Справа № 161/6640/17 Провадження №11-сс/773/216/17 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:запобіжний захід Доповідач: ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 травня 2017 року місто Луцьк
Апеляційний суд Волинської області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,
слідчого ОСОБА_7 ,
представника власника майна ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою прокурора Луцької місцевої прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду від 26 квітня 2017 року про відмову у задоволенні клопотання начальника СВ Луцького РВП ЛВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_7 про накладення арешту на майно напівпричіпа Viberti д.н.з. НОМЕР_1 , який належить МПП «Профіт», а також деревина породи «дуба» в кількості 42 колод, яка знаходиться у вказаному напівпричепі,

В С Т А Н О В И В
Начальник СВ Луцького РВП ЛВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_7 звернувся до суду першої інстанції із клопотання про накладення арешту на майно напівпричіпа Viberti д.н.з. НОМЕР_1 , який належить МПП «Профіт», а також деревина породи «дуба» в кількості 42 колод, яка знаходиться у вказаному напівпричепі, мотивуючи тим, що проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000362 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26 квітня 2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України.

Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26 квітня 2017 року в задоволенні клопотання про накладення арешту відмовлено. Слідчий суддя своє рішення мотивував тим, що представником власника майна подано в судовому засіданні копії документів, які підтверджують походження майна, на яке орган досудового розслідування клопоче накласти арешт, а тому відсутні підстави вважати, що зазначене майно відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України.
Не погоджуючись з рішенням слідчого судді, прокурор ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді про накладення арешту скасувати через неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та постановити нову, якою клопотання про накладення арешту, задовольнити.
Заслухавши доповідь судді, який виклав суть ухвали та доводи апеляційної скарги, пояснення прокурора ОСОБА_6 та начальника СВ Луцького РВП ЛВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_7 , які апеляційну скаргу підтримали і просили її задовольнити, представника володільця майна ОСОБА_8 , який просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, суд апеляційної інстанції дійшов до наступного висновку.
При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст. 94, ст. 132, ст. 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Вказані дані мають міститися і у клопотанні органу досудового розслідування, оскільки згідно зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону. При цьому, до клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Згідно із ст. 170 КПК України засобом забезпечення кримінального провадження є арешт майна, який полягає у тимчасовому позбавленні за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Згідно із ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абз. 2 ч. 1 ст. 170 цього Кодексу.
Відмовляючи в задоволенні клопотання, слідчий суддя дотримався вказаних вимог закону.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що 25 квітня 2017 року зі служби «102» надійшло звернення працівника ДП «Ківецівське лісове господарство» про те що, в с.Княгининок, Луцького району, Волинської області було зупинено вантажний транспортний засіб, який перевозив деревину, що не відповідає тій що відображена в документах на перевезення.
26 квітня 2017 року до Луцького РВП ВП ГУНП у Волинській області звернувся директор ДП «Ківецівське лісове господарство», із заявою про незаконне перевезення автомобілем марки Рено АС 3682 АС з причепом НОМЕР_2 ВО лісопродукції невідомого походження.
Відомості по даному факту 26 квітня 2017 року внесені до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 358 КК України.
З огляду на те, що представником власника майна надано відповідну документацію в підтвердження законності походження майна, правові підстави вважати, що вилучене майно, відповідає критеріям, зазначеним в ст. 98 КПК України та має силу речових доказів, оскільки є таким, що могло зберегти на собі сліди кримінального правопорушення, відсутні.
Оскільки порушення кримінального провадження по даному факту за ознаками ч.1 ст.358 КК України, як підроблення документів, печаток, штампів та бланків, збут чи використання підроблених документів, печаток, штампів, не дає суду апеляційної інстанції вважати, що затримані працівниками поліції напівпричіп вантажного автомобіля та лісодеревина є предметом вказаного злочину. Посилання прокурора та слідчого на обставину, що вказана лісодеревина могла бути здобута внаслідок протиправних дій у вигляді незаконної порубки дерев не підтверджені належними та допустимими доказами відповідно до вимог кримінального процесуального законодавства.
Таким чином, у поданому слідчим клопотанні, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абз. 2 ч. 1 ст. 170 цього Кодексу.
У відповідності до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення першої інстанції в межах апеляційної скарги.
З урахуванням викладеного, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя, розглянувши клопотання, обгрунтовано відмовив в накладенні арешту на майно, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін.
На підставі наведеного і керуючись ст.ст. 376, 407 ч.3 п.1, 422 КПК України, Апеляційний суд Волинської області,
У Х В А Л И В:
Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26 квітня 2017 року про відмову в задоволенні клопотання про арешт майна - без змін.
Головуючий :

Судді :