Справа № 202/2023/17
№ 1-кп/202/174/2017
УХВАЛА
підготовчого судового засідання
04 травня 2017 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні Індустріального районного суду м. Дніпропетровська, обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000341 від 14.02.2017 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 311, ч. 1 т. 321 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000341 від 14.02.2017 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 311, ч. 1 т. 321 КК України.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні вважав можливим призначити судовий розгляд. Обвинувачений проти цього не заперечував.

Суд, заслухавши думки учасників судового провадження, дослідивши обвинувальний акт з додатками, дійшов висновку, що він, на підставі п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, підлягає поверненню прокурору як такий, що не відповідає вимогам КПК України.

Так, згідно ч. 4 ст.110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.
Так, відповідно п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Перевіряючи обвинувальний акт на відповідність вимогам КПК України, суд дійшов висновку, що в порушення вимог наведеної норми, правова кваліфікація кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 321 КК України, не відповідає викладеним в обвинувальному акті фактичним обставинам кримінального правопорушення.

Так, у формулюванні обвинувачення, зазначено, що ОСОБА_4 , незаконно придбав, зберігав сильнодіючий лікарський засіб з метою збуту та в подальшому його збув. Разом з тим, згідно з правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, викладеною прокурором в обвинувальному акті ОСОБА_4 обвинувачується лише у незаконному придбанні та зберігання сильнодіючих лікарських засобів з метою збуту. При цьому, всупереч викладеним фактичним обставинам, обвинуваченому не інкримінується збут сильнодіючих лікарських засобів, що передбачено ч. 1 ст. 321 КК України.

Тобто, всупереч вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України в обвинувальному акті непослідовно та суперечливо викладені фактичні обставини та правова кваліфікація кримінального правопорушення.

Крім того, в формулюванні обвинувачення за ч. 1 ст. 311 КК України, не зазначена кількість соляної кислоти, що містилась у рідині жовтого кольору, яка була вилучена у ОСОБА_4 , що з урахування кваліфікуючих ознак ст. 311 КК України, позбавляє суд можливості вирішити питання про правильність кваліфікації. В обвинувальному акті взагалі не зазначено на підставі якого нормативно-правового акту соляна кислота відноситься до прекурсорів, стосовно яких встановлюються заходи контролю.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого суду (рішення у справі «Матточіа проти Італії», «Камасінскі проти Австрії»).

Відсутність в обвинувальному акті чіткого формулювання обвинувачення унеможливлює якісно і в повній мірі здійснювати захист від пред`явленого обвинувачення, що істотно порушує право особи на захист, передбачене ст. 20 КПК України.

КПК України передбачено, що прокурор має право змінити правову кваліфікацію та/або обсяг обвинувачення, якщо під час судового розгляду встановлені нові фактичні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа (ч. 1 ст. 338 КПК України). При цьому, суд враховує відсутність правового примусу прокурора змінити обвинувачення в суді та обов`язок суду розглянути кримінальне провадження виключно в межах обвинувачення ( ч. 1 ст. 337 КПК України)

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що у відповідності до вимог п.3 ч.3 ст.314 КПК України даний обвинувальний акт необхідно повернути прокурору для усунення виявлених недоліків, оскільки він не відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

Керуючись ст.ст. 314-316, 369 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:
Обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні № 0000341 від 14.02.2017 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 311, ч. 1 т. 321 КК України, повернути прокурору Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1, для усунення виявлених недоліків.
Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1