Справа № 212/238/17-к
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 січня 2017 року м. Кривий Ріг Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого СВ Покровського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши винесене в кримінальному провадженні №№ 0002441 від 03.08.2016 року клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, який має базову середню освіту, не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, зі слів працює без належного оформлення, раніше не судимий, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121КК України, -

В С Т А Н О В И В:

16.01.2017 року слідчий звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 .

В обґрунтуванні якого зазначено, що досудовим розслідуванням встановлено, що 31 липня 2016 року приблизно об 10.00 годині ОСОБА_6 прийшов до квартири АДРЕСА_2 , де мешкає його знайомий ОСОБА_7 . В цей час в приміщенні зазначеної квартири, крім ОСОБА_7 , знаходились раніше йому знайомі ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 . В подальшому ОСОБА_6 в приміщенні даної квартири вживав алкогольні напої разом з вищевказаними особами. Приблизно об 11.00 годині ОСОБА_6 , залишившись в кімнаті наодинці з ОСОБА_11 побачив, як останній тримає в руках мобільний телефон марки «Нокіа», що належить ОСОБА_8 . При цьому ОСОБА_6 припустив, що ОСОБА_11 намагається викрасти зазначений мобільний телефон. У зв`язку з цим у ОСОБА_6 виникла гостра неприязнь до ОСОБА_11 , а в подальшому раптово виник намір спричинити ОСОБА_11 тілесні ушкодження.

Так, 31.07.2016 року, приблизно об 11.05 годині, ОСОБА_6 , знаходячись в приміщенні кімнати квартири АДРЕСА_2 , використовуючи вищевказаний малозначущий привід для спричинення ОСОБА_11 тілесних ушкоджень, підійшов до останнього, який на той час перебував в положенні сидячи на дивані, та умисно наніс ОСОБА_11 , не менше двох ударів долонею правої руки в область обличчя ОСОБА_11 . В подальшому ОСОБА_6 , реалізовуючи свій раптово виниклий злочинний намір, спрямований на спричинення ОСОБА_11 тяжких тілесних ушкоджень, за мотивами неприязні до нього, і не переслідуючи мети спричинення йому смерті, умисно наніс ОСОБА_11 не менше одного удару коліном правої ноги в область його грудної клітини. В цей же час ОСОБА_8 , намагаючись припинити протиправні дії ОСОБА_6 , вимагала його та ОСОБА_11 покинути приміщення даної квартири.

Не зупинившись на досягнутому, ОСОБА_6 , продовжуючи свої злочинні дії, направлені на спричинення ОСОБА_11 тяжких тілесних ушкоджень, знаходячись біля третього під`їзду буд. АДРЕСА_3 , користуючись значною фізичною перевагою та тим, що потерпілий ОСОБА_11 не чинить йому опору, умисно, зі значною силою долонями обох рук штовхнув останнього в область грудної клітини, в результаті чого ОСОБА_6 не втримав рівновагу та впав спиною на асфальтоване покриття. Діючи на досягнення своєї злочинної мети, спрямованої на спричинення ОСОБА_11 тяжких тілесних ушкоджень, за мотивами неприязні до нього, і не переслідуючи мети спричинення йому смерті, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою спричинення потерпілому ОСОБА_11 тяжких тілесних ушкоджень, перебуваючи в агресивно налаштованому стані, наніс потерпілому ОСОБА_11 не менше двох ударів ногою в область лівої частини грудної клітини.

Після чого ОСОБА_8 припинила протиправні дії ОСОБА_6 .

Злочинними діями ОСОБА_6 , потерпілому ОСОБА_11 , були заподіянні тілесні ушкодження у вигляді закритої тупої травми грудної клітини, синців по лівій передньо-бічній поверхні грудної клітини з переходом на надпліччя та шию, крововиливів у м`які тканини грудної клітини по лівій передньо-бічній поверхні грудей з переходом на м`які тканини шиї та лівого надпліччя, по лівій бічній поверхні грудей (відповідно синцю), в області грудини, в м`яких тканинах спини відповідно синцям, перелом 5 ребра ліворуч по передньо-пахвинній лінії без пошкодження пристінкової плеври, перелом 8-10 ребра ліворуч по передньо-пахвинній лінії з надривами пристінкової плеври, перелом тіла грудини, крововиливи в м`яких тканинах в області переломів, незначна кількість темно-червоної рідкої крові в лівій плевральній порожнині, забій лівої легені з масивним крововиливом в легеневу тканину, забій серця з крововиливом в серцеву сорочку та серцевий м`яз, набряк легень та головного мозку, венозне повнокрів`я внутрішніх органів, які відповідно до висновку експерта №1436/1, від 16.12.2016 року відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, внаслідок яких ІНФОРМАЦІЯ_2 потерпілий ОСОБА_11 помер.

Таким чином, встановлена достатня кількість доказів для підозри ОСОБА_6 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 121 ч. 2 КК України за ознаками: умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, яке спричинило смерть потерпілого.

Допитаний у якості підозрюваного ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 121 ч. 2 КК України, винним себе визнав повністю.

В клопотанні слідчий посилався, як на обґрунтування обрання зазначеного запобіжного заходу на те, що виникла необхідність у запобіганні подальшим спробам підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, а також для стримання злочинної діяльності.

В зв`язку з наведеним, в клопотанні слідчий просив обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Підозрюваний та захисник в судовому засіданні посилалися на те, що він вину визнає розкаюється, має постійне місце проживання, місце роботи та просить суд обрати йому запобіжний захід домашній арешт. ОСОБА_6 додав про те, що він дізнався про смерть потерпілого у перших числах серпня 2016 року, та з того часу не переховувався, кожного разу з`являвся за викликами до слідчого та добровільно прийшов у суд для розгляду клопотання.

Заслухавши слідчого, прокурора, підозрюваного, захисника суд приходить до переконання, що клопотання не підлягає задоволенню і відносно підозрюваного можливо обрати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, з наступного.

У відповідності до ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходами забезпечення кримінального провадження є, крім інших є і запобіжні заходи.

Згідно до п. 5 ч.1 ст. 176 КПК України, тримання під вартою є одним з видів запобіжних заходів.

У відповідності до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

На підставі ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: п. 5) до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

ОСОБА_6 підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КПК України, зазначене кримінальне правопорушення віднесено, відповідно до ст. 12 КК України, до тяжкого злочину, за яке передбачена кримінальна відповідальність у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років.

Відомості до ЄРДР внесені 03.08.2016 року, повідомлення про підозру ОСОБА_6 вручено 13.01.2017 року, за матеріалами досудового розслідування допитані свідки, проведені експертизи та слідчі екскременти.

При вирішенні клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд враховує, що останній має постійне місце проживання, не судимий, враховуючи тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим, суд приходить до переконання, що відсутні достатні дані вважати, що підозрюваний може вчинити спроби переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення або незаконно впливати на свідків. У зв`язку з чим, суд вважає за можливе обрати більш м`який запобіжний захід. Згідно до п. 4 ч.1 ст. 176 КПК України, домашній арешт є одним з видів запобіжних заходів.

На підставі ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 176-178, 183 - 186, 193, 194,196, 197 КПК України,

У Х В А Л И В :

В задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 - відмовити.

Обрати відносно ОСОБА_6 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002441 від 03.08.2016 року запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заборонити ОСОБА_6 , 1989 року народження без дозволу слідчого, прокурора, суду залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 - цілодобово.

З метою перевірки та контролю за поведінкою підозрюваного, покласти на відділення ДІМ Покровського ВП КВП ГУ НУ в Дніпропетровській області обов`язки щодо проведення перевірок за місцем мешкання останнього.

Строк дії ухвали до 17.03.2017року.

На ухвалу можу бути подана апеляція безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1