ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
справа № 480/2663/16-к
02 лютого 2017 р. м. Миколаїв
Миколаївський районний суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Петрівка Миколаївського району Миколаївської області, українця, громадянина України, освіта неповна середня, неодруженого, не працюючого, судимого 05.05. 2016 року Миколаївським районним судом Миколаївської області за ч.1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 100 годин громадських робіт, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 389 ч. 2 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 , засуджений 05.05.2016 року Миколаївським районним судом Миколаївської області за ч.1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 100 годин громадських робіт та поставлений на облік до Миколаївський МВ КВІ УДПтС України в Миколаївській області, де йому було роз`яснено порядок та умови відбування покарання у вигляді громадських робіт, ухилився від виконання покарання у Петрівської сільської раді, відпрацював лише 32 години.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину за пред`явленим обвинуваченням визнав у повному обсязі, пояснив суду обставини вчинення кримінального правопорушення так, як це викладено у матеріалах кримінального провадження.
Оскільки обвинувачений та інші учасники судового провадження не оспорюють фактичні обставини справи і, як встановлено судом, правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їх позиції, суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження інших доказів у провадженні.
При цьому судом роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Дії обвинуваченого слід кваліфікувати за ч.2 ст. 389 КК України, оскільки в судовому засіданні було встановлено, що останній ухилився від відбування громадських робіт як особа, що засуджена до цього покарання
Цивільний позов не заявлявся.
При призначенні виду та міри покарання суд відповідно до ст. 65 КК України враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який не працює, за місцем проживання характеризується негативно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, страждає на алкогольне захворювання печінки, судимий, на даний час не відпрацював громадські роботи.
Пом`якшуючі покарання обвинувачуваного обставини - повне визнання вини та каяття в скоєному.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.
З урахуванням викладених обставин суд вважає за необхідне призначити обвинувачуваному покарання в межах санкції ч.2 ст. 389 КК України у вигляді обмеження волі.
Судових витрат та речових доказів по справі немає.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369-371, 374 КПК України, суд -
З А С У Д И В :
ОСОБА_4 визнати винним та призначити покарання за ч.2 ст. 389 КК України у вигляді 1 (одного) року обмеження волі.
Строк відбування покарання обчислювати ОСОБА_4 з моменту звернення вироку суду до виконання.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до апеляційного суду Миколаївської області через Миколаївський районний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1

02.02.2017