Справа № 524/4893/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 грудня 2016 року Автозаводський районний суд міста Кременчука Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

у присутності обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Павлоград Дніпропетровської області, громадянина України, що має середню освіту, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, не працюючого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: останній раз вироком Кременчуцького районного суду Полтавської області від 18.07.2016 року за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі,

у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
16.06.2016 року, близько 07-00 год, ОСОБА_4 , діючи з прямим злочинним умислом, з корисливого мотиву, скориставшись ригельними ключами, які мав при собі, шляхом підбору відчинив замок вхідних дверей до гаражу № НОМЕР_1 , що розташований у кооперативі «Автолюбитель-Тополь» по вул. Московській в м. Кременчуці, та проник до нього, звідки викрав кабель-переноску довжиною 20 метрів вартістю 220 гривень, що належить потерпілому ОСОБА_5 , після чого, не вчинивши усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, був затриманий біля гаражу працівниками патрульної поліції.

У судовому засіданні обвинувачений вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав у повному обсязі, фактичних обставин, викладених у обвинувальному акті, не оспорював, оскільки в ньому все викладено вірно, і пояснив, що він, дійсно вчинив інкримінований йому злочин у спосіб, в час та за обставин, зазначених в обвинувальному акті.

В судове засіданні потерпілий ОСОБА_5 не з`явився, надав заяву про розгляд кримінального провадження за його відсутності.

Суд, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого. Учасники судового провадження проти цього не заперечували. Суд з`ясував, що обвинувачений та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин та немає сумнівів у добровільності їх позиції. Суд роз`яснив учасникам судового провадження, що у цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, заслухавши показання обвинуваченого, дослідивши матеріали, що характеризують особу обвинуваченого, суд приходить до висновку про те, що обвинувачений вчинив інкримінований йому злочин і його дії слід кваліфікувати за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України за ознаками незакінченого замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаного з проникненням у сховище.

Призначаючи ОСОБА_4 покарання, суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини.

Визначаючи ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину суд виходить з наступного. Обвинуваченим вчинений незакінчений умисний корисливий злочин, який відповідно до ст. 12 КК України належить до тяжких злочинів.

Обвинувачений неодноразово судимий. На час вчинення злочину мав не зняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість. За місцем проживання на обвинуваченого скарг та заяв не надходило, що характеризує його з позитивної сторони. На обліку у психіатричному чи наркологічному диспансері не перебуває.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Виходячи із зазначених обставин, відношення обвинуваченого до скоєного, даних про його особу, враховуючи його вік та стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину, з якої вбачається, що обвинувачений не має бажання стати на шлях виправлення, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання, пов`язане з позбавленням волі, оскільки, на думку суду, його виправлення і перевиховання можливе лише в умовах ізоляції від суспільства і таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

Вироком Кременчуцького районного суду Полтавської області від 18.07.2016 року обвинувачений засуджений за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі. Враховуючи те, що інкримінований обвинуваченому злочин вчинений ним до ухвалення попереднього вироку Кременчуцького районного суду Полтавської області від 18.07.2016 року, суд вважає за необхідне призначити йому покарання на підставі ч. 4 ст. 70 КК за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарань за цим та попереднім вироками.

На підставі ухвали Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 16.11.2016 року ОСОБА_4 був тимчасово залишений у Полтавському слідчому ізоляторі УДПтСУ в Полтавській області до розгляду даного кримінального провадження, де знаходився до дня ухвалення вироку. З огляду на викладене, суд вважає за необхідне застосувати до обвинуваченого положення ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону №838-VIII від 26.11.2015 року). За таких обставин, зарахуванню до строку відбування покарання ОСОБА_4 підлягає строк попереднього ув`язнення з 16 листопада 2016 року по 21 грудня 2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Для забезпечення виконання вироку в частині призначеного обвинуваченому покарання, яке слід відбувати в місцях позбавлення волі, та з метою забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, пов`язаних з виконанням вироку, суд вважає за необхідне залишити обраний обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарання, призначеного вироком Кременчуцького районного суду Полтавської області від 18.07.2016 року, і покарання за цим вироком остаточно призначити покарання у виді 5 (п`яти) років 8 (восьми) місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання рахувати з 11 липня 2016 року.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,- залишити без змін.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_4 до строку відбування покарання за цим вироком строк попереднього ув`язнення з 16 листопада 2016 року по 21 грудня 2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Речові докази:

-кабель-переноску білого кольору довжиною 20 метрів залишити у власності ОСОБА_5 ;

-чотири викрутки, чорний ліхтарик, дев`ять ключів до ригельних замків, рукавички знищити.

Вирок суду набирає законної сили після спливу строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення через Автозаводський районний суд міста Кременчука Полтавської області.

Головуючий: ОСОБА_1