В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12.12.2016 Справа №607/6848/16-к

Провадження 1-кп/607/751/2016

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Тернополі матеріали кримінального провадження №0000738 від 27 лютого 2016 року про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернопіль, громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, на утриманні одна малолітня дитина ІНФОРМАЦІЯ_2 , приватного підприємця, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, за участю сторін кримінального провадження: прокурора Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та обвинуваченого ОСОБА_3 ,-

В С Т А Н О В И В :

26 лютого 2016 року, близько 23:00 години у ОСОБА_3 , який перебував у громадському місці неподалік входу в торгово-розважальний центр «Подоляни», що по вул. Текстильній, 27ч, в м. Тернополі, виник злочинний умисел, направлений на вчинення хуліганства відносно ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_7 поєднаного із застосуванням предмету, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій злочинний умисел, 26 лютого 2016 року, близько 23:00 години, ОСОБА_3 , перебуваючи в громадському місці неподалік входу в торгово-розважальний центр «Подоляни», що по вул. Текстильній, 27ч, в м. Тернополі, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що виразилось в зневажливому ставленні до громадського порядку та існуючих у суспільстві загальновизнаних правил поведінки і моральності, демонструючи байдуже ставлення до суспільних відносин, які забезпечують спокійний відпочинок громадян та дотримання правил поведінки в побуті, маючи на меті показати свою винятковість та розгнузданість самолюбства, пов`язаного з неповагою до особи та людської гідності, діючи з особливою зухвалістю під час словесної суперечки із потерпілими ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , та ОСОБА_7 , безпричинно наніс останньому один удар кулаком правої руки в обличчя, який завдав фізичного болю і не спричинив тілесних ушкоджень.

В подальшому, ОСОБА_3 продовжуючи свої злочинні дії, об`єднані одним злочинним умислом, вийнявши із кишені куртки предмет, спеціально пристосований для спричинення тілесних ушкоджень, а саме пристрій вітчизняного виробництва для відстрілу патронів споряджених гумовими кулями «ВІЙ» кал. 9 мм № НОМЕР_1 (дозвіл № НОМЕР_2 виданий 12.12.2004 року), умисно здійснив із нього один постріл в потерпілого ОСОБА_6 , внаслідок чого спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді поранення лівої гомілки, яке за ступенем тяжкості належить до легких тілесних ушкоджень із короткочасним розладом здоров`я. Після чого здійснив декілька (близько трьох) пострілів в потерпілого ОСОБА_5 , внаслідок чого спричинив останньому непроникаючі поранення передньої черевної стінки, поранення лівого плеча, які за ступенем тяжкості належать до легких тілесних ушкоджень із короткочасним розладом здоров`я, та садна лівої бокової поверхні ділянки грудної клітки, які за ступенем тяжкості належать до легких тілесних ушкоджень.

В результаті злочинної діяльності ОСОБА_3 було грубо порушено громадський порядок, а саме суспільні відносини, які забезпечують спокійний відпочинок громадян і дотримання правил поведінки в побуті, а також заподіяно шкоду особистим інтересам потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_7 наданих їм Конституцією України правом на повагу до гідності, свободу та особисту недоторканність.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, погодившись з усіма обставинами викладеними в обвинувальному акті та показав, що 23 лютого 2016 року близько 23 год. він перебував у ТРЦ "Подоляни". Біля виходу із "Сінема Сіті" в нього виник конфлікт із потерпілими ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , в ході якого він розпочав бійку з ними. У вчиненому він щиро розкаюється, просить його суворо не карати, обіцяє в подальшому злочинів не вчиняти.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 показав, що претензій до обвинуваченого він не має, просить його суворо не карати та не позбавляти волі.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 показав, що претензій до обвинуваченого він не має, просить його суворо не карати.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_7 показав, що претензій до обвинуваченого він не має, щодо міри покарання покладається на думку суду.

Крім власного визнання вини, обвинувачений ОСОБА_3 повністю погодився зі всіма доказами по справі, що були зібрані під час досудового розслідування і підтверджували його винуватість у вчиненні злочину, згідно повідомлення про підозру та обвинувального акта, відмовившись від їх дослідження під час судового розгляду.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню, та порядку їх дослідження, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильність розуміння обвинуваченим зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності його позиції, а також роз`яснивши йому, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, проаналізувавши вищевказані обставини та докази, суд, приходить до переконання про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні злочину та вважає, що органами досудового слідства його дії кваліфіковано вірно за ч.4 ст. 296 КК України - хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене із застосуванням предмета, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд, відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, характер та наслідки його вчинення, особу винного, зокрема його вік, стан здоров`я, те що він не знаходиться на обліку у лікаря психіатра та нарколога, позитивну характеристику, те, що він раніше не судимий, на утриманні має неповнолітню дитину, конкретні обставини справи, думку потерпілих, які претензій до обвинувачено не мають та просять його суворо не карати, обставини, які пом`якшують покарання, а саме: визнання ним своєї вини, щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування завданої шкоди. Обставин, які б обтяжували покарання, суд не вбачає.

Беручи до уваги сукупність обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину, з урахуванням особи винного, а також те що, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених та попередження вчинення нових злочинів як засудженим так і іншими особами, суд приходить до переконання, що обвинуваченому ОСОБА_10 слід призначити покарання, із застосуванням ч.1 ст. 69 КК України та перейти до іншого, більш м`якого виду покарання, не зазначеного в санкції статті обвинувачення, у виді штрафу.

Приймаючи рішення про призначення покарання у вигляді штрафу, суд взяв до уваги те, що обвинувачений повністю визнав свою вину, розкаявся у вчиненому, позитивну характеристику, його вік, ступінь тяжкості вчиненого злочину, його характер, думку потерпілих, які претензій до обвинувачено не мають та просять його суворо не карати, та те, що у обвинуваченого на утриманні малолітня дитина, відсутність обтяжуючих обставин покарання.

Згідно з положеннями ст. 124 КПК України, із обвинуваченого ОСОБА_3 підлягають стягненню на користь держави витрати за проведення судових експертиз.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України та призначити йому покарання за цією статтею, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді штрафу в розмірі п`ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень.

Стягнути із ОСОБА_3 процесуальні витрати за проведення судово-балістичної експертизи від 19.05.2016 №1.2-117/16 в розмірі 1540,70 грн., судово-балістичної експертизи від 17.05.2016 №1.2-118/16 в розмірі 439,80 грн., судово-балістичної експертизи від 18.05.2016 №1.2-119/16 в розмірі 703,68 грн., всього на загальну суму 2684,18 грн. (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири грн. 18 коп.) в користь держави (УК у м. ТЕРНОПОЛІ /м. Тернопіль/ 24060300 р/р 0002 в ГУ ДКСУ у Тернопільській області, МФО 838012, код ЕДРПОУ 37977726).

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області, шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.
Головуючий суддяОСОБА_1