єун. №389/2235/16-к
провадження № 1-кп/389/220/16

ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2017 року Знам`янський міськрайонний суд

Кіровоградської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_4
представника потерпілого ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Знам"янка об`єднане кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000554 від 20.03.2016 стосовно

ОСОБА_6 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Суботці Знам`янського району Кіровоградської області, громадянина України, з середньо спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, який зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення,

передбаченого ч.1 ст.122 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_6 скоїв умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст.121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, за наступних обставин.

20.03.2016 приблизно о 02.30 год. ОСОБА_6 знаходився у приміщенні кафе «Олімп», розташованого за адресою вул.Шкільна,2, с.Суботці Знам`янського району Кіровоградської області.

Перебуваючи у вказаному місці між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин виникла сварка, в ході якої у ОСОБА_6 виник умисел на спричинення ОСОБА_4 тілесних ушкоджень. Реалізуючи указаний умисел, діючи умисно та цілеспрямовано, ОСОБА_6 , перебуваючи у залі вищевказаного кафе, наніс ОСОБА_4 один удар кулаком правої руки в область лівої частини обличчя, від якого ОСОБА_4 впав на підлогу на спину. Після цього ОСОБА_6 , сівши зверху потерпілого ОСОБА_4 , наніс останньому кулаками рук ще не менше трьох ударів в праву та ліву сторони обличчя, від яких ОСОБА_4 втратив свідомість.

Цієї ж ночі приблизно о 03.00 год. ОСОБА_6 , зустрівши ОСОБА_4 біля бокового входу кафе за вищевказаною адресою, продовжуючи реалізовувати свій умисел, спрямований на спричинення ОСОБА_4 тілесних ушкоджень, наніс останньому один удар кулаком правої руки в область обличчя, від якого ОСОБА_4 впав на підлогу на спину. В цей час, коли ОСОБА_4 лежав на землі, ОСОБА_6 наніс йому не менше двох ударів ногами по обличчю, після чого, сівши зверху ОСОБА_4 , наніс останньому кулаками рук ще не менше трьох ударів в обличчя.

Своїми умисними та протиправними діями ОСОБА_6 спричинив ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді поєднаної травми, черепно-мозкової та лицьової, повторної черепно-мозкової травми у формі струсу головного мозку ликверно-гепертензионного синдрому, вестибуло-атактичного симптому, двохстороннього перелому нижньої щелепи: ангулярного зліва, суглобового відростку справа, перелому скулової кості зліва без зміщення фрагментів, гематоми, садна, забої обличчя, які, згідно висновку судово-медичної експертизи № 107 від 16.05.2016, по тяжкості відносяться до категорії середньої тяжкості тілесних ушкоджень, що спричинили тривалий розлад здоров`я.

Допитаний під час судового засідання обвинувачений ОСОБА_6 вину свою в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України не визнав та показав суду, що 19.03.2016 року він разом з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та Позняковською близько 19 години прийшли в кафе «Олімп», де відпочивала і компанія ОСОБА_4 .. Майже відразу вони пішли в інше кафе, де знаходились приблизно до 23 години і повернулись в «Олімп». Дівчата пішли танцювати. Біля них танцював ОСОБА_4 , який взяв ОСОБА_9 за сідниці. В зв`язку з цим він зробив зауваження ОСОБА_4 , а останній у відповідь наніс йому удар в живіт. Після цього він штовхнув ОСОБА_4 , від чого той упав. Він сів зверху ОСОБА_4 та утримував йому руки і ніяких ударів не наносив. Потім їх розтягли і кожен з них пішов за свій столик. Приблизно через 40 хвилин він вийшов на вулицю і зустрів ОСОБА_4 , який зупинив його, почав чіплятися, з`ясовувати стосунки і штовхнув його. Вони обидва впали, трохи поборолися, качаючись по землі і ОСОБА_8 відтягнув його від ОСОБА_4 . Після цього він пішов додому, а ОСОБА_4 повернувся в кафе. В обличчя потерпілого він не бив і взагалі ніяких ударів не наносив, тілесних ушкоджень у потерпілого не бачив. Вважає, що ОСОБА_4 міг хтось побити коли той ішов додому. Також показав, що ОСОБА_4 ходив п`яний по всьому бару, трохи хитався. Під час сутичок він лише утримував руки ОСОБА_4 , тілесних ушкоджень йому не наносив, крові на останньому не бачив і свідомість ОСОБА_4 не втрачав. Просить себе виправдати.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_6 своєї вини, його вина в скоєнні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення доведена дослідженими в судовому засіданні доказами.

Так, потерпілий ОСОБА_11 суду показав, що близько 21.00 год. він на запрошення ОСОБА_12 прийшов до кафе, де остання святкувала свій День народження. Десь о 03.00 годині він разом з ОСОБА_13 танцював. В якийсь момент, коли ОСОБА_13 десь відлучилась, повернувшись вліво він побачив силует обвинуваченого і відразу ж отримав удар в обличчя, від якого впав на підлогу, а ОСОБА_6 продовжив наносити йому удари руками та ногами. Під час побиття він знепритомнів, а отямився вже сидячи на лавці. Як він опинився на лавці, він не пам`ятає. Дівчати поклали його на лавку, почали прикладати лід та стирати кров з обличчя. Він відчув, що щелепа в нього заніміла. Пішовши до вбиральні щоб подивитися в дзеркало на ушкодження обличчя, він зателефонував другу, який на розповідь про те, що з ним сталося, порадив йому йти додому. Коли він виходив з кафе щоб йти додому, на виході зустрів ОСОБА_6 , який знову почав наносити йому удари. Дії обвинуваченого намагався припинити його друг. Вдома мати та батько наполягли на тому щоб їхати до лікарні, де у нього було виявлено перелом щелепи. В зв`язку з цим йому видали направлення до Кіровоградської обласної лікарні, де йому було проведено операцію. Також показав, що незважаючи на погане освітлення в кафе, він чітко бачив, що його бив саме ОСОБА_6 . Чому ОСОБА_6 так вчинив, йому невідомо. Просить задовольнити його цивільний позов та стягнути з ОСОБА_6 на його користь матеріальну шкоду, яка складається з витрат, понесених ним на лікування, та моральну шкоду, яка полягає в душевних стражданнях та переживаннях через протиправні дії обвинуваченого, неможливістю нормально харчуватись та через тривалий курс лікування він втратив можливість працевлаштуватись за фахом.

Свідок ОСОБА_14 суду показала, що потерпілий це її син і 19.03.2016 року близько 21.00 години він пішов на день народження до ОСОБА_15 . Близько 04.00 години 20.03.2016 син повернувся додому весь в крові, на обличчі підборіддя розрубане, вм`ятина в щоці. На її запитання, син повідомив, що його побив ОСОБА_6 . Її чоловік (батько потерпілого), побачивши сина сказав, що треба їхати до лікарні. В Знам`янській ЦРЛ лікар ОСОБА_16 оглянувши сина, видав направлення до Кіровоградської обласної лікарні, оскільки у сина був перелом щелепи з осколками. Також показала, що раніше конфліктів між ОСОБА_6 та її сином не було. Їй відомо лише, що ОСОБА_6 побив її сина через свою дівчину. Спиртними напоями син не зловживає. Поки син перебував в лікарні, вона з чоловіком змушені були тричі на день їздити до нього щоб кормити, оскільки через зламану щелепу він не міг нормально харчуватись і вони привозили йому свіжу їжу, збиту на блендері.

Свідок ОСОБА_17 суду показав, що потерпілий це його син і 19.03.2016 року близько 21.00 години він пішов на день народження до ОСОБА_15 . Після 04.00 години 20.03.2016 син повернувся додому. Сорочка в нього була в крові, гематома під лівим оком і рвана рана на підборідді. Як повідомив син, його побив ОСОБА_6 , а чому - він не знає. Як йому відомо, раніше конфліктів між його сином та ОСОБА_6 не було і взагалі син не конфліктна людина і раніше ніколи не бився.

Свідок ОСОБА_13 суду показала, що ОСОБА_18 святкувала свій день народження в барі, куди поміж інших запросила і її. Загалом було приблизно 10 осіб, в тому числі ОСОБА_19 , ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , ОСОБА_20 .. Усі запрошені були їй знайомі. Крім них в барі ще відпочивали люди, близько 25 осіб. Під час святкування вони всі вживали горілку, але не багато, біля 150-200 грам на особу і п`яними не були, лише веселими. Приблизно о 03 годині ночі вона вийшла на вулицю, а коли через 15-20 хвилин повернулася то побачила, що потерпілий ОСОБА_4 лежав на підлозі, а ОСОБА_6 наносив йому удари кулаком в ліву сторону обличчя. Ударів було два або три. Побачивши це, вона почала відтягувати обвинуваченого від потерпілого. Їй допомагали ОСОБА_19 і ОСОБА_8 . Потім вони вивели ОСОБА_6 на вулицю і разом із ОСОБА_9 , яка є подругою ОСОБА_6 , утримували останнього. На її запитання за що він побив ОСОБА_4 , ОСОБА_6 нічого не відповів, а лише в запалі висловився нецензурною лайкою. Коли вона знову зайшла в бар, потерпілий ОСОБА_4 сидів на лавці. Обличчя, сорочка та куртка у нього були в крові. На її запитання про причину конфлікту, ОСОБА_4 їй нічого не відповів, а лише сидів, дивився в одну сторону, мовчав, і взагалі перебував в шоковому стані. Потім вона знову вийшла на вулицю, через деякий час повернулася в бар, взяла свою куртку і пішла додому. При цьому ОСОБА_4 в барі вже не було. Наступного дня вона дізналася, що ОСОБА_4 знаходиться в лікарні. Також показала, що обвинувачений і потерпілий взагалі то неконфліктні люди, але ОСОБА_6 трохи агресивний. Згодом їй повідомили, що конфлікт відбувся через дівчину ОСОБА_6 ОСОБА_9 . Момент конфлікту вона не бачила, і взагалі конфліктних ситуацій до цього не складалося.

Свідок ОСОБА_12 суду показала, що 19.03.2016 року вона разом з друзями святкувала свій день народження в барі. Також в барі відпочивали й інші люди і в одній з компаній був ОСОБА_6 , який є її однокласником. Близько 03 години ночі вона разом з ОСОБА_21 ненадовго, хвилин на 10-15 виходила на вулицю. Повернувшись, вони сіли за стіл. Уся їхня компанія, в тому числі і ОСОБА_4 танцювали. Раптом вона почула якийсь галас і озирнувшись побачила, що ОСОБА_4 лежить спиною на підлозі, а ОСОБА_6 стоїть над ним та наносить йому удари. ОСОБА_19 та ОСОБА_13 відтягнули ОСОБА_6 від ОСОБА_4 . Куди потім подівся ОСОБА_6 , вона не знає. ОСОБА_22 посадили на лавку і вона разом з ОСОБА_13 обтерли йому обличчя від крові, якої було багато. У ОСОБА_4 була розбита щелепа, ліве око підбите і кров`яне всередині, з рота витікала кров. На їхні запитання що сталося, потерпілий нічого не відповідав, оскільки знаходився в шоковому стані і не розумів де знаходиться. Потім відмовившись від їхньої пропозиції відвезти його додому, ОСОБА_4 пішов до вбиральні, комусь телефонував. Вона разом з ОСОБА_13 , ОСОБА_23 та ОСОБА_19 близько 04 години ночі зібрали речі і вийшли на вулицю. Почувши шум від літнього майданчика, вона побачила, що ОСОБА_6 знову б`є ОСОБА_4 , а ОСОБА_8 відтягував ОСОБА_6 і намагався його заспокоїти. Вона зрозуміла, що між обвинуваченим та потерпілим знову відбувся конфлікт. Куди після цього дівся ОСОБА_4 , вона не знає. Також показала, що причину конфлікту між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 вона не знає.

Свідок ОСОБА_24 суду показав, що в березні 2016 року (точної дати не пам`ятає) він, ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 та дівчина ОСОБА_25 близько 21 години прийшли в кафе «Олімп», посиділи там хвилин 10 і пішли в інше кафе, яке знаходиться поруч. ОСОБА_10 і ОСОБА_8 там пили пиво, інші нічого не пили. Близько 23 години вони повернулись до кафе «Олімп», де вся їхня компанія, крім нього та ОСОБА_6 вживали спиртні напої. Іноді вони ненадовго виходили з кафе, потім заходили. За столом поруч відпочивала компанія, в якій знаходився ОСОБА_4 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_19 . Коли він, ОСОБА_10 та ОСОБА_6 сиділи за столом та дивились як відвідувачі кафе танцюють, то побачив, що ОСОБА_4 вдарив рукою по сідницях дівчину ОСОБА_6 ОСОБА_26 , а вона його відштовхнула. ОСОБА_6 цього не бачив, оскільки сидів до них спиною. Також показав, що ОСОБА_4 в той вечір чіплявся до дівчат, махав в його сторону руками та ногами, коли він проходив повз танцюючих. Але він, розуміючи що ОСОБА_4 нетверезий, не бажаючи вступати в конфлікт, не звернув уваги на такі дії ОСОБА_4 . Приблизно о 01 годині ночі він пішов додому і ніякого конфлікту ще не було. Про те що сталося, він дізнався наступного дня від матері, яка працює в магазині напроти кафе «Олімп», якій в свою чергу повідомила хазяйка кафе. Також йому відомо, що між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 відбувся інцидент, в ході якого вони спорились між собою, а потім ОСОБА_6 штовхнув ОСОБА_4 та сів на нього. Після цього ОСОБА_6 відтягли від ОСОБА_4 . Самого конфлікту він не бачив.

Свідок ОСОБА_10 суду показав, що він разом з ОСОБА_24 , ОСОБА_6 та Позняковською прийшли в кафе «Олімп», де пробули 10 хвилин і пішли в інше кафе. Приблизно через дві години, на початку першої години ночі вони всі повернулись в кафе «Олімп». Сидячи за столиком, він разом з ОСОБА_24 та ОСОБА_8 спостерігали за танцюючими. Він бачив як ОСОБА_27 відштовхнула від себе ОСОБА_4 . Потім до ОСОБА_4 підійшов ОСОБА_6 і вони про щось розмовляли. В процесі розмови ОСОБА_4 штовхнув ОСОБА_6 . У відповідь ОСОБА_6 наніс ОСОБА_4 удар в область плеча, від якого останній впав на спину, а ОСОБА_28 сів на нього зверху. Усі присутні, в тому числі він, ОСОБА_8 і ОСОБА_19 підбігли і почали їх розтягувати. Після цього ОСОБА_4 пішов і сів за стіл, за яким він із своєю компанією відпочивав, а ОСОБА_6 пішов на вулицю. Також показав, що близько першої години ночі він пішов додому. Через декілька днів ОСОБА_13 повідомила йому, що в ОСОБА_4 зламана щелепа.

Свідок ОСОБА_9 суду показала, що 19.03.2016 приблизно о 21 годині вона разом з ОСОБА_6 , ОСОБА_24 та його дівчиною ОСОБА_21 , ОСОБА_8 і ОСОБА_10 пішли в бар «Олімп». Там був ОСОБА_4 з компанією. Трохи посидівши, вони пішли в інший бар і повернулись в «Олімп» близько 24 години. Вона з подругою пішли танцювати. На танцполі були також дівчата з компанії ОСОБА_4 , і сам ОСОБА_29 . Останній почав залицятись до неї та її подруги, а потім схопив її за сідниці. Це її обурило, вона відштовхнула ОСОБА_4 і побачила, що біля них з`явився ОСОБА_6 . ОСОБА_6 з ОСОБА_4 про щось розмовляли, але вона не чула про що, оскільки грала гучна музика. Потім ОСОБА_4 вдарив чи штовхнув ОСОБА_6 в область живота, від чого той скрутився. У відповідь ОСОБА_6 вдарив ОСОБА_4 в плече. Не втримавши рівновагу, ОСОБА_4 впав на підлогу, а ОСОБА_6 сів зверху на ОСОБА_4 щоб його заспокоїти. При цьому ОСОБА_6 лише утримував руки ОСОБА_4 і ударів йому не наносив. Після цього до них підбігли присутні і їх розтягли. ОСОБА_6 вийшов на вулицю, а ОСОБА_4 сів за столик, за яким він з компанією відпочивали. Вона теж вийшла на вулицю, розмовляла по телефону. Потім побачила, що ОСОБА_6 намагається зайти в кафе через вхід, де розташований літній майданчик, але йому завадив ОСОБА_4 , який нецензурно висловлювався, розмахував руками. ОСОБА_4 і ОСОБА_6 почали боротися, впали на землю і їх знову розтягли. При цьому ОСОБА_6 не бив ОСОБА_4 і вона не бачила на останньому тілесних ушкоджень або крові. Вона з ОСОБА_6 прийшли додому не пізніше 3 години ночі.

Свідок ОСОБА_8 суду показав, що 19.03.2016 року, десь о 21 годині він разом з ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_24 і ОСОБА_10 прийшли в кафе «Олімп». Бачив, що в другому залі відпочивав ОСОБА_4 з компанією. Там вони недовго посиділи і потім пішли в інше кафе, де знаходилися 2-2,5 години. В це кафе приходив ОСОБА_4 , танцював там. Близько 24 години вони знову повернулися в «Олімп», розмістились за столом. Потім він пішов до барної стойки, яка розташована в іншому залі, щоб купити собі пива. Повернувшись, посередині залу побачив скупчення людей. Всередині натовпу побачив ОСОБА_4 , який спиною лежав на підлозі, а зверху нього сидів ОСОБА_6 руками спершись на ОСОБА_4 . Щоб припинити сутичку, він відтягнув ОСОБА_6 від ОСОБА_4 та запитав у нього що сталося, але ОСОБА_6 йому не відповів. Тоді він підійшов до ОСОБА_4 , який вже сидів на лавці за своїм столиком, з таким самим запитанням і ОСОБА_4 відповів що він сам нічого не зрозумів та не пам`ятає. Потім він пішов погуляти, а коли через півгодини повернувся, за їхнім столом вже нікого не було. Вийшов на вулицю, біля літнього майданчика побачив сутичку і підбігши побачив, що ОСОБА_4 лежить на землі, а ОСОБА_6 сидить зверху. Він знову відтягнув ОСОБА_6 та допоміг ОСОБА_4 піднятися з землі. Тілесних ушкоджень та крові у ОСОБА_4 він не бачив. Потім він підійшов до ОСОБА_6 , який стояв на вулиці зі своєю дівчиною ОСОБА_30 , і на його запитання що сталося, ОСОБА_6 пояснив, що ОСОБА_4 «розпускає руки та чіпляється до його дівчини ОСОБА_31 ». Трохи постоявши на вулиці, близько 3 години ночі вони пішли додому. Приблизно через день від ОСОБА_6 він дізнався, що ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження, у нього проблеми з обличчям і з щелепою. Тоді ж ОСОБА_6 і припустив, що ОСОБА_4 з кимсь побився. Також показав, що ОСОБА_6 не наносив ударів ОСОБА_4 ні під час сутички в кафе, ні на літньому майданчику біля кафе. Сутичка між ОСОБА_4 і ОСОБА_6 на літньому майданчику відбулася близько 2 години, або на початку 3 години ночі. Після цього він бачив у ОСОБА_4 біля носа трохи крові. Свідомість останній не втрачав.

Свідок ОСОБА_20 суду показала, що 19.03.2016 року вона разом з ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_32 , ОСОБА_19 та іншими (загалом було 10 осіб), близько 21 години прийшли в кафе «Олімп» святкувати день народження ОСОБА_15 . Там вони вживали спиртні напої (горілку), танцювали. В кафе ще були люди, в тому числі ОСОБА_6 зі своєю дівчиною та ОСОБА_8 . Близько 3 години ночі коли вона та ОСОБА_19 сиділи за столом спиною до танцполу, а ОСОБА_12 боком, раптом стихла музика і озирнувшись вона побачила, що ОСОБА_6 та ОСОБА_4 розбороняють. Останні знаходились в положенні стоячи, обличчям до обличчя, і їх тримали. Вона і ОСОБА_18 підійшли до ОСОБА_4 , у якого біля рота була кров; синців на обличчі не бачила. Вона йому обтерла кров і вони всі вийшли на вулицю. Постоявши трохи, вони розійшлись; куди дівся ОСОБА_4 не бачила і що з ним трапилось не цікавилась. Додому пішли близько 03.30 год. Також показала, що в кафе ОСОБА_4 небагато вживав алкоголю і знаходився в адекватному стані.

Допитаний на клопотання сторони захисту експерт ОСОБА_33 суду показав, що він як судово-медичний експерт робив висновок щодо тяжкості отриманих ОСОБА_4 тілесних ушкоджень. Ознайомившись із медичною документацією, а саме з історією хвороби, відповідно до якої у ОСОБА_4 була діагностована черепно-мозкова травма, травми обличчя, враховуючи те, що потерпілий перебував на лікуванні понад три тижня, він дійшов висновку, що отримані ОСОБА_4 тілесні ушкодження відносяться до категорії середньої тяжкості. Оскільки в історії хвороби не були конкретно описані гематоми, зробити висновок про кількість травматичних впливів та їх детальний характер, він не має змоги. Також пояснив, що оскільки переламана була верхня щелепа, потерпілий міг говорити, вчиняти активні дії. Крім того, стан алкогольного сп`яніння міг притупити больове відчуття від отриманих травм. Дата спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_4 співпадає з вихідними даними, які йому були надані для проведення експертизи; конкретний час спричинення кожного окремо тілесного ушкодження, вказати не може.

Крім того, вина ОСОБА_6 доведена:

Рапортом чергового Знам`янського ВП ГУНП України в Кіровоградській області від 20.03.2016 року (т.1 а.с.7), - відповідно до якого надійшло повідомлення від чергової медичної сестри приймального відділення Знам`янської ЦРЛ, про те, що до приймального відділення за допомогою звернувся ОСОБА_4 з приводу отриманих ним тілесних ушкоджень.

Рапортом чергового Знам`янського ВП ГУНП України в Кіровоградській області від 20.03.2016 року (т.1 а.с.8), - відповідно до якого надійшло повідомлення від оператора 102 м.Кіровоград про те, що до відділення щелепо-лицевої хірургії Кіровоградської обласної лікарні був доставлений ОСОБА_4 ..

Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (т.1 а.с.9), - відповідно до якого ОСОБА_4 повідомив про те, що ОСОБА_6 йому спричинені тілесні ушкодження.

Протоколом огляду місця події від 27.03.2016 року (т.1 а.с.19), - відповідно до якого об`єктом огляду є рубашка, джемпер, куртка, дванадцять фотокарток, які знаходяться в службовому кабінеті відділу поліції. Дані речові докази оглянуті в і в судовому засіданні.

Протоколом проведення слідчого експерименту (т.1 а.с.64), - відповідно до якого свідок ОСОБА_12 в присутності понятих показала та розповіла як та при яких обставинах ОСОБА_6 спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_4 .

Згідно висновку експерта №107 (т.1 а.с.67-68), - тілесні ушкодження, що були виявлені у ОСОБА_4 , відносяться до категорії середньої тяжкості, як такі, що потягли довготривалий розлад здоров`я.

Протоколом проведення слідчого експерименту (т.1 а.с.88-89), в ході якого потерпілий ОСОБА_4 показав та розповів як та при яких обставинах ОСОБА_6 спричинив йому тілесні ушкодження.

Висновком експерта №196 (т.1 а.с.96-98), відповідно до якого тілесні ушкодження, що були виявлені на тілі постраждалого ОСОБА_4 , могли виникнути при обставинах, на які вказали свідки та сам потерпілий при проведенні слідчих експериментів, тобто від дій підозрюваного ОСОБА_6 .

Згідно вимог ч. 1 ст. 94 КПК України , суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожен доказ з точки зору його належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Відповідно до ст. 85 КПК України , належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність, чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів. Згідно з приписами ч. 1 ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку встановленому цим Кодексом.

Оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази та аналізуючи їх зміст, суд приходить до наступних висновків. Аналізуючи показання потерпілого ОСОБА_4 , свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_17 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , суд вважає їх щирими, узгодженими між собою, логічними та послідовними. За результатами аналізу письмових доказів, наданих стороною обвинувачення та досліджені в судовому засіданні, суд вважає їх належними і допустимими й такими, що в сукупності з показаннями потерпілого, свідків підтверджують вину ОСОБА_6 . Разом з тим, з наведеними доказами співвідносяться також і покази самого ОСОБА_6 , свідків ОСОБА_34 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_20 ,, які не заперечують, що між обвинуваченим та потерпілим відбувся конфлікт, в ході якого ОСОБА_6 штовхнув Лашка на підлогу та сів на нього зверху. Сам ОСОБА_6 не зміг пояснити необхідність сідати на потерпілого, коли той уже лежав на підлозі, причину, по якій ОСОБА_6 неодноразово відтягували від потерпілого, якщо, з його слів, він удари не наносив. Той факт, що свідки, на яких посилається сторона захисту як на доказ невинуватості обвинуваченого, не бачили прямих ударів, свідчить лише про те, що в кожен з них знаходився в різних кутах зору по відношенню до місця події. Доводи ОСОБА_35 про те, що ОСОБА_4 наніс тілесні ушкодження хтось інший, коли той йшов додому, нічим не підтверджені на досудовому розслідуванні, також будь-яких даних про причетність інших осіб до скоєного не здобуто і в суді. Не надано таких доказів і стороною захисту, рівно як і даних, що органом досудового розслідування, медичними закладами або потерпілим сфабрикований час звернення до лікарні, дані про локалізацію, тяжкість його тілесних ушкоджень тощо. Також будь-яких причин, чому ОСОБА_4 та свідки оговорюють ОСОБА_6 , не зміг навести сам обвинувачений. Суд не приймає до уваги доводи захисту про те, що не можна посилатися на покази свідків, які бачили, як ОСОБА_6 наносив удари, оскільки слідчим при їх допиті допущені порушення КПК, з наступних причин. Так, згідно ст. 95 КПК України суд обґрунтовує свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання. Суд не досліджував протоколи допитів свідків, не посилається на них у вироку. Також доводи захисника щодо незаконності проведених судово-медичних експертиз не ґрунтуються на вимогах кримінального процесуального законодавства.

Таким чином, аналізуючи та оцінюючи всі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, за ознаками: умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 Кримінального кодексу України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, - доведена, а його дії кваліфіковані правильно.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд враховує ступінь суспільної небезпеки скоєного обвинуваченим кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії середньої тяжкості, що він раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання.

Обставин, які пом`якшують або обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_6 судом не встановлено.

Стороною обвинувачення пропонується суду призначити ОСОБА_6 реальне покарання, пов`язане з ізоляцією від суспільства. Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006року "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно до ч. 2 ст. 8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що "досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський Суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи». Оскільки ОСОБА_6 раніше не судимий, позитивно характеризується, суд вважає, що він не являє небезпеки для суспільства та заслуговує на призначення йому покарання у виді обмеження волі, однак з випробувальним строком, що буде достатнім для його виправлення та перевиховання, а крім того, сприятиме більш оперативному відшкодуванню обвинуваченим шкоди, завданої потерпілому. Невизнання своєї вини є способом захисту обвинуваченого та не може саме по собі бути підставою для ізоляції ОСОБА_6 від суспільства.

Тобто, враховуючи тяжкість скоєного ОСОБА_6 , особу обвинуваченого, відсутність обставин, які б пом`якшували або б обтяжували покарання, суд вважає, що виправлення ОСОБА_6 можливе без ізоляції його від суспільства, застосувавши до обвинуваченого положення ст. 75 КК України.

Згідно ст.120 КПК України, витрати, пов`язані з оплатою допомоги представника потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача та юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які надають правову допомогу за договором, несе відповідно потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач, юридична особа, щодо якої здійснюється провадження.

Відповідно до частини 5 статті 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

В судовому засіданні потерпілим заявлений цивільний позов про стягнення матеріальних збитків на суму14356, 36 грн, який, потерпілим доведений частково. Зокрема, суд вважає, що ОСОБА_4 не надано належних доказів та підтверджуючих документів про вартість та причини пошкодження його одягу, а тому позовні вимоги в частині стягнення матеріальних збитків підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала.

Суд вважає, що потерпілому дійсно спричинено моральну шкоду, яка полягає у душевних та моральних стражданнях, пов`язаних з ушкодженням здоров`я і як наслідок, негативні зміни способу життя, тривога, емоційна напруга, однак керуючись принципами розумності, виваженості і справедливості, враховуючи матеріальний стан обвинуваченого, вважає за необхідне стягнути на користь потерпілого з обвинуваченого в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди 30000 гривень.

Згідно ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати, тому з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь потерпілого ОСОБА_4 необхідно стягнути 13000 грн. витрат на правову допомогу.

Цивільний позов, заявлений прокурором в інтересах держави в особі Кіровоградської обласної лікарні, підлягає задоволенню внаслідок доведеності.

Керуючись ст. 367, 368,373 КПК України суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України та призначити покарання у виді 3 (трьох) років обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України, ОСОБА_6 від відбування призначеного йому покарання звільнити з випробуванням, з іспитовим строком на 2 (два) роки.

У відповідності до ст.76 КК України покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

2) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь Кіровоградської обласної лікарні в рахунок відшкодування витрат на лікування потерпілого від злочину ОСОБА_4 , 9236 (дев`ять тисяч двісті тридцять шість) гривень 60 коп.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином 13356,36 грн., моральної шкоди 30000 грн., витрати, понесені на отримання правової допомоги 13000 грн., а всього стягнути -56356 ( п`ятдесят шість тисяч триста п`ятдесят шість) грн.. 36 коп.

Речові докази по справі, які знаходяться в матеріалах кримінального провадження (т.1 а.с.27, 54), - зберігати в матеріалах провадження.

Речові докази по справі, які передано на зберігання матері потерпілого ОСОБА_4 ОСОБА_14 (а.с.28), - повернути потерпілому ОСОБА_4 .

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Кіровоградської області шляхом подачі апеляційної скарги через Знам`янський міськрайонний суд Кіровоградської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Знам`янського міськрайонного суду

Кіровоградської області ОСОБА_1