Справа № 202/5328/16-к
УХВАЛА
14 квітня 2017 року Індустріальний районний суд
м. Дніпропетровська
у складі: головуюча суддя ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпро, клопотання ОСОБА_3 про повернення речових доказів, а також ознайомившись з матеріалами кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 205 ч. 1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадження судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 надійшло клопотання ОСОБА_3 про повернення грошових коштів у розмірі 913 000 гривень, що були вилучені, опечатані та поміщені до поліетиленового пакету з биркою №7 відповідно до протоколу обшуку від 05.04.2016 року в якості доказів у кримінальному провадження №0000493 за обвинуваченням ОСОБА_4 .

Суд, дослідивши матеріали клопотання ОСОБА_3 та матеріали кримінального провадження №0000493 від 17 лютого 2016 року відносно ОСОБА_4 , за вчинення кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 1 ст. 205 КК України встановив наступне.

Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000493 від 17 лютого 2016 року.

За результатами вищевказаного кримінального провадження в порядку п. 3 ч. 2 ст. 283 КПК України до Індустріального районного суму м. Дніпропетровська було направлено обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 за вчинення кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 1 ст. 205 КК України та угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором та ОСОБА_4 .

Вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 06 вересня 2016 року було затверджено угоду між прокурором та ОСОБА_4 , та останнього було засуджено за ч. 1 ст. 205 КК України та призначено покарання у виді штрафу у дохід держави у розмірі 17 000 гривень.

Вищевказаним вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська доля речових доказів по кримінальному провадженню №0000493 від 17 лютого 2016 року не вирішувалась.

З протоколу обшуку від 05 квітня 2016 року вбачається, що під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 у вказаному приміщенні було виявлено ОСОБА_3 , в ході особистого огляду якого виявлено грошові кошти у сумі 913 000 гривень та вказані грошові кошти були вилучені та поміщені до поліетиленового пакету який було опечатано та прикріплено бирку №7.

Згідно постанови про визначення речовим доказом від 15 квітня 2016 року грошові кошти у сумі 913 000 гривень вилучені 05.04.2016 року в ході обшуку нежитлового приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 було визнано речовими доказами у кримінальному провадженні відомості про яке внесені до ЄРДР за №0000493 від 17 лютого 2016 року.

Згідно постанови про передачу речових доказів на тимчасове зберігання від 25 липня 2016 року грошові кошти у сумі 913 000 гривень були передані на тимчасове зберігання до Держказначейської служби України (МФО 820172, ), шляхом зарахування на депозитний рахунок № НОМЕР_1 .

Згідно відповіді старшого слідчого ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_5 під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000493 рішення про виділення матеріалів досудового розслідування в порядку ст. 217 КПК України прокурором не приймалось
Адвокатом ОСОБА_6 яка діє в інтересах ОСОБА_3 було надано відповідь начальника Дніпропетровського відділення №3 ПАТ "Ідея Банк" від 06.04.2016 року з якої вбачається, що ОСОБА_7 04.04.2016 року було знято грошові кошти з депозитних рахунків по строку їх закінчення на загальну суму 200 000 гривень та 05.04.2016 року було знято грошові кошти з депозитних рахунків по строку їх закінчення на загальну суму 713 000 гривень. Окрім того також було надано копії довіреностей та договорів строкового банківського вкладу фізичних осіб, які пояснили походження виявлених та вилучених 05 квітня 2016 року у ОСОБА_3 грошових коштів у сумі 913 000 гривень та його право власності на вказані кошти.
У подальшому від адвоката ОСОБА_6 яка діє в інтересах ОСОБА_3 надійшла заява про проведення судового засідання без її участі.

Згідно ч. 1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю.
Згідно ч. 9 ст. 100 КПК України питання про долю речових доказів, які були надані суду вирішується судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.
Стаття 30 Конституції України гарантує кожному недоторканість житла чи іншого володіння особи
Таким чином, оскільки розгляд кримінального провадження №0000493 від 17 лютого 2016 року було завершено винесенням вироку Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 06 вересня 2016 року, доля речових доказів зазначеним вироком не вирішувалась та у судовому засіданні було надано докази підтверджуючі походження вилучених у ОСОБА_3 грошових коштів у сумі 913 000 гривень, а також той факт, що згідно відповіді старшого слідчого ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_5 в порядку ст. 217 КПК України рішення про виділення матеріалів кримінального провадження відносно ОСОБА_3 по кримінальному провадженню №0000493 від 17 лютого 2016 року прокурором не приймалось, суд вважає за можливе клопотання ОСОБА_8 задовольнити та повернути йому вилучені грошові кошти у розмірі 913 000 гривень.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 100, 537, 539 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Речові докази, а саме грошові кошти у сумі 913 000 гривень які знаходяться на зберіганні на депозитному рахунку №2553 відкритому в Держказначейській службі України (МФО 820172, ) - повернути ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області, в строки, передбачені ст. 395 КПК України.

Головуюча: ОСОБА_1