Справа № 344/446/17
Провадження № 11-сс/779/30/2017
Категорія ст.197 КПК України
Слідчий суддя у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 лютого 2017 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі суддів:

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 17.01.2017 року у кримінальному провадженні №0000248 про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за участю прокурора ОСОБА_8 , підозрюваного ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_6

в с т а н о в и л а :
Вказаною ухвалою продовжено строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 терміном на 60 ( шістдесят ) днів, тобто до 17 березня 2017 року.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що строк тримання під вартою, визначений в ухвалі слідчого судді від 17 січня 2017 року про застосування запобіжного заходу закінчується 19.01.2017 року, кримінальне провадження не завершено, стороною кримінального провадження з боку обвинувачення доведено наявність об`єктивних обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування у даному кримінальному провадженні до завершення дії попередньої ухвали, строк досудового розслідування постановою заступника прокурора області продовжено до 4-х місяців ( до 21.03.2017 року ).

Крім цього, прокурором доведено наявність ризиків, які не зменшилися та які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, зокрема переховуватися від органів розслідування чи суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків, експертів у цьому ж провадженні,перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

За таких обставин слідчий суддя дійшов висновку, що підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу або наявність обставин, передбачених ст.199 КПК України, які б слугували підставою для відмови у задоволенні клопотання, слідчим суддею не встановлено.

У апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 вважає, що ухвала є незаконною та необґрунтованою, та такою, що підлягає скасуванню з постановленням ухвали про відмову в задоволенні клопотання.

Зазначає, що зміст ухвали не відповідає вимогам ст.372 КПК України, відсутнє обґрунтування неприйняття судом доводів захисту щодо стану здоров`я її підзахисного, клопотання про продовження строку тримання під вартою не відповідає вимогам ст.199 КПК України. Вказує на те, що слідчий суддя не врахував практику Європейського суду з прав людини щодо обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення та не з`ясував з цього приводу обставини, зазначені в клопотанні слідчого, а тільки перелічив їх.

Крім того, покликається на відсутність об`єктивних даних, що підтверджують наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, та не підтвердження їх доказами. Вважає, що слідчим суддею при розгляді клопотання було допущено неповноту судового розгляду, а постановлене за його результатами з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону судове рішення ґрунтується на висновках суду, які не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, що відповідно до п.п.1,2,3 ч.1 ст.409 КПК України є підставою для скасування судового рішення.

Просить ухвалу скасувати, постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого та обрати ОСОБА_7 запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Під час апеляційного розгляду:

- захисник ОСОБА_6 підтримала апеляційну скаргу, вказавши на відсутність обґрунтованої підстави у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення та існування передбачених ст.177 КПК України ризиків. З її доводами погодився і підозрюваний ОСОБА_7 ;

- прокурор вважає ухвалу слідчого судді законною та обгрунтованою, а доводи апеляційної скарги безпідставними та просить залишити її без змін.

З`ясувавши обставини, обговоривши доводи й мотиви апеляційної скарги, вислухавши доводи учасників судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів, при розгляді клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 слідчим суддею у повній мірі дотримано вимоги ст.199 КПК України.

Посилання захисника на те, що клопотання не відповідає вимогам ст.199 КПК України є необґрунтованим, оскільки частиною третьою даної норми закону передбачено, що у клопотанні про продовження строку тримання під вартою повинні бути зазначені й відомості, що містяться у статті 184 цього кодексу, тобто відомості, які стосуються клопотання про застосування запобіжних заходів.

Таких вимог закону слідчим при зверненні із клопотанням про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 дотримано.

Вирішуючи клопотання, слідчий суддя належним чином врахував тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , наявність ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, та відсутність обставин, передбачених ст.199 КПК України, що стосуються підстав для відмови у задоволенні клопотання.

Обгрунтована підозра ОСОБА_7 у вчиненні злочину підтверджується письмовими доказами, копії яких слідчий долучив до свого клопотання, та які були досліджені в судовому засіданні.

Тому колегія суддів не може погодитися з доводами захисника щодо відсутності доказів обґрунтованої підозри.

Визначаючи наявність обґрунтованої підозри, слідчий суддя послався й на практику Європейського суду з прав людини, зокрема п. 175 Рішення ЄСПЛ від 21 квітня 2011 року в справі «Нечипорук і Йонкало проти України», в якому зазначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (див. рішення від 30 серпня 1990 р. у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства) та рішення у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» ( 1994 рік ) про те, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування» .

Також під час розгляду клопотання слідчого прокурором було доведено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК, які не зменшилися, а саме: можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків, експертів у цьому ж провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Слідчим суддею також належним чином враховано дані, що характеризують особу підозрюваного, стан його здоров`я, міцність соціальних зв`язків, наявність постійного місця проживання та відсутність постійного місця роботи, його репутацію та відсутність судимості.

Висновок слідчого судді про те, що докази та обставини, які зазначені у клопотанні та наведені у судовому засіданні, не дають підстави застосувати більш м`який запобіжний захід, ґрунтується на матеріалах кримінального провадження.

Крім того, слідчий суддя, задовольняючи клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 , правильно зазначив про існування обставин, які перешкоджають завершити досудове розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Під час апеляційного розгляду матеріалами кримінального провадження встановлено, що на час розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою не було завершено проведення ряду експертиз, в тому числі судово-медичної, судово-психіатричної, молекулярно-генетичної, судово-хімічної та інших.

З урахуванням викладеного, а також того, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину та підтверджено наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і ці ризики на даний час не зменшилися, колегія суддів приходить до висновку, що обрання більш м`якого запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 , про що йдеться в апеляційній скарзі, може призвести до незабезпечення його процесуальної поведінки та ухилення від явки до органу досудового розслідування чи суду.

Крім того, колегія суддів враховує також тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні злочину.

Незазначення у вступній частині ухвали прізвища, імені та по-батькові підозрюваного, про що вказує в апеляційній скарзі захисник, не може бути підставою для скасування ухвали, так як в ухвалі зазначено, в рамках якого кримінального провадження розглянуто клопотання про продовження строку тримання під вартою.

Під час апеляційного розгляду не встановлено й порушень вимог КПК України, про що йдеться в апеляційній скарзі захисника.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.376, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :
апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 17 січня 2017 року про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3
ОСОБА_4