Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________
Справа № 490/7326/16-к
Провадження № 1-кп/490/315/2017
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 лютого 2017 року

Центральний районний суд міста Миколаєва

У складі : головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

його представника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві кримінальну справу за обвинуваченням

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Миколаєві, є українцем, громадянином України, не є одруженим, неповнолітніх дітей не має, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не скоював злочинів та не судився

у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 286 Кримінального Кодексу України,

В С Т А Н О В И В :

31 травня 2015 року близько 00:20 ОСОБА_4 керував технічно справним автомобілем "DAEWOO SENS" /реєстраційний номер НОМЕР_1 / /надалі - автомобілем/,в салоні якого знаходився сам, рухався у темний час доби по сухій, чистій, освітленій міським електоросвітленням проїзній частині проспекту Героїв України /на той час - Героїв Сталінграду/ зі сторони вулиці Ульянових в напрямку провулку Парусного зі швидкістю 70 км/год.

Рухаючись в обраному напрямку, в районі будинку номер 83 по проспекту Героїв України, ОСОБА_4 в порушення пунктів 2.3 "б", 12.3, 12.4 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року, а саме - рухаючись по проїзній частині проспекту Героїв України, перевищуючи при цьому максимально дозволену швидкість в межах населеного пункту, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, своєчасно не вжив заходів до зниження швидкості аж до повної зупинки керованого ним легкового автомобіля, не переконався, що у смузі його руху відсутній пішохід, для якого може бути створена перешкода чи небезпека, продовжив рух в обраному ним напрямку, внаслідок чого допустив наїзд передньої частини автомобіля на пішохода ОСОБА_8 , який перетинав проїзну частину проспекту Героїв України зліва направо відносно напрямку руху автомобіля.

Внаслідок зазначеної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_5 спричинені тілесні ушкодження у вигляді підшкірної гематоми в треті лівої гомілки, перелому суглобного відростка нижньої щелепи справа, перелому скроневої кістки з посттравматичною правосторонньою туговухістю, забою головного мозку, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 1711 від 23 жовтня 2015 року відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.

Під час судового розгляду кримінального провадження обвинувачений свою вину у вчиненні злочину визнав у повному обсязі, підтвердив усі викладені вище обставини та зазначив, що у содіяному покаявся.

Потерпілий під час судового розгляду кримінального провадження в свою чергу підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті.

Він також просив не застосовувати відносно обвинуваченого суворе покарання.

Враховуючи це, суд, з урахуванням позиції сторін про можливість такого, керуючись частиною 3 статті 349 КПК України, визнав недоцільним подальше дослідження доказів щодо обставин вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, оскільки ці обставини ніким не оспорюються.
Відповідно до висновку експерта № 1711 від 23 жовтня 2015 року за наслідками дорожньо-транспортної пригоди в ОСОБА_5 виникли тілесні ушкодження у вигляді підшкірної гематоми в треті лівої гомілки, перелому суглобного відростка нижньої щелепи справа, перелому скроневої кістки з посттравматичною правосторонньою туговухістю, забою головного мозку, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя

За таких обставин суд вважає вину ОСОБА_4 у вчиненні злочину за вказаних вище обставин доведеною.

Дії ОСОБА_4 слід кваліфікувати за частиною 2 статті 286 Кримінального Кодексу України - як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

При визначенні виду та міри покарання, яке слід застосувати відносно обвинуваченого, суд, керуючись приписами статті 65 Кримінального Кодексу України, виходе з санкції частини 2 статті 286 Кримінального Кодексу України, враховує ступень тяжкості вчиненого ним злочину, обставини, що пом`якшують та обтяжують його відповідальність, а також особу винного.

Оцінюючи ступень тяжкості вчиненого злочину, суд відзначає, що відповідно до статті 12 Кримінального Кодексу України вчинений ним злочин є тяжким, за своєю сутністю він є злочином, вчиненим з необережності.

Як обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд враховує визнання ним своєї винуватості, його щире каяття, сприяння ним у судовому розгляді кримінального провадження.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого, під час досудового розслідування та судового розгляду не встановлені, отже - є відсутніми..

Оцінка особи винного свідчить про те, що обвинувачений раніше не вчиняв злочинів та не судився, за місцем проживання та роботи характеризується в цілому позитивно, офіційно працює.

Оцінюючи наведені обставини у їх сукупності, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у межах санкції частини 2 статті 286 Кримінального Кодексу України, але в межах, наближених до мінімального передбаченого цією статтею строку основного покарання.

Обвинувачений просить не застосовувати відносно нього додаткове покарання.

Але з урахуванням того, що обвинувачений виявив нездатність належним чином керувати транспортним засобом, та таке потягло тяжкі наслідки, суд вважає за необхідне застосувати відносно нього позбавлення права керування транспортним засобом.

При цьому враховуючи ставлення обвинуваченого до скоєного, те, що він раніше не судився, до адміністративної відповідальності не притягався, вчинив ненавмисний злочин, а також позицію потерпілого, суд вважає, що його виправлення та перевиховання є можливим без відбування покарання, через що вважає за можливе звільнити його від відбування основного покарання з випробуванням.

Відповідно до статті 124 КПК України процесуальні витрати слід стягнути з обвинуваченого.

Вирішуючи заявлений у справі цивільний позов, суд виходе з того, що обвинувачений визнав його у повному обсязі.

За такого суд вважає, що заявлений позов підлягає повному задоволенню.

Речовий доказ у справі - автомобіль - на підставі пункту 5 частини 9 статті 100 КПК України слід повернути власнику.

Керуючись ст.ст. 368, 373-374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 286 Кримінального Кодексу України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 /чотири/ роки з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік
На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання, якщо він протягом іспитового строку в 2 (два) роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, зокрема:

1)періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2)повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Позов ОСОБА_5 до ОСОБА_4 - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 21.030 грн. на відшкодування матеріальної шкоди та 50.000 грн. на відшкодування моральної шкоди, а загалом 71.030 /сімдесят одну тисячу тридцять грн./

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Миколаївського відділення Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз 748 грн. на відшкодування витрат на проведення експертизи.

Речовий доказ у справі - автомобіль "DAEWOO SENS" /реєстраційний номер НОМЕР_1 / - повернути ОСОБА_4 ..

Вирок може бути оскарженим до апеляційного суду Миколаївської області через Центральний районний суд міста Миколаєва протягом 30 днів з моменту його проголошення.

СУДДЯ = ОСОБА_9 =

27.02.2017