Ухвала
14 грудня 2016 р. Слідчий суддя Кобеляцького районного суду Полтавської області ОСОБА_1 , з участю:

прокурора ОСОБА_2 ,

секретаря ОСОБА_3 ,

особи, у володінні якого перебував автомобіль ОСОБА_4 ,

розглянувши клопотання старшого слідчого Кобеляцького ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 про арешт майна,-

Встановив:

Старший слідчий Кобеляцького ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням, яке погоджене з відповідним прокурором, про арешт майна.

Матеріали досудового розслідування внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000781 за ч.4 ст. 358 КК України.

Згідно клопотання 07.12.2016 року під час перереєстрації транспортного засобу ВАЗ 21120, днз НОМЕР_1 у відділенні ТСТ-5346 с. Бутенки Кобеляцького району Полтавської області, ОСОБА_4 надав свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, який не відповідає бланкам, який видавався ТСТ-5346.

Даний автомобіль було вилучено як речовий доказ, оскільки він являється об`єктом кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України та об`єктом дослідження.

В клопотанні слідчого ставиться питання про поновлення пропущеного строку та накладення арешту на автомобіль ВАЗ 21120, днз НОМЕР_1 , та доручити його зберігання на території Кобеляцького ВП ГУНП в Полтавській області за адресою: м. Кобеляки Полтавська обл. вул. Шевченка 17.

Прокурор ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримав подане слідчим клопотання та прохав його задовольнити. Прохав поновити строк для звернення до суду із даний клопотанням, оскільки слідчим він пропущений з поважних причин, та зумовлений необхідністю невідкладного проведення дій по встановленню власника автомобіля.

ОСОБА_4 пояснив суду, що він 6.12.2016 р. з невідомим йому чоловіком здійснив обмін власного транспортного засобу на транспортний засіб ВАЗ 21120, днз НОМЕР_1 , власником якого значиться ОСОБА_6

7.12.2016 р. він поїхав переоформити даний автомобіль на своє ім`я разом із власником ОСОБА_6 В ТСЦ 5346 йому повідомили про неможливість здійснення перереєстрації, оскільки свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу має ознаки підробки. Автомобіль в нього вилучили. Прохав суд передати автомобіль йому на зберігання.

ОСОБА_6 до суду не з`явився.

Відповідно до ч.1 ст.172 КПК України неприбуття у судове засідання осіб не перешкоджає розглядові клопотання.

Слідчий суддя, вивчивши документи та матеріали, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання, а також витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання, приходить до наступного.

Згідно з ч.5 ст.171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

У відповідності з ч.1 ст.117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

З матеріалів клопотання вбачається, що майно, про арешт якого ставиться питання в заявленому клопотанні, було вилучено 7 грудня 2016 року, а з даним клопотанням слідчий вперше звернувся до суду 09.12.2016 року, хоча наступним робочим днем після 7.12.2016 року є 8.12.2016 рік.

Причина пропуску строку є поважною, оскільки по справі слідчим проводилися заходи щодо встановлення власника автомобіля шляхом проведення відповідних запитів та отримання відповідей на них.

Слідчий суддя, оцінивши причини пропуску строку як поважні, вважає, що необхідно поновити строк та розглянути клопотання про арешт майна по суті.

Як вбачається з матеріалів клопотання 07.12.2016 р. було внесено відомості до ЄРДР № 0000781 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, автомобіль ВАЗ 21120, днз НОМЕР_1 належить ОСОБА_6 , мешканцю с. Бутенки Кобеляцького району Полтавської області.

З свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу вбачається, що його бланк має номер НОМЕР_2 , 2012, а саме свідоцтво видано ОСОБА_6 16.04.2011 р.

Крім того, свідоцтво НОМЕР_2 значиться втраченим згідно бази «НАІС».

Автомобіль ВАЗ 21120, днз НОМЕР_1 вилучений у ОСОБА_4 07.12.2016 р., що підтверджується протоколом огляду транспортного засобу та постановою від 07.12.2016 р. визнаний речовим доказом.

Відповідно до положень ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи триманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі,відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів

В ст. 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України

У відповідності до п.1 та п.2 ч.2 ст.167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення.

Тому, з огляду на вищевказані положення КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Арешт майна, яке має ознаки речового доказу, по суті являє собою форму забезпечення доказів, є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Оскільки у даному кримінальному провадженні є всі підстави вважати, що автомобіль, який було вилучено 07.12.2016 року може зберегти на собі сліди злочину, а також враховуючи виправдані інтереси держави, пов`язані з порушенням загальносуспільних інтересів, вважаю за необхідне вжити заходів забезпечення кримінального провадження, шляхом накладення арешту на тимчасово вилучене майно.

Керуючись ст. ст.171 - 173, 175, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

Постановив:

Поновити слідчому пропущений процесуальний строк звернення до суду з клопотанням про арешт майна

Клопотання старшого слідчого Кобеляцького ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 - задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене 07.12.2016 року, а саме: автомобіль ВАЗ 21120, днз НОМЕР_1 , шляхом заборони його відчудження, розпорядження та користування та доручити його зберігання на території Кобеляцького ВП ГУНП в Полтавській області за адресою: м. Кобеляки Полтавська обл. вул. Шевченка 17.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню слідчим, в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження.

Роз`яснити, що згідно ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Полтавської області протягом 5 днів з моменту проголошення.

Слідчий суддя: