Дата документу Справа № 335/15/15-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
ЄУ № 335/15/15-к Головуючий в 1 інстанції
Провадж. № 11-кп/778/114/17 ОСОБА_1
Категорія ч.1 ст. 187 Доповідач в 2 інстанції
КК України ОСОБА_2

УХВАЛА
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5
розглянула 10 січня 2017 року у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 27 липня 2016 року відносно
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Запоріжжя, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України.
Учасники судового провадження:
Встановлені вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 27 липня 2016 року обставини:
06 листопада 2014 року приблизно о 01 годині 30 хв. ОСОБА_7 , знаходячись біля будинку №9 по вул. Лермонтова у місті Запоріжжі, зненацька наніс один удар кулаком правої руки та один удар правою ногою в область обличчя ОСОБА_10 , чим спричинив останньому, згідно висновку експерта №4724 від 18.11.2014, легкі тілесні ушкодження, які викликали короткочасний розлад здоров`я та, побачивши, що останній після завданих ударів впав на землю, обшукавши кишені потерпілого, заволодів мобільним телефоном в корпусі чорного кольору «Samsung Galaxy ACE II» в якому знаходилась флеш карта фірми «Micro-SD», об`ємом пам`яті 8 гб, чим спричини останньому матеріальні збитки на суму 2398 грн.
Вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 27 липня 2016 року:
ОСОБА_7 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 187 КК України і йому призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишити без змін тримання під вартою.

Строк відбування покарання рахувати з моменту фактичного затримання з 29 грудня 2015 року.

На підставі ч.5 ст. 72 КК України зараховано в строк відбуття покарання час попереднього тримання під вартою з 29.12.2015 року до моменту постановлення вироку 27.07.2016 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Доля речових доказів вирішена в порядку ст. 100 КПК України.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 , не оспорюючи доведеність вини та правильність кваліфікації його дій, посилається на суворість вироку в частині призначеного покарання, неврахування судом його щирого розкаяння, повного визнання вини, наявності у нього батька інваліда II групи, пенсіонера, який потребує сторонньої допомоги, повернення викраденого майна, відсутності матеріальних та моральних збитків. Просить призначити йому покарання, не пов`язане із позбавленням волі.

Заслухавши доповідача, адвоката обвинуваченого, який підтримав вимоги апеляційної скарги, прокурора, який висловив заперечення поданій апеляції, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Виходячи із визнаних судом доведеними фактичних обставин справи, дії ОСОБА_7 кваліфіковані за ч. 1 ст. 187 КК України як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій) та, оскільки в апеляційній скарзі не оспорюються як фактичні обставини справи, так і кваліфікація дій обвинуваченого, ці обставини апеляційним судом не перевіряються.
При призначенні ОСОБА_7 покарання суд першої інстанції діяв у відповідності до ст.ст. 50, 65 КК України, врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який, згідно ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, особу обвинуваченого, який неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності та взяв до уваги обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання суд визнав щире каяття обвинуваченого у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину.

Призначивши ОСОБА_7 покарання у мінімальній межі, передбаченій санкцією ч.1 ст. 187 КК України, суд також врахував і обставини, на які посилається в апеляції обвинувачений, що слідує зі змісту оскаржуваного вироку.
Виходячи з мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації призначення покарання, з урахуванням сукупності наведених вище обставин, колегія суддів вважає, що призначене ОСОБА_7 покарання відповідає вимогам ст. ст. 50, 65 КК України, є домірним скоєному.

Підстав вважати призначене обвинуваченому покарання явно несправедливим через його суворість, застосування до ОСОБА_7 положень ст. 75 КК України не вбачається.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України оскаржуване рішення переглянуто у межах доводів апеляційної скарги.

Одночасно, судова колегія зауважує на наявність стосовно обвинуваченого вироку Запорізького районного суду Запорізької області від 28.11.2014 року (а.с. 71), за яким ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні 03.10.2014 року злочину, передбаченого ч.3 ст. 357 КК України та призначено останньому покарання у виді обмеження волі на 2 роки з застосуванням положень ст.75 КК України з іспитовим строком 3 роки. Зазначений вирок не враховано судом першої інстанції при призначенні покарання, а вимоги ч. 1 ст. 421 КК України щодо недопустимості погіршення правового становища обвинуваченого, за відсутності апеляції прокурора чи потерпілого, унеможливлюють реагування апеляційної інстанції з цього приводу.
Разом з тим, згідно до положень ч. 2 ст. 404 КПК України, судова колегія вважає за необхідне звернути увагу на наступне.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1 Закону України «Про попереднє увязнення» попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Тобто, у розумінні положень ч. 1 зазначеної статті закону, попереднє увязнення закінчується з моменту набрання вироком законної сили, що має місце, згідно положень ст. 532 КПК України, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Натомість, районний суд, зараховуючи ОСОБА_7 у строк відбуття покарання певний період попереднього ув`язнення останнього, який обмежив датою винесення оскаржуваного вироку, на наведені положення уваги не звернув, що потребує реагування з боку апеляційного суду.

Таким чином, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, у строк відбування покарання, призначеного ОСОБА_7 слід зарахувати строк попереднього ув`язнення обвинуваченого з 28.07.2016 року по 10.01.2017 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :
апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 27 липня 2016 року відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого за ч.1 ст. 187 КК України залишити без змін.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України за рахувати у строк відбуття ОСОБА_7 призначеного покарання термін його попереднього ув`язнення по даному кримінальному провадженню з 20.07.2016 року по 10.01.2017 року включно із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення, може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня оголошення, а засудженим, який утримується під вартою в той же строк з дня отримання копії ухвали.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4