Провадження № 1-кс/761/7858/2017
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2017 року
Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1

за участю особи, яка подала скаргу адвоката ОСОБА_2

секретаря ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Шевченківського районного суду м.Києва клопотання адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_4 про скасування заходів забезпечення кримінального провадження арешту належного їй майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва від 28 жовтня 2015 року в рамках досудового розслідування кримінального провадження, внесеного в ЄРДР за № 0007600

В С Т А Н О В И В:

У провадження слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_4 про скасування заходів забезпечення кримінального провадження арешту належного їй майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва від 28 жовтня 2015 року в рамках досудового розслідування кримінального провадження, внесеного в ЄРДР за № 0007600.

В обґрунтування клопотання заявником зазначено, що Шевченківським УП ГУ НП в м.Києві проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного в ЄРДР за № 0007600, в рамках якого накладено арешт на належне ОСОБА_4 нерухоме майно, а саме квартиру АДРЕСА_1 .

При цьому, ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 28 жовтня 2015р. було задоволено клопотання слідчого про арешт майна в межах кримінального провадження, внесеного в ЄРДР за № 0007600, та накладено арешт на нерухоме майно, а саме квартиру АДРЕСА_1 .

Як підставу для скасування арешту майна адвокат ОСОБА_2 посилається на те, що арешт накладено безпідставно та необґрунтовано у зв`язку з тим, що у діях її довіритля відсутні оснаки складу кримінального правопорушення за ст. 190 КК України, за якою здійснюється розслідування, при цьому ОСОБА_4 є добросовісним набувачем нерухомого майна, однак накладений арешт на квартиру позбавляє її права вільно користуватись та розпоряджатись належним їй майном
Заявник у судовому засіданні підтримала заявлене клопотання та просила про його задоволення.
Слідчий, за клопотанням якого накладено арешт, у судове засідання не з*явився, про розгляд клопотання був повідомлений належним чином, що не є перешкодою для розгляду клопотання по суті.
Слідчий суддя, вивчивши матеріали клопотання про скасування арешту майна, заслухавши особу, яка його подала, вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Так, відповідно до положень ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Слідчим суддею встановлено, що ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва від 28 жовтня 2015 р. було накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_5 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , паспорт громадянина України серія та номер НОМЕР_2 , виданий Шевченківським РВ ГУ ДМС України в місті Києві 09 листопада 2012 року), заборонено ОСОБА_5 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , паспорт громадянина України серія та номер НОМЕР_2 , виданий Шевченківським РВ ГУ ДМС України в місті Києві 09 листопада 2012 року) та будь-яким іншим особам розпоряджатися квартирою АДРЕСА_1 .

Зі змісту вказаної ухвали слідчого судді вбачається, що підставою для накладення арешту слугувала наявність обгрунтованих відомостей про те, що дане нерухоме майно є предметом кримінального правопорушення, а додані до клопотання матеріали містили достатньо даних щодо необхідності арешту вказаного майна, а тому слідчий судді прийшов до висновку, що клопотання є обґрунтованим

Так, відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСІ" проти Сполученого Королівства" (AGOSI v. the United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.
Враховуючи викладене вище слідчий суддя приходить до висновку, що доводи сторони заявника, що арешт на нерухоме майно, зважаючи на те, що воно є предметом кримінального правопорушення, було накладено необгрунтовано, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, в той же час інших підстав для скасування арешту майна у клопотанні не наведено, що, у відповідності до вимог ст. 22 КПК України щодо змагальності, покладається на сторони у кримінальному процесі.
Приймаючи до уваги вищевикладене, виходячи із завдань кримінального провадження, беручи до уваги ознаки складу кримінального правопорушення, який розслідується в межах даного кримінального провадження, а також факт не доведення необґрунтованості застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження, як і не надання доказів того, що відпали підстави для накладення зазначеного арешту, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання є необґрунтованим та таким, що задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 170-174 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_4 про скасування заходів забезпечення кримінального провадження арешту належного їй майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва від 28 жовтня 2015 року в рамках досудового розслідування кримінального провадження, внесеного в ЄРДР за № 0007600 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, разом з тим проти неї можуть бути подані заперечення під час підготовчого провадження у суді.

Слідчий суддя :