Провадження № 11-кп/792/477/17
Справа № 688/1419/17 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч.1 ст.115 КК України Доповідач ОСОБА_2
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 серпня 2017 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Хмельницької області у складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

оператора

відеоконференцзв`язку ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

потерпілої ОСОБА_8 ,

представника потерпілої

адвоката ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_10 ,

захисника ОСОБА_11 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому та в режимі відеоконференції з приміщення Нетішинського міського суду Хмельницької області кримінальне провадження №0000211 від 25 грудня 2016 року, за апеляційними скаргами потерпілої ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_11 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 на вирок Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 08 червня 2017 року,

у с т а н о в и л а :
Вироком Шепетівського міськрайонного суду від 08 червня 2017 року обвинувачений,
ОСОБА_10 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та фактично проживає у АДРЕСА_1 , зареєстрований у АДРЕСА_2 , громадянин України, освіта середня, неодружений, не працює, несудимий в порядку ст.89 КК України,
визнаний винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, з призначенням покарання у виді позбавлення волі строком на 12 років.

Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_10 ухвалено рахувати з 08 червня 2017 року.

Зараховано обвинуваченому ОСОБА_10 відповідно до ч.5 ст.72 КК України у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 28 грудня 2016 року по день набрання цим вироком законної сили включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_10 на користь держави 742 грн. 20 коп. витрат за проведення дактилоскопічної експертизи хмельницьким НДЕКЦ МВС України.

Речові докази: оптичні диски формату DVD+RW марки виробника «Arita»: з відеозаписом огляду місця події та трупа, з відеозаписом допиту ОСОБА_10 , відеозаписом слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_10 , відеозаписом додаткового допиту свідка ОСОБА_12 , відеозаписом допиту свідка ОСОБА_13 ухвалено залишити при матеріалах кримінальної справи; навушники, пусту скляну пляшку з-під напою «Гараж», три одноразові пластикові стаканчики, пачку з-під цигарок «Прилуки класичні», коробку з сірниками, пластикову пляшку 1,5 л з-під води «Артезіанська, три недопалки цигарок марки «Вінстон», три металеві банки з-під напою «Рево», пусту пляшку з-під коньяку, шматок хліба, пластмасову кришку синього кольору, недопалки цигарок «Монте Карло», «Прилуки», пачку з-під сірників та один недопалок, шапку чорного кольору, пластикову пляшку з-під пива «Арсенал», одяг потерпілого ОСОБА_14 : куртку балонову червоно-чорного кольору, куртку спортивну, кофту спортивну, джинсові штани з ременем, штани спортивні спідні, шкарпетки, зимові чоботи, експериментальні зрізи нігтьових пластин з трупа ОСОБА_14 , одяг ОСОБА_10 : куртку із підкладкою та штани, які зберігаються в кімнаті речових доказів Славутського ВП ГУНП в Хмельницькій області, ухвалено знищити; сім-карту мобільного оператора «Київстар» ( НОМЕР_1 ), яка зберігається при матеріалах кримінальної справи, мобільний телефон «Нокіа» моделі 1600 IMEI: НОМЕР_2 , чохол до мобільного телефону, які зберігаються в кімнаті речових доказів Славутського ВП ГУНП в Хмельницькій області ухвалено повернути обвинуваченому ОСОБА_10 .

За вироком суду, 24 грудня 2016 року в період часу з 14 години 20 хвилин до 15-ї години ОСОБА_10 разом з потерпілим ОСОБА_14 , на пропозицію останнього, за альтанкою поблизу приміщення колишнього ВРЕР м. Нетішина (восьме відділення реєстраційно-екзаменаційної роботи УДАІ МВС України в Хмельницькій області), що знаходиться по вул. Промисловій, 181, спільно розпили один літр горілки.

У період часу з 15-ї до 17-ї години ОСОБА_10 , ОСОБА_15 та ОСОБА_13 , що приєднався до них, утрьох розпили ще один літр горілки. Після цього ОСОБА_13 близько 17-ї години забрав у ОСОБА_10 його мобільний телефон, поїхав додому, залишив ОСОБА_14 та ОСОБА_10 біля альтанки.

Близько 19-ї години ОСОБА_10 , який спав за столиком альтанки, прокинувся, виявив відсутність свого мобільного телефону, вирішив, що його викрав ОСОБА_14 , та став вимагати в останнього повернути телефон.

У результаті цього між ними виникла сварка, в ході якої ОСОБА_14 почав ображати нецензурною лайкою ОСОБА_10 , відкинув від альтанки його велосипед.

Не бажаючи продовження конфлікту, ОСОБА_10 підняв та повів від альтанки свій велосипед у напрямку с. Старий Кривин. Почувши на свою адресу образи нецензурною лайкою з боку ОСОБА_14 , будучи обуреним поведінкою останнього та під впливом алкогольного сп`яніння, ОСОБА_10 вирішив вбити ОСОБА_14 .

З цією метою ОСОБА_10 взяв із багажника свого велосипеда частину металевого шампура із косозагостреним кінцем, підійшов з правого боку до ОСОБА_14 та почав з ним шарпатися. Діючи умисно, з метою позбавлення життя останнього, ОСОБА_10 завдав потерпілому один удар вказаним шампуром в скроневу ділянку голови праворуч, заподіявши у такий спосіб тілесні ушкодження у вигляді колото-різаної непроникаючої рани правої скроневої ділянки голови, підшкірної гематоми правої тім`яно-потиличної ділянки голови, садна зовнішнього кута повік правого ока, різаної рани повіки лівого ока, які відносяться до категорії тілесного ушкодження легкого ступеня, та один удар загостреною частиною вказаного шампура в праву передню частину шиї, спричинивши потерпілому тілесні ушкодження у вигляді колотої непроникаючої рани передньої поверхні шиї справа з ушкодженням венозних та артеріальних судин шиї, які відносяться до категорії тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, та перебуває у прямому причинному зв`язку з настанням смерті потерпілого.

Після цього, продовжуючи свій злочинний намір, ОСОБА_10 умисно, з метою вбивства ОСОБА_14 завдав потерпілому вказаним шампуром ще один удар в ділянку правої ключиці, два удари у праву поперекову ділянку спини, удар в бокову поверхню грудної клітки справа, спричинивши тілесні ушкодження у вигляді колото-різаної непроникаючої рани правої ключичної ділянки тулуба, двох колото-різаних непроникаючих ран правої поперекової ділянки спини, осадження спини в ділянці попереку, які відносяться до категорії тілесного ушкодження легкого ступеня, та колото-різаної проникаючої рани правої бокової поверхні грудної клітки з ушкодженням правої легені, правої частки печінки, внутрішньої грудної та черевної кровотечі, правостороннього відкритого пневмотораксу, яка відноситься до категорії тілесного ушкодження тяжкого ступеня, як небезпечного для життя в момент заподіяння, та перебуває в прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті потерпілого.

Смерть ОСОБА_14 настала від колотої непроникаючої рани передньої поверхні шиї справа з ушкодженням венозних і артеріальних судин та колото-різаної проникаючої рани правої бокової поверхні грудної клітки з ушкодженням правої легені, правої частки печінки внутрішньої грудної та черевної кровотечі, правостороннього відкритого пневмотораксу.

В апеляційній скарзі потерпіла ОСОБА_8 просила скасувати вирок Шепетівського міськрайонного суду від 08 червня 2017 року щодо ОСОБА_10 та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_10 покарання у вигляді позбавлення волі строком на 15 років та прийняти рішення про цивільний позов.

Уважала вирок місцевого суду незаконним і таким, що підлягає скасуванню в зв`язку з невідповідністю призначеного обвинуваченому покарання тяжкості кримінального правопорушення і особі обвинуваченого, а також відсутності рішення про результат розгляду судом цивільного позову.

Зазначала, що при призначенні покарання суд, на її думку, в неповній мірі врахував особу обвинуваченого. Зокрема, те, що ОСОБА_10 , незважаючи на свій молодий вік, раніше двічі притягувався до кримінальної відповідальності за майнові злочини, не займався суспільно-корисною працею, зловживав спиртними напоями і вів аморальний спосіб життя. Вид знаряддя злочину, кількість нанесених потерпілому тілесних ушкоджень та їх локалізація, об`єктивно свідчать про вчинення ним злочину з особливою жорстокістю.

Як було встановлено в судовому засіданні, обвинувачений залишив потерпілого на місці пригоди і не намагався надати йому першу допомогу або викликати швидку медичну допомогу.

Також звертала увагу на те, що зазначаючи у мотивувальній частині вироку про задоволення цивільного позову про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, суд першої інстанції всупереч положень, передбачених п.2 ч.4 ст.374 КПК України, не зазначив у резолютивній частині вироку рішення про цивільний позов.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_11 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 просив вирок Шепетівського міськрайонного суду від 08 червня 2017 року змінити та призначити ОСОБА_10 покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, в межах санкції цієї статті, але не більше 10 років позбавлення волі.

Уважав, що при призначенні покарання не були враховані усі фактичні дані, не в повній мірі оцінені досліджені докази, що вплинуло на винесення занадто суворого вироку.

Указував, що ОСОБА_10 в дитинстві навчався в Берездівській школі для розумово відсталих дітей, довгий час перебував на обліку у психіатра. А відповідно до висновку стаціонарної комісійної судово-психіатричної експертизи він виявляє ознаки легкої розумової відсталості в степені легкої дебільності. Проте, незважаючи на свою розумову відсталість, ОСОБА_10 відразу після свого затримання почав співпрацювати з органами досудового розслідування, не відмовлявся від проведення запропонованих йому слідчих дій, в результаті чого основою доказової бази злочину стали його показання на досудовому слідстві. При відсутності у досудового слідства знаряддя заподіяння тілесних ушкоджень, слідів злочину на одежі чи тілі ОСОБА_10 , без його активного сприяння розкриттю злочину, було б неможливо розкрити цей злочин. Крім того, судом до уваги не було взято поведінку потерпілого ОСОБА_15 , який був у порівнянні з ОСОБА_10 достатньо розумово розвиненим та соціально адаптованим, його пропозицію розпочати розпивання великої кількості горілки та наслідки такої пиятики.

Уважав, що при врахуванні особистого ставлення обвинуваченого ОСОБА_10 до вчиненого, за активного сприянню розкриттю злочину, щирого каяття у скоєному, провокативної поведінки потерпілого ОСОБА_15 , суд першої інстанції при постановленні вироку міг би призначити покарання ОСОБА_10 в межах 7-10 років позбавлення волі, що було б достатньо для його виправлення в умовах ізоляції від суспільства.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду з викладом змісту оскарженого судового рішення та доводів апеляційних скарг; пояснення потерпілої ОСОБА_8 та її представника ОСОБА_9 , які підтримали свою апеляційну скаргу і заперечили проти апеляційної скарги сторони захисту; пояснення обвинуваченого ОСОБА_10 та його захисника ОСОБА_11 , які підтримали доводи своєї апеляційної скарги і визнали апеляційну скаргу потерпілої в частині вирішення цивільного позову; прокурора, який заперечив проти апеляційної скарги сторони захисту та підтримав апеляційну скаргу потерпілої щодо розв`язання цивільного позову; перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга потерпілої підлягає частковому задоволенню, а апеляційна скарга захисника в інтересах обвинуваченого не підлягає задоволенню з таких підстав.

Винуватість обвинуваченого ОСОБА_10 за викладених у вироку обставин доведена зібраними у кримінальному провадженні та дослідженими в судовому засіданні у суді першої інстанції доказами.

Як установлено колегією суддів, 24 грудня 2016 року в період часу з 14 години 20 хвилин до 15-ї години ОСОБА_10 разом з потерпілим ОСОБА_14 , на пропозицію останнього, за альтанкою поблизу приміщення колишнього ВРЕР м. Нетішина (восьме відділення реєстраційно-екзаменаційної роботи УДАІ МВС України в Хмельницькій області), що знаходиться по вул. Промисловій, 181, спільно розпили один літр горілки.

У період часу з 15-ї до 17-ї години ОСОБА_10 , ОСОБА_15 та ОСОБА_13 , що приєднався до них, утрьох розпили ще один літр горілки. Після цього ОСОБА_13 близько 17-ї години забрав у ОСОБА_10 його мобільний телефон, поїхав додому, залишив ОСОБА_14 та ОСОБА_10 біля альтанки.

Близько 19-ї години ОСОБА_10 , який спав за столиком альтанки, прокинувся, виявив відсутність свого мобільного телефону, вирішив, що його викрав ОСОБА_14 , та став вимагати в останнього повернути телефон.

У результаті цього між ними виникла сварка, в ході якої ОСОБА_14 почав ображати нецензурною лайкою ОСОБА_10 , відкинув від альтанки його велосипед.

Не бажаючи продовження конфлікту, ОСОБА_10 підняв та повів від альтанки свій велосипед у напрямку с. Старий Кривин. Почувши на свою адресу образи нецензурною лайкою з боку ОСОБА_14 , будучи обуреним поведінкою останнього та під впливом алкогольного сп`яніння, ОСОБА_10 вирішив вбити ОСОБА_14 .

З цією метою ОСОБА_10 взяв із багажника свого велосипеда частину металевого шампура із косозагостреним кінцем, підійшов з правого боку до ОСОБА_14 та почав з ним шарпатися. Діючи умисно, з метою позбавлення життя останнього, ОСОБА_10 завдав потерпілому один удар вказаним шампуром в скроневу ділянку голови праворуч, заподіявши у такий спосіб тілесні ушкодження у вигляді колото-різаної непроникаючої рани правої скроневої ділянки голови, підшкірної гематоми правої тім`яно-потиличної ділянки голови, садна зовнішнього кута повік правого ока, різаної рани повіки лівого ока, які відносяться до категорії тілесного ушкодження легкого ступеня, та один удар загостреною частиною вказаного шампура в праву передню частину шиї, спричинивши потерпілому тілесні ушкодження у вигляді колотої непроникаючої рани передньої поверхні шиї справа з ушкодженням венозних та артеріальних судин шиї, які відносяться до категорії тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, та перебуває у прямому причинному зв`язку з настанням смерті потерпілого.

Після цього, продовжуючи свій злочинний намір, ОСОБА_10 умисно, з метою вбивства ОСОБА_14 завдав потерпілому вказаним шампуром ще один удар в ділянку правої ключиці, два удари у праву поперекову ділянку спини, удар в бокову поверхню грудної клітки справа, спричинивши тілесні ушкодження у вигляді колото-різаної непроникаючої рани правої ключичної ділянки тулуба, двох колото-різаних непроникаючих ран правої поперекової ділянки спини, осадження спини в ділянці попереку, які відносяться до категорії тілесного ушкодження легкого ступеня, та колото-різаної проникаючої рани правої бокової поверхні грудної клітки з ушкодженням правої легені, правої частки печінки, внутрішньої грудної та черевної кровотечі, правостороннього відкритого пневмотораксу, яка відноситься до категорії тілесного ушкодження тяжкого ступеня, як небезпечного для життя в момент заподіяння, та перебуває в прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті потерпілого.

Смерть ОСОБА_14 настала від колотої непроникаючої рани передньої поверхні шиї справа з ушкодженням венозних і артеріальних судин та колото-різаної проникаючої рани правої бокової поверхні грудної клітки з ушкодженням правої легені, правої частки печінки внутрішньої грудної та черевної кровотечі, правостороннього відкритого пневмотораксу.

За наведених обставин дії ОСОБА_10 суд першої інстанції кваліфікував за ч.1 ст.115 КК України як умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_10 у вчиненні інкримінованого йому злочину відповідає фактичним обставинам, підтверджується сукупністю зібраних та перевірених у судовому засіданні доказів, є обґрунтованим та в апеляційних скаргах ніким із учасників не оспорюється.

Колегія суддів уважає, що покарання, призначене судом першої інстанції ОСОБА_10 відповідає обставинам кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

За змістом ст.65 КК України при призначенні покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Як вбачається з вироку, при призначенні покарання судом першої інстанції дотримано вимоги вказаної статті закону.

Урахувавши належним чином всі обставини вчиненого злочину, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, дані, що характеризують особу обвинуваченого, суд першої інстанції призначив йому покарання ближче до максимальної межі санкції ч.1 ст.115 КК України, яке є справедливим та яке буде сприяти запобіганню вчинення ним нових злочинів та його виправленню. Підстав для посилення покарання, як і для його пом`якшення, про що наголошується в апеляційних скаргах, колегія суддів за конкретних обставин цього кримінального провадження не знаходить.

Стосовно апеляційної скарги потерпілої ОСОБА_8 колегія суддів приходить до висновку, що вирок суду в частині вирішення цивільного позову потерпілої підлягає скасуванню з ухваленням нового вироку відповідно до ст.ст.420, 421 КПК України, оскільки це погіршує становище обвинуваченого.

Відповідно до ч.1, ч.4, ч.5 ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

В силу п.2 ч.4 ст.374 КПК України у разі визнання особи винуватою у резолютивній частині вироку зазначається рішення про цивільний позов.

Колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги потерпілої ОСОБА_8 про те, що вирок суду в частині вирішення цивільного позову про відшкодування матеріальної та моральної шкоди на користь потерпілої залишився невирішеним у резолютивній частині вироку.

Так, потерпілою ОСОБА_8 до обвинуваченого ОСОБА_10 заявлений цивільний позов про стягнення 6 999 грн.11 коп. матеріальної та 500 000 грн. моральної шкоди.

Позов потерпілої про відшкодування майнової шкоди підлягає до задоволення, оскільки її розмір підтверджений на заявлену суму 6 999 грн. 11 коп. належними та допустимими доказами і визнаний у повному обсязі обвинуваченим.

Оскільки потерпілій, як матері покійного ОСОБА_14 у зв`язку з втратою близької людини заподіяно моральну шкоду, що призвело до непоправних душевних страждань, переживань, порушенні звичайних життєвих зв`язків, страху, створенні додаткових життєвих труднощів, колегія суддів уважає, що завдана потерпілій моральна шкода підлягає стягненню з обвинуваченого в розмірі 500 000 грн., що останнім не оспорюється.

Керуючись ст.ст.405, 407, 409,418, 420, 421, 426, 532 КПК України колегія суддів,

у х в а л и л а:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_11 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_8 задовольнити частково.

Вирок Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 08 червня 2017 року щодо ОСОБА_10 в частині вирішення цивільного позову потерпілої ОСОБА_8 скасувати.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_8 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_10 на користь потерпілої ОСОБА_8 6 999 грн. 11 коп. за завдану матеріальну шкоду та 500 000 грн. за завдану моральну шкоду.

У решті вирок залишити без змін.

Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення.

На вирок може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня його проголошення, а засудженим, який тримається під вартою. в той же строк з дня вручення йому копії вироку.

Головуючий: /підпис/ Судді: /підписи/
З оригіналом згідно:
Суддя Апеляційного суду
Хмельницької області ОСОБА_2 .