Код суду 233 Справа № 233/1826/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 квітня 2017 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області обвинувальний акт і угоду про визнання винуватості по кримінальному провадженню (внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001151 від 23 липня 2015 року) за обвинуваченням:
ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Костянтинівка Донецької області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштований, зареєстрований по АДРЕСА_1 , проживає по АДРЕСА_2 , раніше судимого: 1) 08 жовтня 1997 року Золочівським районним судом Харківської області за ч.2 ст.140 КК України (в редакції 1960 року) до 3 років позбавлення волі з відстрочкою виконання вироку строком на 2 роки; 2) 18 січня 2000 року Костянтинівським районним судом Донецької області за ч.2 ст. 140, ст. 43 КК України (в редакції 1960 року) до 4 років позбавлення волі; 3) 20 травня 2004 року Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області за ч.3 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі; 4) 09 липня 2007 року Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області за ч.2 ст. 389 КК України до 1 року обмеження волі; 5) 27 травня 2011 року Будьонівським районним судом м. Донецька за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч.1 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі; 5) 09 жовтня 2013 року Куйбишевським районним судом м. Донецьк за ч.2 ст. 185, ст. 71 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 317 КК України, -

в с т а н о в и в :

23.07.2015 року в період часу з 12 години 00 хвилин до 13 години 00 хвилин (точний час в ході слідства не встановлено), ОСОБА_4 , знаходячись за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_3 , діючи умисно, безоплатно, в порушення Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовин і прекурсори», надав ОСОБА_7 та ОСОБА_8 приміщення для незаконного виготовлення та вживання психотропних речовин. Так, ОСОБА_7 у вказаний день, приблизно о 12 годині 00 хвилин виготовив у невстановленій кількості шляхом хімічних реакцій з інгредієнтів, які були у нього з собою, а саме червоного фосфору, таблеток «Ефіна» у кількості 5 штук, спирту, йоду, психотропну речовину метамфетамін, розділивши між собою, ОСОБА_8 та ОСОБА_4 приблизно на рівні дози. Після виготовлення психотропної речовини, ОСОБА_4 , умисно, безоплатно надав приміщення ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , для незаконного вживання, шляхом внутрішньовенних ін`єкцій психотропної речовини в невстановленій кількості.

23.07.2015 року, в період часу з 13.00 години до 14.00 години у ході огляду домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , за місцем проживання ОСОБА_4 , працівниками міліції у встановленому законом порядку був виявлений та вилучений медичний шприц об`ємом 2 мл з додатковим градуюванням на 3 мл з рідиною, яка згідно з висновком експерта № 759 від 30.07.2015 року, є розчином соляної кислоти об`ємом 0,4 мл, флакон з надписом на етикетці «Фармасепт» з рідиною, в якій згідно з висновком експерта № 759 від 30.07.2015 року, наркотичних засобів, психотропних речовин, найбільш поширених на території України не виявлено, фарфорову тарілку, на внутрішній поверхні якої згідно з висновком експерта № 759 від 30.07.2015 року наркотичних засобів, психотропних речовин, найбільш поширених на території України не виявлено, скляний флакон, на поверхні якого згідно з висновком експерта № 759 від 30.07.2015 року виявлено мікрокількості червоного фосфору та мікрокількість психотропної речовини, обіг якої обмежений метамфетаміну, яку ОСОБА_7 незаконно, умисно виготовив у невстановленій кількості за місцем проживання ОСОБА_4 для особистого вживання, без мети збуту.

Крім того, у той же день, в період часу з 13.00 години до 14.00 години у ході огляду домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , за місцем проживання ОСОБА_4 працівниками міліції у встановленому законом порядку у ОСОБА_7 вилучено одноразовий медичний шприц об`ємом 2 мл з додатковим градуюванням на 3 мл, на внутрішній поверхні якого згідно з висновком експерта № 759 від 30.07.2015 року виявлено мікрокількість психотропної речовини, обіг якої обмежений метамфетамін та можливість наявності крові.

Крім того, у той же день, в період часу з 13.00 годин до 14.00 годин у ході огляду домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , за місцем проживання ОСОБА_4 працівниками міліції, у встановленому законом порядку у ОСОБА_8 вилучено одноразовий медичний шприц об`ємом 5 мл з додатковим градуюванням на 6 мл, на внутрішній поверхні якого згідно з висновком експерта № 759 від 30.07.2015 року, виявлено мікрокількість психотропної речовини, обіг якої обмежений метамфетамін.

Згідно з актом медичного огляду №474 від 23.07.2015 ОСОБА_8 перебувала у стані наркотичного сп`яніння внаслідок вживання наркотичних засобів.

Згідно з актом медичного огляду №475 від 23.07.2015, ОСОБА_4 перебував у стані наркотичного сп`яніння внаслідок вживання наркотичних засобів.

Згідно з актом медичного огляду №476 від 23.07.2015 року, ОСОБА_7 перебував у стані наркотичного сп`яніння внаслідок вживання наркотичних засобів.

Згідно з Постановою Кабінету Міністрів України №770 від 06 травня 2000 року «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», відповідно до Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовин і прекурсори», та «Списку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 року - метамфетамін (таблиця № 2, список № 2) віднесено до психотропних речовин, обіг яких обмежено.

Своїми діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 317 КК України, а саме надав приміщення для незаконного виготовлення та вживання психотропних речовин.
14 березня 2015 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 317 КК України.
27 березня 2017 року між прокурором Костянтинівської місцевої прокуратури Донецької області ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0001151 від 23 липня 2015 року, та підозрюваним ОСОБА_4 , в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469, 470, 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.
Згідно з даною угодою ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 317 КК України, а саме в наданні приміщення для незаконного виготовлення та вживання психотропних речовин. Сторони узгодили покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки із застосуванням ст. 75 КК України звільнити з іспитовим строком на 3 роки та з покладенням на ОСОБА_4 відповідно до ст. 76 КК України обов`язків.
При цьому ОСОБА_4 , якому роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, та наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України, дав згоду на його призначення.
Прокурор у судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.
Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні просив вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 317 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.
Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні вважала, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просила цю угоду затвердити.
Розглядаючи в порядку п.1 ч.3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Відповідно до правил ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному діянні; також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести обвинувачений у виді позбавлення волі строком на 4 роки із застосуванням ст. 75 КК України звільнити з іспитовим строком на 3 роки та з покладенням на ОСОБА_4 відповідно до ст.76 КК України обов`язків.
В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.
Судом встановлено, що злочин, у вчиненні якого ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, від якого потерпілих немає.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє права, визначені ч.4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст. 472 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом; йому роз`яснені наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України.
Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п.1 ч.4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.
Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України.
Узгоджене сторонами в угоді про визнання винуватості покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, а саме: пропонується у межах встановлених в санкції частини статі Особливої частини Кримінального кодексу України, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, а також обставину, яка пом`якшує покарання, а саме щире каяття.
Обвинувачений ОСОБА_4 раніше судимий; за місцем проживання характеризується посередньо; на обліку у лікаря нарколога, психіатра не перебуває; у скоєному щиро розкаявся.
Враховуючи, що угода про визнання винуватості була укладена обвинуваченим добровільно, відповідає закону і не порушує права, свободи, інтереси сторін та інших осіб, форма та зміст угоди відповідає вимогам КПК та КК України, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання, яка відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.
За таких обставин суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що обвинувачений ОСОБА_4 своїми умисними діями вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 317 КК України, - надання приміщення для незаконного виготовлення та вживання психотропних речовин, за яким належить призначити обвинуваченому узгоджену сторонами угоди про визнання винуватості міру покарання.
Цивільний позов не пред`являвся.
Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.
Витрати на залучення експертів (проведення експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів № 759 від 30.07.2015 року 613,80 грн.), слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави.
Керуючись ст.ст. 100, 314, 373, 374, 468, 469, 475 КПК України, -
у х в а л и в:
Угоду про визнання винуватості, що укладена 27 березня 2017 року між прокурором Костянтинівської місцевої прокуратури Донецької області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 - затвердити.
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 317 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 27 березня 2017 року покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 3 (три) роки, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;
Контроль за поведінкою засудженого ОСОБА_4 покласти на орган з питань пробації за місцем його проживання.
Запобіжний захід засудженому ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.
Речові докази по справі: медичний шприц об`ємом 5 мл, медичний шприц 2 мл з голкою, фарфорову тарілку, флакон з рідиною прозорого кольору, пеніциліновий флакон з залишками речовини, медичний шприц об`ємом 2 мл заповнений рідиною, які зберігаються в кімнаті для зберігання речових доказів Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області (номер журналу обліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів №726 порядковий номер №332, квитанція №1082 від 07.08.2015 року), - знищити.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції. Копію вироку після його проголошення вручити засудженому, захиснику та прокурору.
Суддя