Справа № 414/1807/16-к
Провадження № 11-кп/782/163/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Луганської області у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі:

секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши 25 травня 2017 року у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сєвєродонецьку кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Кремінського районного суду Луганської області від 23 березня 2017 року, яким
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Невське Кремінського району Луганської області, українця, громадянина України, освіта професійно-технічна, неодруженого, який не працює, неодноразово судимого, останній раз 12 жовтня 2016 року вироком Краснолиманського міського суду Донецької області за ст. 185 ч. 3 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 10 місяців, який зареєстрований по АДРЕСА_1 та мешкає по АДРЕСА_2 ,
засуджено за ч. 1 ст. 122 КК Українидо покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України частково зараховано в покарання за даним вироком, покарання за вироком суду від 12 жовтня 2016 року та остаточно призначено покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

ВСТАНОВИЛА
За вироком суду встановлено, що 14 серпня 2016 року, приблизно о 17.00 годині, ОСОБА_7 , перебуваючи за адресом: АДРЕСА_3 , на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, наніс ОСОБА_6 один удар кулаком в область верхньої частини тулуба зліва, від чого останній впав на правий бік, потім один удар кулаком в область лівого плеча, біля шести ударів кулаком в область грудної клітини та декілька ударів ногами в область верхньої частини тулуба зліва, заподіявши потерпілому ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді синця на передній поверхні грудної клітки в проекції грудини, великі крововиливи по зовнішній поверхні грудної клітини, поясниці зліва, садно, забиття грудної клітини, перелому 8 ребра зліва по лопаткової лінії, які згідно висновку експерта відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

В апеляційній скарзі обвинувачений просить переглянути кримінальне провадження у відношенні нього та прийняти правильне рішення. Обвинувачений зазначає, що він не згоден з винесеним вироком повністю. Стверджує, що судом не було викликано у якості свідка громадянина ОСОБА_8 , чиї свідчення істотно могли б вплинути на рішення суду. Стверджує, що в суді не були в письмовій формі надані докази тілесних ушкоджень потерпілого ОСОБА_6 , а саме: рентген-знімка про перелом ребер, виписки з медичної книги про знаходження потерпілого на стаціонарному або амбулаторному лікуванні. Вказує, що чеки з аптеки не є доказом того, що саме ці ліки використовувалися для лікування потерпілого, тому з пред`явленим позовом він не згоден. Судом не були взяті до уваги його свідчення з приводу того, що потерпілий погрожував і нападав на нього з ножем. Обвинувачений вважає, що в даній ситуації діяв правомірно, оскільки потерпілий ОСОБА_6 нападав на свідка ОСОБА_8 , що підтверджується показаннями останнього.

Після докладу суддею-доповідачем змісту вироку, доводів апеляційної скарги, були заслухані:

- прокурор, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, пославшись на законність та обґрунтованість вироку;

- потерпілий, який просив залишити вирок без змін, посилаючись на його справедливість.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи прокурора та потерпілого, вивчивши матеріали кримінального провадження та дослідивши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню частково, за таких підстав.

У відповідності до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Зі змісту вироку вбачається, що ОСОБА_7 в судовому засіданні частково визнав себе винним, заперечував нанесення ударів ногами в тулуб потерпілого, позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди, також визнав частково.

При цьому суд першої інстанції в порушення вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, яка визначає, що суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, провів судовий розгляд за скороченою процедурою.

Аудіозаписом судового засідання в суді першої інстанції зафіксовано, що головуючий суддя не з`ясовував, чи правильно розуміє обвинувачений зміст всіх обставин кримінального провадження, які він частково оспорював, чи немає сумнівів у добровільності його позиції, а також належним чином не роз`яснив йому та іншим особам, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За таких обставин колегія суддів вбачає істотні порушення вимог кримінального процесуального закону щодо не додержання судом першої інстанції вимог ч. 3 ст. 349 КПК України.

При оспорювані обвинуваченим локалізації, механізму нанесення потерпілому тілесних ушкоджень, суд першої інстанції повинен був перевірити ці показання, у відповідності до ст. 94 КПК України оцінивши докази, прийняти законне, обґрунтоване та вмотивоване рішення.

Однак суд першої інстанції цих вимог закону не дотримався.

Окрім того досудовим розслідуванням ОСОБА_7 обвинувачувався в тому, що він, зокрема, наніс безліч ударів ногами в область верхньої частини тулуба зліва.

Суд першої інстанції, не мотивуючи своє рішення, змінив обвинувачення та встановив, що ОСОБА_7 наніс декілька ударів ногами в область верхньої частини тулуба зліва.

З урахуванням наведеного вирок підлягає скасуванню, через істотні порушення кримінального процесуального закону, та призначенню нового розгляду в суді першої інстанції.

За таких обставин доводи обвинуваченого про недоведеність наявності вказаних у вироку тілесних ушкоджень у потерпілого та інші його доводи, на підставі ч. 2 ст. 415 КПК України, не можуть бути розглянуті апеляційним судом та підлягають перевірці при новому розгляді в суді першої інстанції.

За таких умов, вимоги апеляційної скарги задоволенню підлягають частково.

При новому розгляді в суді першої інстанції необхідно, виконавши всі вимоги чинного кримінального процесуального законодавства, перевірити доводи апеляційної скарги обвинуваченого, постановити законне і обґрунтоване рішення.

Колегія суддів вважає, що заявлені ризики, які виправдовують тримання під вартою та встановлені при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 не зменшились, а тому дію цього запобіжного заходу слід продовжити.

Керуючись п. 6 ч. 1 ст. 407, ст.ст. 412, 419 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок Кремінського районного суду Луганської області від 23 березня 2017 рокущодо ОСОБА_7 скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Запобіжний захід, застосований до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у вигляді тримання під вартою, продовжити на 60 днів до 23 липня 2017 року включно.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3