АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві 07 липня 2017 року апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 07 червня 2017 року, щодо

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Києві, громадянина України, працюючого на посаді Голови правління ПАТ «Діві Банк», одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27 ч. 5 ст. 191 КК України

за участі: прокурорів захисника підозрюваного ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС ГСУ Національної поліції України ОСОБА_9 , погодженого прокурором у кримінальному провадженні прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 про продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 та змінено щодо ОСОБА_6 запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт в певний період доби, заборонивши підозрюваному залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , у період з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступної доби, з покладенням обов`язків, до 05 серпня 2017 року включно.

Як вбачається з ухвали, слідчий суддя вказав, що незважаючи на те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, він вперше притягується до кримінальної відповідальності, характеризується позитивно, має міцні соціальні зв`язки, наявність утриманців, враховуючи характер висунутої підозри, виключно позитивні дані про особу підозрюваного, а також відсутність даних про наявність з його сторони спроб ухилитися від органу досудового розслідування та перешкоджати встановленню істини в кримінальному провадженні, слідчий суддя прийшов до висновку, що подальше тримання підозрюваного ОСОБА_6 під вартою в якості запобіжного заходу не викликано об`єктивною необхідністю і не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи про який йдеться в клопотанні слідчого, а відтак відмовляє в його задоволенні.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді прокурор подав апеляційну скаргу в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 07 червня 2017 року, ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, не визначаючи розмір застави, так як щодо підозрюваного ОСОБА_6 у цьому кримінальному провадженнівже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте ним був порушений.

Прокурор вважає вказану ухвалу слідчого судді незаконною та такою, що підлягає скасуванню у зв`язку з неповнотою судового розгляду через не дослідження всіх суттєвих обставин, що є беззаперечною підставою для скасування ухвали суду.
Як зазначає сторона обвинувачення, слідчий суддя відмовляючи у задоволенні клопотання про продовження строку тримання під вартою не врахував того, що під час досудового розслідування місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_6 було невідоме, його було оголошено у розшук, що свідчить про переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, що є вагомим ризиком при застосуванні запобіжного заходу, передбаченого ст. 177 КПК України.
Крім того прокурор вказує, що судом в порушення вимог закону, строк розгляду клопотання слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва про застосування запобіжного заходу тривав понад 11 днів, незважаючи на те, що кримінальним процесуальним законом цей розгляд повинен відбуватися невідкладно, не пізніше сімдесяти двох годин.
Автор апеляційної скарги зазначає, що слідчий суддя не врахував доводів клопотання щодо наявності ризиків неналежної процесуальної поведінки підозрюваного, оскільки в самому клопотанні слідчого, а також в додатках до нього містяться посилання на всі ризики зазначені ст. 177 КПК України, що, на думку прокурора, свідчить про неналежне дослідження слідчим суддею самого клопотання та додатків до нього.
Крім того посилається на те, що підозрюваним ОСОБА_6 були порушені покладені на нього процесуальні обов`язки попередніми ухвалами, а саме: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду; утримуватися від спілкування зі свідками в кримінальному провадженні; здати на зберігання слідчому, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні свій паспорт для виїзду за кордон та, у разі наявності інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю, та не виконано ухвалу колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва від 04 квітня 2017 року про застосування до нього запобіжного заходу у вигляді застави, а саме не внесено кошти у розмірі 25 000 000 гривень на відповідний рахунок Апеляційного суду м. Києва.
Разом з тим, судом не враховано, що ОСОБА_6 шляхом здійснення погроз, залякує свідків у цьому кримінальному провадженні з метою примушування останніх до відмови від давання показань, чим вчиняє інше кримінальне правопорушення.
Як вважає сторона обвинувачення застосування до підозрюваного ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу не може запобігти вищевказаним ризикам, пов`язаними із перешкоджанням здійсненню кримінального провадження.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурорів, які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, доводи захисника та підозрюваного, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги та просили ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості якого 22 вересня 2015 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000541, за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27 ч. 5 ст.191 КК України, за підозрою ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 27 ч. 5 ст. 191 КК України та за фактами вчинення злочинів, передбачених 2, 5 ст. 191, частинами 2, 3 ст. 212, ч. 2 ст. 364-1, ч. 2 ст. 205, ч. 4 ст. 220-1, ч. 1 ст.218-1 КК України.

16 лютого 2017 року Генеральною прокуратурою складено повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27 ч. 5 ст. 191 КК України.

17 лютого 2017 року цінним листом № 583, письмове повідомлення про підозру ОСОБА_6 разом з пам`яткою про процесуальні права та обов`язки надіслано останньому за адресою місця реєстрації: АДРЕСА_1 .

Крім того, 20 лютого 2017 року слідчим за дорученням прокурора, письмове повідомлення про підозру ОСОБА_6 разом з пам`яткою про процесуальні права та обов`язки вручено ОСОБА_6 в присутності його адвоката.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 03 березня 2017 року ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту заборонивши у період доби з 22 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв. наступної доби залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

04 квітня 2017 ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва скасовано ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 03 березня 2017 року про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Цією ж ухвалою клопотання слідчого, погодженого з прокурором, про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою від 20 лютого 2017 року задоволено частково, та до підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді застави, яка становить 25 000 000 грн. у національній грошовій одиниці.

Відповідно до цієї ж ухвали підозрюваний ОСОБА_6 не пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави зобов`язаний був внести кошти на відповідний розрахунковий рахунок Апеляційного суду м. Києва або забезпечити їх внесення заставодавцем та надати документи, що це підтверджують. Крім того, ухвалою на підозрюваного ОСОБА_6 покладено певні обов`язки, зокрема: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду; утримуватися від спілкування зі свідками в кримінальному провадженні № 0000541; здати на зберігання слідчому, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні свій паспорт для виїзду за кордон та, у разі наявності інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю, та інші.

З матеріалів клопотання вбачається, що для закінчення досудового розслідування, складання обвинувального акту та передачі його до суду необхідно провести низку процесуальних та слідчих дій, перелік яких наведено в клопотанні органу досудового розслідування, у зв`язку з чим 03 квітня 2017 року строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до 6 місяців, тобто до 16 серпня 2017 року.

06 серпня 2017 року старший слідчий в ОВС ГСУ Національної поліції України ОСОБА_9 , за погодженням прокурора у кримінальному провадженні прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 , звернувся до Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , до 07 серпня 2017 року.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 07 червня 2017 року відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС ГСУ Національної поліції України ОСОБА_9 , погодженого прокурором у кримінальному провадженні прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 про продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 та змінено щодо ОСОБА_6 запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт в певний період доби, заборонивши підозрюваному залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , у період з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступної доби, з покладенням обов`язків, до 05 серпня 2017 року, включно.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Згідно зі ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених в статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі і ті, які зазначені в ч.1 ст.178 КПК України.

З ухвали суду та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні старшого слідчого підстави для продовження застосування ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою перевірялись при розгляді клопотання. При цьому був допитаний підозрюваний, вислухана думка прокурора та захисників, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання продовження запобіжного заходу.

Під час розгляду клопотання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя з`ясував питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні слідчого підстав застосування саме такого запобіжного заходу, передбаченого статтею 183 КПК України.

Разом з тим, як правильно зазначив в ухвалі слідчий суддя, з чим погоджується і колегія суддів, клопотання органу досудового розслідування про наявність в кримінальному провадженні ризиків, які обумовлюють доцільність продовження строку тримання підозрюваного ОСОБА_6 під вартою до 4-х місяців фактично обґрунтовано лише тяжкістю покарання, що загрожує підозрюваному за умови доведеності його вини у вчинені інкримінованого злочину, який є особливо тяжким, однак, сама лише тяжкість можливого вчинення злочину, хоча і є визначаючим елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.
На переконання колегії суддів, слідчий суддя правильно врахував і характер висунутої підозри, виключно позитивні дані про особу підозрюваного ОСОБА_6 , а також відсутність даних про наявність з його сторони спроб ухилитися від органу досудового розслідування та перешкоджати встановленню істини в кримінальному провадженні, про що також свідчить поведінка підозрюваного, та прийшов до обґрунтованого висновку, що подальше тримання підозрюваного ОСОБА_6 під вартою в якості запобіжного заходу не викликано об`єктивною необхідністю і не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи ОСОБА_6 про який йдеться в клопотанні слідчого.

Згідно з ч. 3 ст. 176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Як вважає колегія суддів, слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку про те, що застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період доби буде достатнім для запобігання ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України та для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_6 покладених на нього процесуальних обов`язків.

З урахуванням положень ст.ст. 177, 178 КПК України, п. 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, суду належало з`ясувати чи тримання ОСОБА_6 під вартою є тим запобіжним заходом, який забезпечив би його належну процесуальну поведінку та виконання ним процесуальних обов`язків, та чи не було можливості обмежитися в даному випадку застосуванням менш суворого запобіжного заходу, що, як вважає колегія суддів, було правильно зроблено слідчим суддею.

За таких обставин, необхідності обмеження права особи на свободу, передбаченого кримінальним процесуальним законом України, ст. 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини в контексті зазначеного кримінального провадження немає, а тому як вважає колегія суддів, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в повній мірі забезпечить запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Що стосується доводів апеляційної скарги з приводу того, що слідчий суддя не врахував, що під час досудового розслідування місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_6 було невідоме, його було оголошено у розшук, то колегія судді вважає їх непереконливими, оскільки слідчий суддя при застосуванні до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту врахував всі обставини, які необхідно врахувати при прийнятті відповідного рішення.
Посилання прокурора на те, що слідчим суддею порушено строк розгляду клопотання слідчого про продовження строку утримання під вартою, є безпідставними та спростовуються матеріалами провадження, оскільки клопотання слідчого було розглянуто наступного дня після його внесення до системи автоматизованого розподілу.
З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких прокурор просить скасувати ухвалу суду не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.

Разом з тим, як вбачається із матеріалів судового провадження, при постановленні ухвали від 07 червня 2017 року слідчий суддя, в її мотивувальній частині, прийшов до висновку, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту буде співмірним з існуючими ризиками, відповідає особі підозрюваного та тяжкості висунутої йому підозри і може забезпечити належне виконання ним процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, проте в резолютивній частині ухвали застосував до підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту в певний період доби. 22 червня 2017 року слідчий суддя при розгляді заяви захисника ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_6 , постановив ухвалу, якою виправив описку замінивши в мотивувальній частині ухвали слова "цілодобовий домашній арешт" на слова "домашній арешт в певний період доби".

Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу, прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Так, покладаючи на підозрюваного відповідні обов`язки, слідчий суддя зобов`язав прокурора, слідчого у даному кримінальному провадженні визначити коло осіб з якими необхідно утримуватися від спілкування ОСОБА_6 . Як пояснив у судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_6 , слідчий до цього кола включив і його дружину, з якою він спільно проживає.

П. 4 ч. 5 ст. 194 КПК України передбачає можливість накладення на підозрюваного обов`язку утримуватися від спілкування з будь-якою особою, проте визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом, а не прокурором чи слідчим.

Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді, суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін або скасувати ухвалу та постановити нову ухвалу.

За таких обставин колегія суддів не може погодитися з таким рішенням слідчого судді, оскільки мотивувальна частина ухвали суперечить її резолютивній частині, а обов`язок утримуватися від спілкування з будь-якою особою покладається на слідчого суддю чи суд, відповідно до положень наведених в п. 4 ч. 5 ст. 194 КПК України, та приходить до переконання про необхідність, в даному конкретному випадку, скасувати ухвалу слідчого судді.

З урахуванням викладеного, ухвала слідчого судді від 07 червня 2017 року, як така, що постановлена з порушенням вимог кримінального процесуального закону України, підлягає скасуванню, з постановленням нової ухвали про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період доби, із забороно підозрюваному залишати місце проживання у період з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступної доби, та з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 181,194, 199, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 - задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 07 червня 2017 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС ГСУ Національної поліції України ОСОБА_9 , погодженого прокурором у кримінальному провадженні прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 про продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 та змінено щодо ОСОБА_6 запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт в певний період доби, заборонивши підозрюваному залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , у період з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступної доби, з покладенням обов`язків, до 05 серпня 2017 року включно, - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання старшого слідчого в ОВС ГСУ Національної поліції України ОСОБА_9 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 про продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 - задовольнити частково.

Застосувати відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на певний період доби.
Заборонити підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , у період з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступної доби.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , наступні обов`язки:
- прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора або суду;
- не відлучатися з місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- утримуватися від спілкування з іншими підозрюваними у даному кримінальному провадженні та свідками ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 ;
- повідомляти слідчого, прокурора, суд в залежності від стадії провадження про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) громадянина України для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
- носити електронний засіб контролю.

Визначити строк дії ухвали слідчого судді та покладених судом обов`язків до 05 серпня 2017 року включно.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органів Національної поліції України з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Виконання ухвали доручити органу Національної поліції України за місцем проживання підозрюваного.

Контроль за виконання ухвали покласти на прокурора у даному провадженні ОСОБА_5 .

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа №11-сс/796/3454/2017 Категорія: ст. 181 КПК УкраїниГоловуючий у першій інстанції ОСОБА_17 Доповідач: ОСОБА_1