Справа № 209/547/17
Провадження № 1-кп/209/166/17
ВИРОК
Іменем України

14 березня 2017 року Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду у м. Кам`янське Дніпропетровської області кримінальне провадження №0000143 за обвинуваченням у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 190 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинськ Дніпропетровської області, українця, громадянина України, який має професійно-технічну освіту, не працює, не одружений, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , в силу ст. 89 КК України не судимий,

-
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , обвинувачується в тому, що 21 січня 2017 року приблизно о 13.30 годині, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння та знаходячись біля під`їзду №1 будинку №14 по бульвару Героїв у м. Кам`янське, він побачив у руці у потерпілого ОСОБА_4 мобільний телефон «Nokia 215», що належить останньому на праві власності. В цей час у ОСОБА_5 раптово виник умисел, направлений на протиправне заволодіння майном, належним ОСОБА_4 шляхом зловживання довірою останнього. Реалізуючи свій протиправний умисел, 21 січня 2017 року приблизно о 13.30 годині ОСОБА_5 , перебуваючи за вказаною вище адресою, цілковито усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, з корисливих мотивів, шляхом зловживання довірою, попрохавши ОСОБА_4 надати належний йому мобільний телефон «Nokia 215», вартість якого, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №342 від 03 лютого 2017 року станом на 21 січня 2017року складає 892,20 грн., для здійснення телефонного дзвінка, заволодів вказаним телефоном, після чого, тримаючи його при собі та не маючи наміру у майбутньому повертати його власнику, місце вчинення злочину залишив, отримавши таким чином можливість вільно розпоряджатись цим майном, та пішов у невідомому напрямку, розпорядившись ним на власний розсуд.

Своїми умисними діями, що виразилися у незаконному заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.190 КК України.

Під час досудового розслідування, 22 лютого 2017 року потерпілий ОСОБА_4 , з одного боку, та обвинувачений ОСОБА_5 , з іншого боку, на підставі статей 468, 469, 471 КПК України, в приміщенні Дніпродзержинської місцевої прокуратури Дніпропетровської області за адресою м. Кам`янське, вул. Ясюковича, буд. 3, уклали угоду про примирення між потерпілим та обвинуваченим, додержуючись наступних умов:

Досудовим розслідуванням встановлено, що 21 січня 2017 року приблизно о 13.30 годині (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_5 перебуваючи біля під`їзду №1 будинку №14 по бульвару Героїв у м. Кам`янське, побачив у руці у потерпілого ОСОБА_4 мобільний телефон «Nokia 215», що належить останньому на праві власності. В цей час у ОСОБА_5 раптово виник умисел, направлений на протиправне заволодіння майном, належним ОСОБА_4 шляхом зловживання довірою останнього. Реалізуючи свій протиправний умисел, 21 січня 2017 року приблизно о 13.30 годині (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено), ОСОБА_5 , перебуваючи за вказаною вище адресою, цілковито усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, з корисливих мотивів, шляхом зловживання довірою, попрохавши ОСОБА_4 надати для здійснення телефонного дзвінка належний йому мобільний телефон «Nokia 215», вартість якого, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №342 від 03 лютого 2017 року станом на 21 січня 2017року складає 892,20 грн., заволодів вказаним телефоном, після чого, тримаючи його при собі та не маючи наміру у майбутньому повертати його власнику, місце вчинення злочину залишив, отримавши таким чином можливість вільно розпоряджатись цим майном, та пішов у невідомому напрямку, розпорядившись ним на власний розсуд.

Своїми умисними діями ОСОБА_5 заподіяв ОСОБА_4 майнову шкоду на суму 892,20 грн..

Таким чином своїми умисними діями, які виразилися у незаконному заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.190 КК України.

Сторони визнають вірність кваліфікації дій ОСОБА_5 та погоджуються на призначення йому покарання покарання за ч.1 ст. 190 КК України у вигляді обмеження волі строком 1 рік зі звільненням від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з випробувальним терміном та покладенням певних обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Прокурор, обвинувачений ОСОБА_5 та потерпілий ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні просили суд затвердити угоду про примирення, укладену між потерпілим та обвинуваченим та ухвалити вирок на підставі угоди.

Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з того, що відповідно до ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винуватим, віднесений до злочинів невеликої тяжкості, а отже угода відповідає вимогам закону.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 та потерпілий ОСОБА_4 цілком розуміють положення ч. 1, ч.2 ст. 473, ч. 5 ст. 474 КПК України.

Судом також встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, й умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України.

Підстав для відмови в затвердженні угоди, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України, судом не виявлено.

Обвинувачений ОСОБА_5 та потерпілий ОСОБА_4 погоджуються на призначення ОСОБА_5 узгодженого покарання.

З урахуванням обставин та тяжкості скоєного кримінального правопорушення, соби обвинуваченого ОСОБА_5 , його каяття в скоєному, відсутності будь яких матеріальних претензій зі сторони потерпілого, суд вважає, що виправлення ОСОБА_5 можливе без відбування узгодженого покарання у вигляді обмеження волі і, що він може бути звільнений на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням та покладенням на нього обмежень передбачених ст. 76 КК України.

Виходячи з викладеного вище, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_4 з одного боку, і обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_5 , з іншого боку, та ухвалення вироку на підставі цієї угоди.

Керуючись ст. 370, 371, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 22 лютого 2017 року про примирення між потерпілим ОСОБА_4 з одного боку, і обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_5 , з іншого боку.

ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 190 КК України та призначити йому узгоджене покарання за ч.1 ст. 190 КК України у вигляді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Покласти на ОСОБА_5 в період іспитового строку обов`язки, передбачені п.1, п. 2 ч. 1, п.2 ч.2 ст. 76 КК України, а саме:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не обирався.

Визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні №0000143 мобільний телефон, який переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_4 , передати за належністю потерпілому ОСОБА_4 .

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 170 грн. процесуальних витрат на залучення експерта.

Вирок суду може бути оскаржений учасниками процесу до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська протягом 30 днів з моменту його оголошення.

Суддя ОСОБА_1