Справа №489/304/17 25.01.2017
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 січня 2017 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах
Головуючого судді: ОСОБА_1 ,
Суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участі секретаря: ОСОБА_4 ,
розглянув матеріали судового провадження №489/304/17 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 20.01.2017 року у кримінальному провадженні №0000358, якою відносно
ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, із неповною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше судимого, зареєстрований: АДРЕСА_1 , проживає: АДРЕСА_2 ,
- підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ст.185 ч.2 КК України,
- застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 60 днів - до 20 березня 2017 року.
Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_7 .
Короткий зміст ухвали слідчого судді.
Оскаржуваною ухвалою до підозрюваного ОСОБА_6 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 60 днів - до 20 березня 2017 року.
Визначена застава у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 32 000 грн. (з зазначенням депозитного рахунку ТУ ДСА в Миколаївській області) з покладенням обов`язків у випадку її внесення:
1) прибувати до слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою;
2) не відлучатися із населеного пункту в якому він проживає (м. Миколаїв) без дозволу слідчого, прокурора або суду;
3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця свого проживання та місця роботи;
Роз`яснено, що в разі невиконання вище перерахованих обов`язків до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Провадження №11-сс/784/33/17 Слідчий суддя: ОСОБА_8
Категорія: оскаржен.ухв.слідч.судді Доповідач апеляційної інстанції: ОСОБА_1 .
Короткий зміст вимог апеляційної скарги захисника.
Просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про обрання підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Узагальнені доводи апеляційної скарги захисника.
За змістом апеляційної скарги, апелянт вважає безпідставним висновок слідчого судді про обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого злочину. Мотивує відсутністю належних доказів причетності ОСОБА_6 до крадіжки.
Вважає безпідставним висновок слідчого судді про наявність ризиків, з числа передбачених ст.177 ч.1 КПК України.
Також, вважає безпідставним посилання слідчого судді на тяжкість злочину та покарання, що загрожує ОСОБА_6 в разі визнання винуватим передбаченого за вчинення інкримінованого злочину, оскільки зазначене само по собі не є підставою для обрання запобіжного заходу. Посилається на судову практику Європейського суду з прав людини.

Встановлені слідчим суддею обставини.
За змістом оскаржуваної ухвали слідчого судді ОСОБА_6 19.01.2017 року, близько 10 год. 20 хв. діючи повторно, за попередньою змовою з ОСОБА_9 , знаходячись за адресою: м. Миколаїв, пр. Миру, 56-Б/2, шляхом вільного доступу з автомобіля "Мерседес" д/н НОМЕР_1 таємно викрали медичні препарати, які належали ТОВ "Фарматроп", чим спричинили матеріальну шкоду ТОВ "Фарматроп" на загальну суму 15189,76 грн., після чого з викраденим майном з місця вчинення злочину зникли та розпорядились ним на власний розсуд.
19.01.2017 року ОСОБА_6 затриманий за підозрою у вчинені злочину (час фактичного затримання о 17 год. 35 хв. 19.01.2017 року).
20.1.2017 ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.185 КК України.
Того ж дня слідчим подано в суд клопотання про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з метою запобігання з боку підозрюваного переховуватись від органу досудового розслідування та суду, вчиняти інші злочини, запобігання спробам знищити чи сховати будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження.
Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя, врахувавши наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого злочину, вагомість наявних доказів, існування зазначених слідчим ризиків, а також тяжкість покарання, що йому загрожує в разі визнання винуватим, особу підозрюваного, прийшов до висновку про недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.
Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора ОСОБА_7 про залишення ухвали слідчого судді без зміни, вивчивши матеріали судового і кримінального проваджень, обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_5 не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Слідчий суддя під час розгляду клопотання про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, належним чином та з достатньою повнотою дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання такого запобіжного заходу до підозрюваного.
Як вбачається з протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, ОСОБА_6 затриманий 19.01.2017 року (а.п.7).
З повідомлення про підозру вбачається, що ОСОБА_6 20.01.2017 року повідомлено про підозру у вчинені злочину, передбаченого ст.185 ч.2 КК України.
Зазначена підозра вірно визнана слідчим суддею обґрунтованою, оскільки підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами, зокрема, протоколом затримання особи, з якого вбачається, що ОСОБА_6 затриманий безпосередньо з викраденим майном. Крім того, з вказаного протоколу вбачається, що ОСОБА_6 з підставами затримання згоден, жодних заперечень з цього приводу не висловлював.
Апеляційний суд зауважує на наявність і вагомість інших доказів в обґрунтування підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих дій, зокрема, протоколом прийняття заяви про вчинення злочину від 19.01.2017 року, рапортом оперативного уповноваженого відділення поліції, протоколом обшуку особи ( ОСОБА_6 ), згідно якого в останнього вилучена частина викраденого майна, довідкою на підтвердження належності потерпілому викраденого майна, протоколом огляду місця подій, з якого вбачається про вилучення з місця злочину відбитків пальців, а також змістом пояснень підозрюваного, наданих ним одразу після затримання, про вчинення ним 19.01.2017 року за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_9 крадіжки медикаментів з автомобілю «Мерседес Спринтер».
За такого, незгода апелянта та підозрюваного з пред`явленою останньому підозрою не спростовує висновку слідчого судді про її обґрунтованість.
Апеляційний суд, погоджуючись з таким висновком слідчого судді, зауважує, що оцінка на стадії досудового розслідування достатності доказів на обґрунтування підозри особи у вчиненні злочину має менший стандарт доведеності у порівнянні з доведеністю винуватості особи у вчиненні злочину поза розумним сумнівом за результатами судового розгляду.
За такого є безпідставними твердження апелянта про необґрунтованість підозри ОСОБА_6 з посиланням на відсутність належних доказів його причетності до вчиненої крадіжки.
Також слідчий суддя вірно погодився з існуванням наведених у клопотанні слідчого ризиків, з числа передбачених ст.177 ч.1 КПК України.
Апеляційний суд також погоджується з існуванням ризику знищення або приховування підозрюваним речей, які мають істотне значення для встановлення обставин вчинення злочину (зокрема, інших викрадених медикаментів); ризику вчинити інші злочини чи продовжити злочин, в якому підозрюється (з огляду на неодноразові судимості за вчинення аналогічного та інших корисливих в тому чилі тяжких злочинів, відсутністю постійного місця роботи, джерела доходів, що ставить в скрутне матеріальне становище); ризику ухилення від органів досудового розслідування/суду (з огляду на відсутність міцних соціальних зв`язків, реєстрація в Центрі реінтеграції для безхатченків).
Виходячи з наведеного, слідчий суддя, врахувавши наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні злочину середньої тяжкості, покарання за який передбачено понад 3 роки, конкретні обставини провадження, наявність і вагомість доказів вчинення підозрюваним інкримінованих дій, тяжкість покарання, що йому загрожує в разі визнання винуватим, існування ризиків, з числа передбачених ст.177 ч.1 КПК України, особу підозрюваного, який раніше неодноразово судимий за вчинення аналогічних, а також інших, в тому числі тяжких злочинів, має постійне місце проживання, офіційно не одружений, не має постійного місця роботи, дійшов вірного висновку про недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_6 , ніж тримання під вартою.
За такого є безпідставним твердження апелянта про те, що слідчий суддя обґрунтував оскаржуване рішення лише тяжкістю інкримінованого підозрюваному злочину, а також тяжкістю покарання, що йому загрожує у випадку визнання винуватим.
Таким чином, є правильним висновок слідчого судді, що обрання саме такого запобіжного заходу, як тримання під вартою, зможе запобігти уникненню вказаних ризиків та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_6 .
Є також вірним висновок слідчого судді про визначення застави в цьому кримінальному провадженні з огляду на підстави, передбачені ст.183 ч.3 КПК України.
Тому, на підставі викладеного, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 не підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала слідчого судді - має залишатися в силі.
Керуючись ст.ст.405, 407, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 20.01.2017 року, якою до підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 20 березня 2017 року без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Головуючий:
Судді: