Справа № 216/2688/17
У Х В А Л А
14 липня 2017 року Центрально-Міський районний суд м.Кривого Рогу
у складі слідчого судді: ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
12.07.2017 р. слідчий СВ Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна.
В обґрунтування вказує, що 15.05.2017 р. до Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області звернувся ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який добровільно видав працівника поліції холодну зброю у вигляді трьох метальних ножів, які він придбав у одному з магазинів на території міста Кривого Рогу, без передбаченого законом дозволу. Даний факт зареєстровано до ЖЄО Криворізького ВП за № 8721 від 15.05.2017 р.
Під час досудового розслідування, в результаті заходів, проведених працівниками відділу кримінальної поліції Криворізького ВП, інформація, надана ОСОБА_5 , знайшла своє підтвердження.
Допитаний у кримінальному провадженні в якості свідка ОСОБА_5 пояснив, що 13.05.2017 р. він з метою придбання подарунку своєму близькому товаришу, який захоплюється мисливством, вирішив відвідати мисливський магазин «Ведмідь», який розташований за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Володимира Великого, 17, приміщення 1. Перебуваючи у магазині та вибираючи подарунок йому припав до вподоби набір метальних ножів, які перебували у вітрині магазину без цінника з надписом «Для вивчення побуту». Продавець сказав, що вказані ножі коштують 3500 гривень. При цьому його вказана ціна влаштувала, та він передав продавцеві зазначену суму коштів, однак продавець квитанцію про сплату придбаного товару на його вимогу не надав, жодних документів на даний товар у нього також не було.
Відповідно до висновку експерта №30/3.3-1390 від 31.05.2017 р. три предмети, зовні схожі на метальні ножі, які добровільно видав ОСОБА_5 є метальною холодною зброєю, які є метальними ножами, виготовленими промисловим способом.
Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 06.06.2017 р. право власності на нежитлове приміщення №1, вбудоване в перший поверх 5 поверхового житлового будинку АДРЕСА_1 , яке використовується в якості магазину непродовольчих товарів « ІНФОРМАЦІЯ_2 » належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Д.І.О.- Трейдер Інтернаціонал», засновником якого виступає ОСОБА_6 .
У відповідності до ч. 5 ст.234 КПК підстави для проведення обшуку в магазині «Ведмідь» у приміщенні АДРЕСА_2 є обґрунтованими, оскільки є достатні підстави вважати, що: було вчинено кримінальне правопорушення.
Зазначені речі мають значення речових доказів у даному кримінальному провадженні, оскільки деякі є предметом кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди, документи містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому існує реальна загроза їх зникнення або пошкодження та настання інших наслідків, які можуть перешкоджати у кримінальному провадженні, грошові кошти могли бути отримані внаслідок злочинної діяльності.
Під час проведення обшуку були вилучені речі та документи, які не входили до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Слідчий, прокурор, власник майна в судове засідання не з`явилися.
Згідно ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора. Неприбуття цих осіб в судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Відповідно до ч.1 ст.173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у задоволенні
клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту.
У справі «Плахтєєв та Плахтєєва проти України» вказано, що вжиття необхідних заходів задля повернення вилученого майна є перед усім відповідальністю органів влади, а не обов`язком заявників регулярно відвідувати органи влади, вимагаючи повернення цього майна. Утримання цього майна без будь-якого законного обґрунтування прирівнюється до порушення їхнього права власності, що є порушенням ст.1 Першого протоколу Конвенції.
Судом встановлено, що слідчий на розгляд клопотання не з`явився, в силу вимог ст.173 КПК України не довів необхідності накладення арешту на вилучене вищеперераховане майно, в рамках здійснення досудового розслідування у вказаному кримінальному правопорушенні, таким чином суд не вбачає правових підстав визначених ст.170 КПК України, для задоволення клопотання слідчого.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.131, 132, 170, 171, 172, 173, 175 та 309, 369-372 КПК України,
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя: