№ 207/1558/16-к
№ 1-кп/207/87/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 лютого 2017 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області в складі головуючого судді : ОСОБА_1

при секретарі : ОСОБА_2

за участі прокурора : ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кам`янське кримінальне провадження № 0000634 за обвинуваченням:

О С І Н К І Н ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянина України, українця, освіта середня технічна, офіційно не працює, розлученого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, згідно статті 89 КК України не судимого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , за частиною 2 статті 185 КК України 2001 року;

Л И Т В И Н Е Н К ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Велика Знаменка Каменсько-Дніпровського району Запорізької області, громадянина України, українця, освіта середня, офіційно не працює, одруженого, має на утриманні неповнолітню дитину, раніше не судимого, який зареєстрований та фактично мешкає в АДРЕСА_3 , за частиною 2 статті 185 КК України 2001 року

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_6 13 березня 2016 року, приблизно о 15.59 годині, за попередньою змовою з ОСОБА_7 , маючи умисел на заволодіння чужим майном, прийшли до магазину ТОВ «АТБ-маркет» Продукти 145, розташованого за адресою: м. Дніпродзержинськ проспект Свободи, 86. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , заздалегідь розподілили між собою ролі, згідно яких ОСОБА_7 повинен був скласти з торгівельних прилавків у продуктовий кошик майно, яке вони викрадають, та пронести його поза касою, залишивши кошик з вказаним майном на столі для покупок біля каси та вийти з приміщення вищезазначеного магазину, не привертаючи до себе уваги. В цей час ОСОБА_6 повинен був забрати з продуктового кошика майно, яке вони викрадають, не підходячи до торгівельних прилавків та каси магазину, також не привертаючи до себе уваги персоналу магазину.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, діючи узгоджено, згідно заздалегідь розподілених між собою ролей, керуючись корисливими мотивами та корисливою метою, ОСОБА_7 , діючи таємно, підійшов до полиць магазину, звідки, взявши майно, вартість якого, станом на 13.03.2016 року згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 2282-16 від 28.04.2016 року складає:

-шампунь 400 мл «Head&Shoulders» проти лупи Енергія океану п/флакон, 2 шт., за ціною 91,95 гривень за штуку, загальною вартістю 183,90 гривень;

-каву 250 г «Nescafe Classic» розчинну з/б, вартістю 115,95 гривень,

а всього на загальну суму 299,85 гривень., поклав його до продуктової корзини з якою вийшов з торгівельного залу магазину повз торгові каси і залишив його на столі для покупок, після чого з місця скоєння правопорушення зник. В цей час ОСОБА_6 , реалізуючи обоюдний злочинний умисел, підійшов до столу для покупок, на якому ОСОБА_7 залишив у продуктовій корзині майно, яке вони викрадають, та, склавши його у принесений з собою поліетиленовий пакет, з місця скоєння правопорушення з викраденим майном зник.

Таким чином, ОСОБА_6 , за попередньою змовою з ОСОБА_7 таємно викрали з магазину ТОВ «АТБ-маркет» Продукти 145 майно на загальну суму 299 гривень 85 коп., яким розпорядилися на власний розсуд, чим завдали ТОВ «АТБ-маркет» Продукти 145 матеріальної шкоди на вищевказану суму.

На підтвердження винуватості обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у скоєному злочині надані до суду їх особисті пояснення у якості обвинувачених та матеріали кримінальної справи.

У судових засіданнях ОСОБА_6 свою вину визнавав повністю і пояснив, що 13 березня 2016 року, приблизно о 12.00 годині, він, разом з ОСОБА_7 , який мешкає в тому ж будинку, що і він, спілкувались біля під`їзду свого будинку. Розмова була про заробіток грошей для придбання продуктів харчування для сім`ї. Оскільки місць, де заробити гроші, не було, тоді, ОСОБА_7 запропонував викрасти з магазину ТОВ «АТБ» щось, що дорого коштує, потім це продати а на виручені гроші придбати продукти харчування для сім`ї. Він погодився, оскільки ОСОБА_7 обіцяв дати йому частину грошей від суми вирученої з продажу викраденого товару.

Вони домовились піти в магазин ТОВ «АТБ», який розташований в районі залізничного вокзалу, оскільки вважали, що там їх ніхто не знає і не зможе запам`ятати. Також, вони домовились, що спочатку в магазин зайде ОСОБА_7 , візьме та покладе в кошик щось з коштовних товарів, пройде повз касу не розрахувавшись та залишить товар з кошиком на столі в торгівельному залі за касами та вийде з магазину. Після цього в приміщення магазину зайде він та візьме із залишеного ОСОБА_7 кошика викрадений товар, перекладе у пакет, який приніс з собою і вийде з магазину.

Так, 13 березня 2016 року, приблизно о 15.45 годині, вони прийшли до вищевказаного магазину. Він залишився на вулиці, а ОСОБА_7 зайшов у магазин. Приблизно через 5 хвилин він вийшов на вулицю. Коли ОСОБА_7 вийшов з магазину, він направився в магазин, де підійшов до кошика з товаром. В кошику знаходились дві пляшки шампуню «Head&Shoulders» та одна упаковка кави «Nescafe Classic». Зазначені товари він переклав у поліетиленовий пакет, який приніс з собою, та вийшов на вулицю, де його чекав ОСОБА_7 . Разом вони пішли на ринок, розташований в с. Будівельників, де продали шампунь та кофе незнайомим особам. За товар вони виручили 120 гривень. ОСОБА_7 дав йому 50 гривень, які витратив на придбання продуктів харчування.

У судових засіданнях ОСОБА_7 свою вину визнавав повністю і пояснив, що 13 березня 2016 року, приблизно о 12.00 годині, він, разом з ОСОБА_10 , який мешкає в тому ж будинку, що і він, спілкувались біля під`їзду свого будинку. Розмова була про заробіток грошей для придбання продуктів харчування для сім`ї. Оскільки місць, де заробити гроші, не було, тоді, він запропонував викрасти з магазину ТОВ «АТБ» щось, що дорого коштує, потім це продати а на виручені гроші придбати продукти харчування для сім`ї. ОСОБА_6 погодився, оскільки він пообіцяв дати йому частину грошей від суми вирученої з продажу викраденого товару.
Вони домовились піти в магазин ТОВ «АТБ», який розташований в районі залізничного вокзалу, оскільки вважали, що там їх ніхто не знає і не зможе запам`ятати. Також, вони домовились, що спочатку в магазин зайде він, візьме та покладе в кошик щось з коштовних товарів, пройде повз касу не розрахувавшись та залишить товар з кошиком на столі в торгівельному залі за касами та вийде з магазину. Після цього в приміщення магазину зайде ОСОБА_6 та візьме із залишеного кошика викрадений товар, перекладе у пакет, який приніс з собою і вийде з магазину.
Таким чином, 13 березня 2016 року, приблизно о 15.45 годині, вони прийшли до вищевказаного магазину. ОСОБА_6 залишився на вулиці, а він зайшов у магазин. Взяв кошик для продуктів та пройшовся по торгівельному залу. Потім з полиць з продукцією взяв дві пляшки шампуню «Head&Shoulders» та одна упаковка кави «Nescafe Classic», які поклав у кошик. Потім він, з кошиком в якому лежав товар, пройшов повз касу не розплатившись та поставив кошик на стіл для продуктів, а сам вийшов з магазину. Приблизно через хвилину після того як він вийшов на вулицю, в магазин зайшов ОСОБА_11 .. Приблизно через 3-5 хвилин ОСОБА_6 вийшов з магазину з поліетиленовим пакетом. Разом вони пішли на ринок, розташований в с. Будівельників, де продали шампунь та кофе незнайомим особам. За товар вони виручили 120 гривень. ОСОБА_12 він дав 50 гривень. Свою частину грошей він витратив на придбання продуктів харчування.
Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_10 , його вина у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується матеріалами кримінального провадження, однак за згодою учасників судового провадження, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, приймаючи до уваги, що фактичні обставини справи визнаються сторонами, обвинувачений себе винним у скоєнні кримінального правопорушення за ст. 185 ч. 2 КК України визнає повністю, підтверджує всі обставини скоєння злочину, з`ясувавши, що обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, що дає підстави не сумніватися в їх добровільності та істинності позиції обвинуваченого, вважає за недоцільне дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, тому вважає можливим обмежитися допитом обвинувачених, та дослідженням матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу цього обвинуваченого.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_7 , його вина у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується матеріалами кримінального провадження, однак за згодою учасників судового провадження, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, приймаючи до уваги, що фактичні обставини справи визнаються сторонами, обвинувачений себе винним у скоєнні кримінального правопорушення за ст. 185 ч. 2 КК України визнає повністю, підтверджує всі обставини скоєння злочину, з`ясувавши, що обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, що дає підстави не сумніватися в їх добровільності та істинності позиції обвинуваченого, вважає за недоцільне дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, тому вважає можливим обмежитися допитом обвинувачених, та дослідженням матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу і цього обвинуваченого.

Таким чином, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене статтею 185 частиною 2 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Таким чином, ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене статтею 185 частиною 2 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб.

При призначенні покарання суд враховує, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 офіційно не працюють, позитивно характеризуються, їх щире каяття у вчиненні злочину, відшкодували завдану потерпілому шкоду, по справі не наступило тяжких наслідків.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 , крім передбачених в диспозиції ч. 1 та 2 статті 185 КК України, в ході судового розгляду справи не встановлено.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_9 , крім передбачених в диспозиції ч. 1 та 2 статті 185 КК України, в ході судового розгляду справи не встановлено.

В якості обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 , суд враховує визнання обвинуваченим ОСОБА_10 своєї вини повністю, його щире каяття в скоєному, заподіяна матеріальна шкода повністю відшкодована, представник потерпілого . ОСОБА_13 не наполягав на суворому покаранні ОСОБА_8 .

В якості обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_9 суд враховує визнання обвинуваченим ОСОБА_7 своєї вини повністю, його щире каяття в скоєному, заподіяна матеріальна шкода повністю відшкодована, представник потерпілого . ОСОБА_13 не наполягав на суворому покаранні ОСОБА_9 ..

Виходячи із загальних засад призначення покарання, передбачених ст. 65 КК України, з урахуванням обставин справи і даних про особу кожного обвинуваченого, а також думки прокурора щодо покарання і його виду, суд вважає за необхідне призначити покарання ОСОБА_12 та ОСОБА_14 у виді позбавлення волі. Разом з тим суд вважає можливим застосувати відносно ОСОБА_8 та ОСОБА_9 статтю 75 та п. 2, 3 частини 1 статті 76 КК України.
Керуючись статтями 369-371, 373-376 КПК України, суд

З А С У Д И В :

О С І Н К І Н ОСОБА_4 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.

Згідно статті 75 КК України 2001 року О С І Н К І Н ОСОБА_4 від відбування покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі, призначеного за цим вироком, звільнити з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік 6 місяців.

У відповідності з пунктами 1, 2 частини 1 та пунктом 2 частини 2 статті 76 КК України 2001 року покласти на засудженого О С І Н К І Н ОСОБА_4 обов`язки:

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації (кримінально-виконавчу інспекцію) про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації. (кримінально-виконавчою інспекцією);

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації (кримінально-виконавчої інспекції).

Міру запобіжного заходу у відношенні О С І Н К І Н ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити особисте зобов`язання.

Л И Т В И Н Е Н К ОСОБА_5 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.

Згідно статті 75 КК України 2001 року Л И Т В И Н Е Н К ОСОБА_5 від відбування покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі, призначеного за цим вироком, звільнити з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік 6 місяців.

У відповідності з пунктами 1, 2 частини 1 та пунктом 2 частини 2 статті 76 КК України 2001 року покласти на засудженого Л И Т В И Н Е Н К А ОЛЕКСАНДРА ВЯЧЕСЛАВОВИЧА обов`язки:

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації (кримінально-виконавчу інспекцію) про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації. (кримінально-виконавчою інспекцією);

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації (кримінально-виконавчої інспекції).

Міру запобіжного заходу у відношенні Л И Т В И Н Е Н К ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити особисте зобов`язання.

Цивільний позов представника потерпілого М І Х Є Є В А ЄВГЕНА ВАЛЕНТИНОВИЧА з а л и ш и т и б е з з а д о в о л е н н я .

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги через Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

С у д д я : ОСОБА_15