Справа №705/7683/16-к
1-кп/705/210/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 лютого 2017 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області
у складі колегії суддів: головуючої - судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі - ОСОБА_4
з участю прокурора ОСОБА_5
обвинуваченого- ОСОБА_6
та захисника ОСОБА_7
В С Т А Н О В И Л А :
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справи дане кримінальне провадження визначено до розгляду колегії суддів у складі головуюча - суддя ОСОБА_1 , судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_2 ( суддя ОСОБА_8 була замінена на суддю ОСОБА_2 ).
В підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 вказувала на наявність підстав для призначення кримінального провадження до судового розгляду та заявила клопотання про обрання обвинуваченому ОСОБА_6 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, мотивуючи тим, що виходячи із тяжкості покарання та того, що на даний час не змінилися та продовжують існувати ризики, передбачені п.п. 1,3,4,5 ст. 177 КПК України: переховуватись від органів досудового слідства та суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Потерпілі ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в підготовче судове засідання не з`явились, згідно телефонного повідомлення потерпілого ОСОБА_10 в підготовче судове засідання прибути не мають можливості, в зв`язку з погодними умовами та просить підготовче судове засідання провести у відсутність потерпілих. Присутні учасники судового розгляду вказували на можливість проведення підготовчого судового засідання у відсутність потерпілих.
В підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 заявив клопотання в якому вказав, що прокуратурою Черкаської області до Уманського районного суду Черкаської області направлено обвинувальний акт з обвинувачення ОСОБА_6 у скоєнні підбурювання до скоєння умисного вбивства, тобто умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині, вчиненого на замовлення обвинуваченого.
Уманським районним судом, по справі №705/7683/16-к,, порушеній за зверненням сторони обвинувачення з обвинувальним актом, на 09-30 06.02.2017 року призначено підготовче засідання.
Відповідно до п.3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідатиме вимогам зазначеного Кодексу
Згідно п.5 ч.2 ст.291 КПК України, зокрема обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Отже, відповідно до норм процесуального закону, обвинувальний акт має бути повернутий прокурору як такий, що не відповідає закону, враховуючи викладені нижче доводи.
16.12.2016 року підозрюваному ОСОБА_6 повідомлено про зміну раніше пред`явленої підозри, відповідно до цієї, останньої редакції підозри, в ній відсутня підозра у підготовці та/або замаху на вбивство його співмешканки ОСОБА_9 , зазначено, що після повідомлення ОСОБА_11 про нібито вчинення ним вбивства потерпілого ОСОБА_10 , обвинувачений повідомив останньому, що вбивство співмешканки проводити не треба, тобто добровільно відмовився від скоєння злочину.
Підсумовуючи повідомлення про підозру, в останньому абзаці мотивувальної частини цього повідомлення вказано:
«Таким чином ОСОБА_6 виконав всі необхідні дії, які вважав за необхідне вчинити для вчинення умисного убивства сина своєї співмешканки ОСОБА_10 ».
Тобто з підозри виключений епізод про підготовку та/або замах на вбивство громадянки ОСОБА_9 .
У той же час, хоча в обвинувальному акті також як і в остаточному повідомленні про підозру і зазначено, що: «Таким чином ОСОБА_6 виконав всі необхідні дії, які вважав за необхідне вчинити для вчинення умисного убивства сина своєї співмешканки ОСОБА_10 », однак не відображений факт добровільної відмови обвинуваченого ОСОБА_6 від скоєння злочину, передбаченого ст.115 КК України відносно ОСОБА_9 .
Зокрема, в третьому абзаці четвертої сторінки та першому абзаці сьомої сторінки обвинувального акту, замість фрази, яка міститься в повідомленні про підозру: «Повідомив ОСОБА_11 , що вбивство співмешканки проводити не треба», міститься фраза: «При цьому повідомив, що вбивство його співмешканки необхідно буде провести пізніше».
Також в обвинувальному акті громадянка ОСОБА_9 зазначена як потерпіла від злочину, хоча відносно неї злочин скоєний не був.
Отже в обвинувальному акті неправильно викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, що є порушенням процесуального закону.
Протиріччям обвинувального акту є те, що як і в повідомленні про підозру, в ньому зазначено, що дії обвинуваченого передбачені ч.1 ст. 14 ч. 4 ст. 27 п. 11 ч.2 ст. 115 КК України, тобто - готування до злочину, підшукування співучасника та змова на вчинення злочину, підбурювання до скоєння умисного вбивства, тобто умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині, вчиненого на замовлення.
В той же час в абзаці четвертому сторінки четвертої та абзаці другому сторінки сьомої обвинувального акту зазначено: «Таким чином ОСОБА_6 виконав всі необхідні дії, які вважав за необхідне вчинити для умисного вбивства сина своєї співмешканки ОСОБА_10 », тобто сторона обвинувачення двічі описала в акті кваліфікацію дій обвинуваченого, передбачену на думку сторони захисту ч. 2 ст.15 КК України.
Зазначене протиріччя усуває можливість відноситися як до правильної, до кваліфікації дій обвинуваченого з посиланням на норми закону України про кримінальну відповідальність.
Таким чином, сторона захисту вважає, що обвинувачення прокурором складено неправильно і відповідно до норм процесуального закону, обвинувальний акт має бути повернутий прокурору для усунення недоліків відповідно до ст.ст. 291, 314 КПК України.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 підтримав клопотання свого захисника.
В підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 щодо клопотання захисника заперечила, вважаючи, що обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування відповідає вимогам КПК України, підстав для повернення обвинувального акту не має.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_7 проти клопотання прокурора щодо обрання міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечували, посилаючись на те, що ОСОБА_6 позитивно характеризується за місцем свого проживання в с. Оксанино Уманського району, на теперішній час хворіє та вказували , що підстав для обрання міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не має. Також сторона захисту в підготовчому судовому засіданні зазначала на те, що обвинувачений ОСОБА_6 в даний час мешкає в АДРЕСА_1 у свого двоюрідного брата ОСОБА_12 , який в своєму поясненні на адресу суду підтвердив факт проживання обвинуваченого у нього і при цьому зазначив, що у них є домовленість і ОСОБА_6 буде мешкати у нього безстроково. Також вони зазначали, що ОСОБА_6 , після звільнення з під варти постійно мешкає в м. Умань, сьогодні з`явився в судове засідання і в подальшому зобов`язується виконувати усі обов`язки у зв`язку з розглядом відносно нього Уманським міськрайонним судом вказаного кримінального провадження.
Колегія суддів, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши обвинувальний акт та додатки до нього, приходить до висновку, що клопотання сторони захисту з приводу повернення обвинувального акту прокурору для усунення недоліків не підлягає задоволенню, оскільки воно належним чином не обґрунтоване відповідно до вимог КПК України, виходячи з того, що на етапі підготовчого судового засідання докази не аналізуються, а на підтвердження обставин, викладених в клопотанні, не надано доказів та належних обґрунтувань.
Колегія суддів не вбачає підстав для задоволення клопотання прокурора про обрання міри запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою.
Згідно з вимогами ч. ч. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Відповідно до п. «С» ч. 1 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав і основоположних свобод (Рим, 1950), КПК України для обрання або для зміни запобіжного заходу тримання під вартою необхідна наявність підстав вважати, що дана особа, яка обґрунтовано підозрюється у вчинені злочину, буде намагатися, або ухилятися від слідства, суду та від виконання процесуальних рішень або перешкоджати встановленню істини в справі або продовжувати злочинну діяльність. При цьому враховується тяжкість вчинених злочинів, вік підозрюваного, його стан здоров`я, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності, місце проживання та інші обставини, перелічені в ст. 178 КПК України.
В ст. 178 КПК України вказано, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом , який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених статтею 177 цього Кодексу.
Застосовуючи до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, суд не може обґрунтовувати прийняття такого рішення виключно тяжкістю покарання, яке могло бути призначене підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення без належного з`ясування наявності у кримінальному правопорушенні хоча б одного із ризиків, передбачених ст. 177 КПК.
Застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щонайбільше обмежує права громадянина, тому повинно бути викликаним реальною необхідністю, що знаходить свій вираз в обґрунтуванні та мотивуванні подання.
Одночасно, суд враховує, що відповідно до правової позиції, викладеної у п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Марченко проти України» при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.
Водночас, розглядаючи можливість альтернативних запобіжних заходів, з урахуванням вищенаведених ознак, суд вважає їх такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.
Згідно до практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього увязнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її звязками з державою, у якій його переслідують, та міжнародними контактами.
Також відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Відповідно до ст. 194 ч.4 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні.
У підготовчому судовому засіданні прокурор не довела, що інший, більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням обвинуваченого під вартою, не зможе запобігти вказаним в клопотанні ризикам, тому суд вважає необхідним застосувати щодо обвинуваченого більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, передбачений ст. 181 КПК України - домашній арешт з застосуванні засобів електронного контролю, що полягає в забороні обвинуваченому залишати житло цілодобово.
У підготовчому судовому засіданні встановлено, що підстав для прийняття судом рішення у відповідності до п.п. 1-4 ч.3 ст. 314 КПК - відсутні.
Вислухавши думку учасників судового провадження щодо питань, пов`язаних з підготовкою до судового розгляду ( визначення дати та місця проведення судового розгляду, з`ясування у відкритому чи закритому судовому засіданні необхідно здійснювати судовий розгляд, з`ясування питань про склад осіб, які братимуть участь у судовому розгляді), з урахуванням заявлених ними клопотань, колегія суддів вважає за можливе призначити судовий розгляд, згідно вимог ст.ст. 315, 316 КПК України.
Керуючись ст.ст.176, 177, 178, 181, 194, 196, 309, 314, 315, 316, 395 КПК України, колегія суддів,-
В задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 про повернення обвинувального акту прокурору - відмовити.
В задоволенні клопотання прокурора про обрання міри запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 у вигляді утримання під вартою - відмовити. Матеріали кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 за ознаками складу злочинів, передбачених ч.1 ст. 14, ч.4 ст. 27 п.11 ч.2 ст. 115 КК України призначити до судового розгляду на 16 лютого 2017 року на 14.00 годину за адресою: АДРЕСА_2 .
Проведення судового розгляду кримінального провадження здійснювати колегією суддів у відкритому судовому засіданні.
В судове засіданні викликати осіб, які братимуть участь у розгляді справи.
Застосувати щодо обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з застосуванням засобів електронного контролю строком на 2 місяці, цілодобово, кожного дня за адресою: АДРЕСА_3 , при цьому покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 обов`язок прибувати за першим викликом до суду.
Роз`яснити обвинуваченому, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків, використовувати електронні засоби контролю.
Ухвалу про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту передати для виконання органам внутрішніх справ за місцем проживання обвинуваченого.
У випадку порушення умов запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, до обвинуваченого може бути застосований більш суворий запобіжний захід.
Ухвала в частині обрання міри запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підлягає негайному виконанню після її проголошення.
Ухвала в частині відмови в задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 про повернення обвинувального акту прокурору може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Черкаської області протягом 5-ти днів з дня її проголошення, а в іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3