Дата документу 27.01.2017 Справа № 554/603/17
Провадження № 1-кс/554/1003/2017

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 січня 2017 року м. Полтава

Слідчий Полтавського ВП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_3 27січня 2017 року звернувся до Октябрського районного суду м. Полтави з клопотанням, погодженим з прокурором Полтавської місцевої прокуратури Полтавської області, у якому просив накласти арешт на майно ОСОБА_4 саме мобільний телефон марки «І Phone 5», ІМЕІ НОМЕР_1 , щоперебував в його особистому володінні .
Підставами для арешту майна слідчий вказує, що 14.01.2017 року близько 04 год. 00 хв., ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , проходячи поблизу будинку № 25 по вулиці Небесної Сотні в м. Полтава побачили ОСОБА_8 , після чого вирішили заволодіти його майном за попередньою змовою.
З цією метою, діючи повторно, за попередньою змовою, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , з корисливих спонукань, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, повалили ОСОБА_8 спиною на землю та, застосувавши до нього насильство, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, продовжували його утримувати, подолавши таким чином його опір.
Крім того, 21.01.2017 року, близько 02 год. 20 хв. ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , проходячи поблизу басейну «Дільфін» по вулиці Європейська в м. Полтава, вирішили заволодіти майном ОСОБА_9 , з якою відпочивали того ж вечора в розважальних закладах.
З цією метою, діючи повторно, за попередньою змовою, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , з корисливих спонукань, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, повалили ОСОБА_9 спиною на землю та, застосувавши до неї насильство, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, продовжували її утримувати, подолавши таким чином її опір.
Продовжуючи свої протиправні дії, 21.01.2017 року близько 22 год. 00 хв. ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , проходячи поблизу будинку № 25 по вулиці В.Чорновола в м. Полтава, побачили ОСОБА_10 , після чого вирішили заволодіти його майном за попередньою змовою.
З цією метою, діючи повторно, за попередньою змовою, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , з корисливих спонукань, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, повалили ОСОБА_10 спиною на землю та, застосувавши до нього насильство, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, продовжували його утримувати, подолавши таким чином його опір.
Після цього ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 відкрито заволоділи мобільним телефоном «IPhone 5S», вартістю 5000 грн. (зі слів потерпілого), срібним ланцюжком вагою 10 гр., вартістю 5000 грн. (зі слів потерпілого), якими в подальшому розпорядились на власний розсуд, чим спричинили потерпілому матеріальних збитків на загальну суму 5500 грн..
26.01.17 ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 186 КК України.
В ході досудового розслідування 26.01.17 в приміщенні Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області гр. ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 добровільно надав для огляду мобільний телефон марки «І Phone 5», ІМЕІ НОМЕР_1 , який належить потерпілому ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2
У судовому засіданні слідчий ОСОБА_3 підтримав подане клопотання, просив про його задоволення.
Суд, вислухавши думку слідчого,дослідивши надані докази, приходить до наступного.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 2 ст. 98 КПК України, документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Слідчим доведено, що вилучений під час огляду у ОСОБА_4 мобільний телефон марки «І Phone 5», ІМЕІ НОМЕР_1 , який належить потерпілому ОСОБА_10 має значення речового доказу, тобто є матеріальним об`єктом, які був предметом злочину, внаслідок чого зберіг на собі його сліди та інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, які встановлюються під час кримінального провадження,за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, та він визнаний речовим доказом.
З огляду на викладене та враховуючи можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав до накладення арешту на майно та задоволення клопотання.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 132, 98, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В:
Клопотання слідчого Полтавського ВП ГУ НП в Полтавській області майора поліції ОСОБА_3 про арешт майна, а саме: мобільного телефону марки «І Phone 5», ІМЕІ НОМЕР_1 ,щоперебував в особистому володінні ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 - задовольнити.
Накласти арешт на вилучений мобільноий телефон марки «І Phone 5», ІМЕІ НОМЕР_1 .
Виконання зазначеної ухвали покласти на слідчого в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження.
Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання, крім випадків, встановлених КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Полтавської області на протязі 5 днів з моменту проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1