Справа № 694/891/17 Провадження №1-кс/694/166/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А І Н И
27.07.2017 року м. Звенигородка
Слідчий суддя Звенигородського районного суду Черкаської області ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
слідчого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
підозрюваного ОСОБА_6 ,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ватутіне Черкаської області, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , громадянина України, розлученого, освіта середня, непрацюючого, не судимого, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України,
27.07.2017 слідчий Звенигородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області старший лейтенант поліції ОСОБА_7 звернувся до суду із клопотанням про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 .
У клопотанні зазначено, що ОСОБА_6 , у невстановлені слідством день, час, місці та спосіб, незаконно виготовив речовину, яка згідно висновку судової експертизи дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів № 2/1790 від 26.07.2017 року являється особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого обмежений метадон, масою 0,008 грам, та зберігав при собі з метою збуту до 24.07.2017 року, коли близько 12 години 10 хвилин по АДРЕСА_2 незаконно збув у паперовій коробці, продавши за ціною 50 гривень, вказаний наркотичний засіб, особі під зміненими анкетними даними ОСОБА_8 , залученому оперативними працівниками Звенигородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області до проведення оперативної закупівлі наркотичних засобів, психотропних речовин в рамках оперативно - розшукової діяльності.
Своїми умисними діями ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 307 КК України незаконне виготовлення, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут особливо небезпечних наркотичних засобів.
27.07.2017 о 16.30 год. ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України та 27.07.2017 йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.
Підозра ОСОБА_6 у вчиненні вищевказаного злочину є обґрунтованою, в матеріалах справи є здобуті у визначеному законом порядку достатні дані, які свідчать про наявність ознак злочину, а саме:
- рапортом оперуповноваженого Звенигородського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_9
- висновком судової експертизи наркотичних засобів прекурсорів та їх аналогів № 2/1790 від 26.07.2017 року.
- протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення;
Крім того, слідчий посилається на те, що під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а саме: попередження можливості переховуватись від органів досудового слідства та суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення. Дані ризики слідчий обґрунтовує тим, що ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, що відноситься до категорії тяжких та за яке передбачено максимальне покарання у вигляді від трьох до восьми років позбавлення волі, що дає достатньо підстав вважати, що перебуваючи на волі він може вчинити інше кримінальне правопорушення, переховуватись від органу досудового розслідування. Крім того, враховуючи те, що досудове розслідування у кримінальному провадженні не закінчено та у ньому необхідно провести ряд слідчих дій за участю свідків, це дає органу досудового розслідування достатньо підстав вважати, що перебуваючи на волі ОСОБА_6 може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні.
Слідчий Звенигородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_4 в судовому засіданні клопотання підтримав повністю та просить його задовольнити.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав дане клопотання та просить його задовольнити.
Підозрюваний ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_5 проти задоволення даного клопотання заперечили, просили застосувати до нього більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, а саме, - домашній арешт. Також просили врахувати особу підозрюваного та відсутність доказів про можливі ризики переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, тим самим перешкоджати кримінальному провадженню, вчинити нове або продовжити кримінальне правопорушення, в якому останній підозрюється.
Слідчий суддя, заслухавши сторони кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий обґрунтовує клопотання, дійшов наступних висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
В ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.
27.07.2017 о 16.30 год. ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України та 27.07.2017 йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.
Відповідно до ч.1ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Згідно зі ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Слідчим та прокурором в ході розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу наявність таких ризиків не доведено.
Посилання прокурора на те, що відсутність роботи та джерела прибутку свідчить про можливість вчинення підозрюваним нових злочинів слідчий суддя не знаходить переконливим. Зазначений прокурором ризик можливості впливу на свідків, оскільки ОСОБА_6 відома особа, яка брала учать у оперативній закупівлі слідчий суддя вважає переконливим, разом з тим запобігти такому ризику можливо шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Також критично слідчий суддя ставиться і до наданого слідчим протоколом обшуку від 27.07.2017р., який надано в підтвердження обґрунтування підозри, оскільки він лише є документальним виразом слідчої дії, проте не доводить факту вилучення у підозрюваного предметів заборонених до обігу.
Тяжкість інкримінованого ОСОБА_6 діяння не може бути самостійно покладена в основу рішення про тримання його під вартою.
При вирішенні клопотання слідчий суддя також враховує практику Європейського суду з прав людини: «При розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів» (пункт 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України), «Тримання особи під вартою буде свавільним, оскільки національні суди не обґрунтували необхідність такого тримання і не було розглянуто можливість застосування більш м`якшого запобіжного заходу» (пункт 29 рішення Європейського суду з прав людини від 11.10.2010 р. у справі «Хайредінов проти України»).
Частиною 1 статті 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом. Відповідно статті 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
З огляду на вищевикладене, обрання відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суперечить нормам Конституції України, Кримінального процесуального кодексу України, Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практиці Європейського суду з прав людини.
За таких обставин слідчий суддя вважає, що підозрюваний ОСОБА_6 не потребує ізоляції від суспільства та є можливість застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, а саме цілодобового домашнього арешту.
При прийнятті такого рішення слідчим суддею враховано особу підозрюваного, те, що він раніше не судимий, наявність місця постійного проживання, те що ОСОБА_6 має ряд тяжких захворювань та перебуває на замісній терапії. Також слідчим суддею враховано ставлення підозрюваного до скоєного та формальний підхід слідчого та прокурора до поданого клопотання та його підтримання.
Керуючись ст. ст. 32, 110, 131-132, 176-178, 181,184, 193-196, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя,
клопотання слідчого Звенигородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 задовольнити частково.
Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, терміном на 60 діб, тобто до 24.09.2017р., із застосуванням електронних засобів контролю.
Строк домашнього арешту обчислювати з моменту затримання, тобто з 27 липня 2017 року.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такі обов`язки:
- прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;
- заборонити залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- утримуватися від спілкування з свідками, експертами та потерпілими за відсутністю слідчого або прокурора.
Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного.
Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому або суду, якщо запобіжний захід застосовано під час судового провадження.
Працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.
Копію ухвали суду вручити підозрюваному ОСОБА_6 , слідчому, захиснику, та прокурору для контролю за її виконанням.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з моменту її оголошення, а підозрюваному, який перебуває під вартою, в той же строк, з моменту вручення копії ухвали.
Слідчий суддя ОСОБА_1