарзі обвинуваченого про призначення йому надто суворого покарання не знайшли свого підтвердження.
Згідно вимог ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчинення нових злочинів, як самими засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання. Покарання ОСОБА_8 призначено у відповідності з вимогами ст. 65 КК України.
Обираючи покарання ОСОБА_8 , суд вірно врахував ступінь тяжкості вчинених злочинів, які є злочинами невеликої тяжкості та тяжкими; обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, є активне сприяння у розкритті злочинів. Суд не вбачає обставин щирого каяття, позаяк ОСОБА_8 відверто не покаявся, заходів для відшкодування збитків не вживав, вибачень у потерпілих не просив. Суд першої інстанції вірно врахував, що відшкодування частин збитків, спричинених потерпілому ОСОБА_10 , стало можливим лише завдяки швидкому і оперативному затриманні ОСОБА_8 . Обставиною, яка обтяжує покарання є рецидив злочинів. Обираючи вид та строк покарання, суд першої інстанції врахував, що обвинувачений, який раніше був судимий за тяжкий корисливий злочин, в період непогашеної судимості вчинив новий тяжкий умисний корисливий злочин (ч. 1 ст. 187 КК України), яким посягнув не тільки на майно потерпілого, але й на його здоров`я і життя, оскільки використовував при нападі вогнепальну зброю. Також, він умисно спричинив зброєю тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_14 . Для вчинення злочинів обвинувачений незаконно придбав, носив і зберігав при собі зброю, що само по собі є тяжким злочином і свідчить про підвищену суспільну небезпеку ОСОБА_8 . Суд також врахував, що обвинувачений судимий, не працює, не одружений, на обліках у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, за місцем проживання ЖКП «Південь» компрометуючими матеріалами не володіє.
Суд першої інстанції при обранні виду та строку покарання в повній мірі врахував всі обставини, в тому числі і ті, на які посилається апелянт. Доводи апелянта про наявність підстав для призначення покарання за ч. 1 ст. 187 КК України, нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією цієї статті, про що він просив в апеляційному суді на увагу не заслуговують, позаяк обставини, передбачені ч. 1 ст. 69 КК України, за яких можливе призначення покарання нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією ч. 1 ст. 187 КК України, в даному провадженні відсутні; а обставини, на які посилається апелянт, в тому числі щодо стану його здоров`я, давали суду підстави для призначення покарання в виді позбавлення волі в межах санкції ч. 1 ст. 187 КК України.

Призначене обвинуваченому судом першої інстанції за кожним з злочинів покарання, а також остаточно визначене покарання за сукупністю злочинів, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, з застосуванням принципу часткового складання покарань, в виді 7 років позбавлення волі, на думку колегії суддів, буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів, відтак твердження обвинуваченого в апеляційній скарзі, що призначене покарання не відповідає ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого внаслідок його суворості не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду. Суд в повній мірі врахував всі обставини, на які посилається апелянт в апеляційній скарзі та в апеляційному суді, підстави для призначення більш м`якого покарання відсутні.
Суд першої інстанції не обмежений позицією прокурора в суді першої інстанції, тому доводи обвинуваченого ОСОБА_8 в апеляційному суді, що суд призначив йому навіть більш суворе покарання, ніж просив прокурор, не вказують на неправильне застосування закону судом.
Колегія суддів враховує, що в даному провадженні відсутні обставини, які б вказували, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, відтак висновки суду першої інстанції, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе лише в умовах реального відбування покарання в виді позбавлення волі, на визначений судом першої інстанції строк, є обґрунтованими.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що вирок ухвалений у відповідності до вимог ст.ст. 373, 374 КПК України, підстав для зміни чи скасування вироку в межах поданих апеляційних скарг колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів,-

П о с т а н о в и л а :
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 та прокурора залишити без задоволення, а вирок Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 27 грудня 2016 року щодо ОСОБА_8 залишити без зміни.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.
Ухвала може бути оскаржена до Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її оголошення, а засудженим ОСОБА_8 в той самий строк з дня вручення її копії.
Судді (підписи)
З оригіналом згідно:
Суддя апеляційного суду
Хмельницької області ОСОБА_2