Справа № 343/2281/16-к
Провадження № 11-кп/779/111/2017
Категорія ст. 81 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 лютого 2017 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області

в складі суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Долинського районного суду Івано-Франківської області від 22 грудня 2016 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання Долинського виправного центру № 118 про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,

з участю прокурора ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_6 ,

представника

Долинського ВЦ № 118 ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_6 просить скасувати оскаржувану ухвалу суду та задовольнити клопотання про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. В обґрунтування своїх доводів посилається на те, що не згідний з даним рішенням суду.

Відмовляючи у задоволенні клопотання щодо умовно-дострокового звільнення засудженого ОСОБА_6 , суд мотивував тим, що дані про особу засудженого та описані ним обставини не дають суду достатніх підстав дійти до твердої переконаності в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком. Висновок суду про заміну йому невідбутої частини покарання на обмеження волі, на думку суду, в даний час є для засудженого достатньою преференцією в умовах утримання. Можливо він і став на шлях виправлення, проте його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є передчасним.

Під час апеляційного розгляду:

- прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вважав її безпідставною, просив ухвалу суду залишити без змін;

- засуджений ОСОБА_6 та представник Долинського ВЦ № 118 ОСОБА_8 підтримали вимоги апеляційної скарги, вважають ухвалу незаконною, просять її скасувати.

В судовому засіданні заявлено клопотання про долучення до матеріалів кримінального провадження копії подання про застосування до засудженого заходу заохочення, копії рапорту № 15 від 02 лютого 2017 року, копії довідки про працевикористання засудженого, довідки про заохочення та стягнення, характеристики, довідки про заохочення та стягнення. Клопотання задоволено та долучено наведені докази до матеріалів кримінального провадження.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали клопотання, обговоривши доводи і мотиви апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає до часткового задоволення, а ухвалу суду першої інстанції необхідно скасувати з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Неухильне дотримання передбачених законних вимог є неодмінною умовою повного, всебічного й об`єктивного дослідження обставин справи, встановлення істини в справі й прийняття правильного рішення.

Постановлена у справі ухвала має бути повною, ясною, чіткою, викладеною, відповідно до КПК України.

Проте, суд першої інстанції при постановлені судового рішення знехтував вказаними вимогами закону.

Відповідно до положень ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване до засудженого, що відбуває покарання у виді обмеження волі, та який сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, а також після фактичного відбуття ним не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.

Зі змісту вказаної норми випливає, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання являє собою звільнення засудженого від подальшого відбування покарання за наявності таких обов`язкових умов: 1) особа відбуває основне покарання у виді обмеження волі; 2) засуджений своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення; 3) він фактично відбув встановлену ч. 3 ст. 81 частину призначеного судом покарання.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_6 засуджений за вчинення умисного тяжкого злочину. На час розгляду справи відбув необхідні 2/3 частини призначеного судом покарання.

В той же час, одною із обов`язкових умов для умовно-дострокового звільнення засудженого є доведення ним свого виправлення сумлінною поведінкою і ставленням до праці.

Щодо ставлення засудженого ОСОБА_6 до праці, то колегія суддів зазначає наступне.

Суд першої інстанції встановив, що на даний час ОСОБА_6 працевлаштований, однак відомості про місце його роботи, покладені на нього обов`язки та ставлення до праці в особовій справі відсутні, не долучені вони і до клопотання чи в судовому засіданні, а, відповідно, твердження представника Долинського ВЦ з цього приводу є голослівними. Після цього обґрунтовує свою позицію тим, що зі слів представника Долинського ВЦ, ОСОБА_6 працює з вересня 2016 року, хоча, як встановлено судом, відбуває покарання у місцях позбавлення, а згодом обмеження волі, з січня 2013 року, тобто, період його роботи є незначним, а саме ставлення до праці є необхідним і достатнім доказом виправлення засудженого.

На думку колегії суддів, судом першої інстанції належним чином не досліджено та, відповідно, не зроблено жодних висновків про наявність чи відсутність сумлінного ставлення засудженого до праці. Не знайшло свого відображення підтвердження чи спростування, насамперед, що ОСОБА_6 бере участь у суспільно корисній праці, займається трудовою діяльністю, а також, що він добросовісно виконує трудові обов`язки, поліпшує кількісні та якісні показники виконуваної роботи, бережливо ставиться до обладнання та інструментів, дотримується правил охорони праці та техніки безпеки.

Щодо сумлінної поведінки, яка визначається активною участю у суспільному житті, сумлінним виконанням громадських доручень у процесі відбування покарання, гарною поведінкою в побуті, прагненням засудженого своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин, а також полягає у стримуванні від порушень режиму відбування покарання, у дотриманні правил внутрішнього розпорядку, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни, то, на думку колегії суддів, ця підстава також залишилася недослідженою та без належної правової оцінки.

При цьому, суд першої інстанції встановив, що з характеристики засудженого ОСОБА_6 вбачається, що останній під час відбування покарання допускав порушення вимог режиму тримання під вартою, за що було накладено одне дисциплінарне стягнення, яке погашено у встановленому законом порядку. Йому оголошувались три заохочення за участь у суспільно-корисній праці, які вже послужили підставою заміни засудженому невідбутої частини покарання у вигляді позбавлення волі більш м`яким у вигляді обмеження волі.

В той час, особи, яким покарання було замінено більш м`яким, можуть бути умовно-достроково звільнені і від цього більш м`якого покарання за правилами, передбаченими ст. 81 КК України, а при застосуванні умовно-дострокового звільнення від відбування покарання суди повинні враховувати поведінку та ставлення до праці засудженого за весь період відбування ним покарання.

Таким чином, суд першої інстанції, навівши суперечливі мотиви, зробив висновок, що дані про особу засудженого та вказані ним обставини не дають достатніх підстав дійти до твердої переконаності в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком, та відмовив в задоволенні клопотання Долинського виправного центру № 118 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_6 без повного та всебічного дослідження однієї з головних умов для умовно-дострокового звільнення засудженого - доведення ним свого виправлення сумлінною поведінкою і ставленням до праці.

Крім того, суд не мотивував, чому обставини, зазначені у клопотанні, не свідчать про те, що засуджений довів своє виправлення.

Підстави ухвалення рішення повинні бути викладені у категоричній формі, якій властива визначеність, точність та зрозумілість, однак висновок суду про те, що «можливо він і став на шлях виправлення», має характер припущення.

Відповідно до ст. 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог даного закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення.

Колегія суддів визнає вищенаведені порушення істотними та, зважаючи на характер допущених порушень, позбавлена можливості їх усунути під час апеляційного розгляду.

Положеннями п. 6 ч. 1 ст. 407 КПК України встановлено, що за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів дійшла до висновку, що ухвала суду підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції, під час якого необхідно усунути зазначені порушення, належним чином перевірити обставини, на які покликається адміністрація Долинського виправного центру № 118 у своєму клопотанні, повно й всебічно розглянути їх клопотання, дати належну оцінку всім доказам, в тому числі і долученим в ході апеляційного розгляду, та ухвалити законне, обґрунтоване, вмотивоване та справедливе рішення.

При новому розгляді суду першої інстанції здійснити судове провадження згідно з вимогами розділу 4 КПК України в іншому складі суду.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 409, 410, 412, 415, 418, 419 КПК України, ст. 81 КК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу Долинського районного суду Івано-Франківської області від 22 грудня 2016 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання Долинського виправного центру № 118 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_6 , скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3

ОСОБА_4

Згідно з оригіналом

Суддя ОСОБА_2