Дата документу 31.01.2017
Справа № 501/90/17

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31 січня 2017 року слідчий суддя Іллічівського міського суду Одеської області ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника адвоката ОСОБА_4 ,
представника соціальної служби ОСОБА_5 ,
підозрюваного ОСОБА_6 ,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , неповнолітнього, уродженця с.Котловина Ренійського району Одеської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, який не працює та не навчається, не одружений, раніше не судимий, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
До слідчого судді Іллічівського міського суду Одеської області надійшло вказане вище клопотання.
Згідно клопотання, ОСОБА_6 підозрюється у тому, що 12.01.2017 року він за попередньою змовою з неповнолітнім ОСОБА_8 та невстановленою слідством особою в м.Чорноморську Одеської області умисно, з корисливих мотивів, з метою відкритого викрадення чужого майна, застосувавши до потерпілого ОСОБА_9 насильство, яке не є небезпечним для його життя та здоров`я, відкрито викрали його майно, а саме: мобільний телефон марки «Lenovo A706», вартістю 1 600 гривень, в якому знаходилась сім-карта мобільного оператора «МТС», вартістю 25 гривень, на рахунку якої грошових коштів не було та сім карта мобільного оператора «Kyivstar», вартістю 30 гривень, на рахунку якої грошових коштів не було, а всього на загальну суму 1 655 гривень.
12.01.2017 року ОСОБА_6 за попередньою змовою з неповнолітнім ОСОБА_8 та невстановленою слідством особою умисно, з корисливих мотивів, в м.Чорноморську Одеської області, погрожуючи ножем, тобто із погрозою застосування насильства, що є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчинили розбійний напад на неповнолітнього ОСОБА_10 , заволоділи його мобільним телефоном «Samsung Galaxy Core Prime», вартістю 2 999 гривень, в якому знаходилась сім-карта мобільного оператора «Lifecell», вартістю 20 гривень, на рахунку якої грошових коштів не було, та сімкарта мобільного оператора «Kyivstar», вартістю 30 гривень, на рахунку якої грошових коштів не було, а всього на загальну суму 3 049 гривень.
12.01.2017 року ОСОБА_6 за попередньою змовою з неповнолітнім ОСОБА_8 та невстановленою слідством особою, умисно, з корисливих мотивів, в м.Чорноморську Одеської області, погрожуючи потерпілому ножем, тобто із погрозою застосуванням насильства, що є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчинили розбійний напад на ОСОБА_11 , заволодівши його мобільним телефоном «Meizu M3», вартістю 3 400 гривень, в якому знаходилась сім-карта мобільного оператора «Lifecell», вартістю 20 гривень, на рахунку якої грошових коштів не було, а всього на загальну суму 3 420 гривень.
Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у тому, що він своїми умисними діями, які виразилися у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаному із насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, за попередньою змовою групою осіб, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.186 КК України.
Крім того, ОСОБА_6 підозрюється у тому, що він своїми умисними діями, які виразилися у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із погрозою застосування насильства, що є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого (розбій), за попередньою змовою групою осіб, вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч.2 ст.187 КК України.
18.01.2017 року неповнолітньому ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні вищевказаних кримінальних правопорушень.
Своє клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий мотивував тим, що існують ризики, передбачені статтею 177 КПК України, а саме - що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на потерпілих та свідків.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримала клопотання, підозрюваний ОСОБА_6 , його захисник ОСОБА_4 та представника Чорноморського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді ОСОБА_5 проти задоволення клопотання заперечували.
Слідчій суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню.
Згідно п.1 ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення.
Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчим суддею встановлено, що надані стороною обвинувачення докази доводять наявність обставин, передбачених п.1 ч.1 ст.194 КПК України (наявність обґрунтованої підозри).
Так, підозрюваний ОСОБА_6 , допитаний в судовому засіданні, визнав себе винним у вчинені інкримінованих йому кримінальних правопорушень.
Наявність обґрунтованої підозри підтверджується також матеріалами кримінального провадження: протоколами прийняття заяв від потерпілих про вчинені кримінальні правопорушення; протоколами огляду місць подій; показаннями потерпілих та свідків; протоколами пред`явлення підозрюваного для впізнання, відповідно до яких потерпілі впізнали в ньому особу, яка вчинила кримінальні правопорушення.
Згідно п.2 ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор.
Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчим суддею встановлено, що надані стороною обвинувачення докази доводять наявність обставин, передбачених п.2 ч.1 ст.194 КПК України (наявність ризику), а саме що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення (п.5 ч.1 ст.177 КПК України).
Так, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні трьох епізодів корисних злочинів, про що свідчать зазначені вище докази, якими обґрунтовується наявність обґрунтованої підозри.
Дана обставина, на думку слідчого судді, свідчить про існування зазначеного ризику.
Слідчий суддя вважає, що прокурором не доведена наявність достатніх підстав вважати, що існує інші ризики, передбачені статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, а саме що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків.
Згідно п.3 ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчим суддею встановлено, що надані стороною обвинувачення докази не доводять наявність обставин, передбачених п.3 ч.1 ст.194 КПК України (недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів), з огляду на наступне.
Згідно ч.1 ст.176 КПК України запобіжними заходами є особисте зобов`язання, особиста порука, застава, домашній арешт, тримання під вартою.
Згідно ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно ч.2 ст.484 КПК України під час кримінального провадження щодо неповнолітнього слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд та всі інші особи, що беруть участь у ньому, зобов`язані здійснювати процесуальні дії в порядку, що найменше порушує звичайний уклад життя неповнолітнього та відповідає його віковим та психологічним особливостям, вживати всіх заходів, спрямованих на уникнення негативного впливу на неповнолітнього.
Згідно ч.2 ст.492 КПК України затримання та тримання під вартою можуть застосовуватися до неповнолітнього лише у разі, якщо він підозрюється або обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, за умови, що застосування іншого запобіжного заходу не забезпечить запобігання ризикам, зазначеним у статті 177 КПК України.
Згідно п.2 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику здійснення судами кримінального провадження щодо неповнолітніх», здійснюючи судовий контроль за дотриманням прав особои під час досудового розслідування та судове провадження щодо неповнолітніх, у кожному окремому випадку слідчі судді, суд зобов`язані забезпечувати всебічний захист прав неповнолітніх осіб у кримінальному провадженні та вчинення дій, спрямованих на застосування адекватних заходів впливу, з урахуванням особливостей особи, віку, стану здоров`я, рівня розвитку або зрілості, характеру й ступеня суспільної небезпеки вчиненого діяння.
Згідно п.6 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ затримання та тримання під вартою, як виключний захід, можуть застосовуватися до неповнолітнього лише у випадку, якщо він підозрюється або
обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, за умови, якщо слідчий/прокурор доведе, що застосування іншого запобіжного заходу не забезпечить запобігання ризикам, зазначеним у статті 177 КПК України.
Згідно п.6 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ слідчий суддя, суд повинен враховувати, що тримання під вартою має застосовуватись до неповнолітнього лише у виняткових випадках, як винятковий захід, з визначенням якомога коротших термінів такого тримання та із забезпеченням періодичного перегляду через короткі проміжки часу підстав для його застосування чи продовження (Рішення ЄСПЛ від 28 жовтня 1998 року у справі «Ассенов та інші проти Болгарії»).
Слідчий суддя вважає, що слідчим та прокурором в даному кримінальному провадженні не доведено, що застосування іншого запобіжного заходу, крім тримання під вартою, щодо підозрюваного не забезпечить запобігання ризикам, зазначеним у статті 177 КПК України.
Більш того, слідчий суддя вважає, що слідчий та прокурор взагалі не намагалися довести цю обставину, так як в клопотанні про обрання запобіжного заходу не зазначено жодного доказу в підтвердження її наявності.
Відповідно до ч.4 ст.194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання прокурор доведе обставини, передбачені п.1 та п.2 ч.1 ст.194 КПК України, але не доведе обставини, передбачені п.3 ч.1 ст.194 КПК України, слідчій суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
За таких обставин слідчий суддя вважає, що до неповнолітнього підозрюваного слід застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, та обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, відповідно до вимог ст.178 КПК України, слідчим суддею на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів надана оцінка у сукупності всім обставинам, в тому числі вагомості наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкості покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він підозрюється; віку та стану здоров`я підозрюваного (задовільний); міцності його соціальних зв`язків в місті його постійного проживання, у тому числі наявності в нього родини; відсутності у підозрюваного постійного місця роботи та навчання; репутації підозрюваного (посередня); майновому стану підозрюваного (незадовільний); відсутності судимостей у підозрюваного;відсутності повідомлення йому про підозру у вчинені іншого кримінального правопорушення; розміру майнової шкоди, у завданні якої він підозрюється та вагомості наявних доказів, якими обґрунтовуються ці обставини.
Крім того, слідчий суддя звертає увагу на наступне.
Згідно п.4 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ здійснення захисту неповнолітнього і дорослого співучасників злочину одним і тим же захисником не допускається.
В порушення цієї вимоги слідчим, який провадить досудове розслідування в даному кримінальному провадженні, було допущено до захисту підозрюваного ОСОБА_6 , в тому числі і на час вручення письмового повідомленні про підозру, адвоката, який в даному кримінальному провадженні здійснював захист іншого підозрюваного - повнолітнього.
Дана обставина свідчить про грубе порушення права неповнолітнього підозрюваного на захист.
Слідчий суддя вважає за необхідне довести цю інформацію до відома прокурора Одеської області та начальника Головного управління Національної поліції в Одеській області для вжиття заходів реагування.
Керуючись ст.ст.110, 176-178, 181, 193-194, 196, 197, 371-372 КПК України,
П О С Т А Н О В И В :
Застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком до 30 березня 2017 року.
Заборонити підозрюваному ОСОБА_6 залишати житло, яке є його постійним місцем проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , з 22-00 годин до 06-00 годин.
Покласти на строк до 30 березня 2017 року на підозрюваного ОСОБА_6 обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України:
1) прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду за їх вимогою;
2) повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю та суд про зміну свого місця проживання.
Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання до Чорноморського ВП Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області.
Інформувати прокурора Одеської області та начальника Головного управління Національної поліції в Одеській області про допущені порушення під час досудового розслідування для вжиття заходів реагування.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Одеської області протягом п`яти днів з дня її оголошення чи з дня отримання її копії, якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, а для особи, яка перебуває під вартою, - з моменту вручення копії ухвали.

Слідчий суддя