Справа № 583/3579/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"08" грудня 2016 р. м. Охтирка

Охтирський міськрайонний суд Сумської області у складі : головуючого ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Охтирського міськрайонного суду Сумської області кримінальне провадження № 0000841 від 12.10.2016 по обвинуваченню :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця с-ща Ольокма, Тиндинського району, Амурської області, Російської Федерації, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , не працюючого, одруженого, освіта середня, раніше в силу ст. 89 КК України не судимого,

за ч.1 ст. 185 КК України,-
встановив:

05.10.2016 близько 17:00 годині ОСОБА_4 , проходив через цвинтар по АДРЕСА_2 . На території цвинтаря поблизу могили Ярмаків побачив частину металевої огорожі, яка була від`єднана. В цей час у ОСОБА_4 раптово виник умисел на таємне викрадення чужого майна з метою власного збагачення. Так, ОСОБА_4 діючи з корисливих мотивів та прямим умислом, усвідомлюючи протиправність своїх дій, з метою власного збагачення, скориставшись тим, що його дії не помічені сторонніми особами, таємно, умисно викрав частину металевої огорожі з могили ОСОБА_6 , яка належить потерпілій ОСОБА_5 та розпорядився викраденим на власний розсуд. Внаслідок протиправних дій ОСОБА_4 потерпілій ОСОБА_5 завдано матеріальної шкоди на загальну суму 161,20грн.

В судовому засіданні надано угоду про примирення від 08 грудня 2016 року, яка укладена між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

Згідно з умовами даної угоди сторони дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_4 , обвинувачений беззастережно визнав свою вину у зазначеному діянні. Обвинувачений ОСОБА_4 відшкодував потерпілій шкоду, завдану кримінальним правопорушенням, будь-яких матеріальних та моральних претензій до обвинуваченого з боку потерпілої немає. Обвинувачений та потерпілий узгодили міру покарання за ч. 1 ст. 185КК України у виді штрафу в розмірі 850,00грн. При узгодженні покарання враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, які пом`якшують покарання, - щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування шкоди.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, визначені ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення, та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про примирення судом та наполягає на затвердженні угоди про примирення.

Потерпіла ОСОБА_5 пояснила, що їй зрозумілі наслідки затвердження угоди про примирення, передбачені ст. 473 КПК України та просить затвердити зазначену угоду та врахувати, що претензій до ОСОБА_4 не має. Домовилися, що повесні він встановить огорожу.

Прокурор в судовому засіданні зазначив, що зміст угоди та узгоджена міра покарання відповідають вимогам закону, тому не вбачає перешкод для затвердження угоди про примирення.

Суд, заслухавши думку учасників процесу, проаналізувавши матеріали кримінального провадження, дійшов такого висновку.
Як вбачається з наданих матеріалів, дії обвинуваченого ОСОБА_4 обґрунтовано кваліфіковані як кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України, - тобто таємне викрадення чужого майна, яке, згідно з положеннями ст. 12 КК України, відноситься до категорії кримінальних правопорушень середньої тяжкості. Обвинувачений свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, визнав.

Встановлено, що укладення угоди між потерпілим та обвинуваченим є добровільним. Зміст та порядок укладення угоди відповідає вимогам ст.ст. 469, 471 КПК України.

Умови угоди про примирення не суперечать вимогам кримінального процесуального закону, міра покарання, узгоджена обвинуваченим та потерпілим, визначена в межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України, тому не суперечить інтересам суспільства. Підстав для відмови в затвердженні угоди про примирення, передбачених ч.7 ст.474 КПК України, не встановлено.

За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про примирення.

Долю речових доказів та питання процесуальних витрат вирішити відповідно до вимог ст. ст. 100, 124 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373-374, 474-475 Кримінального процесуального кодексу України, суд -
ухвалив:

Затвердити угоду про примирення, укладену 08 грудня 2016 року між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000841 від 12.10.2016 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн 00 копійок.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати за проведення експертизи в сумі 263 гривні 88коп.

Речовий доказ по справі частина металевої огорожі 2х1.5м., яка передана на відповідальне зберігання ОСОБА_5 вважати повернутою власнику.

Вирок може бути оскаржений потерпілою, обвинуваченим, прокурором виключно з підстав, передбачених ч.3 ст. 394 КПК України, до Апеляційного суду Сумської області через Охтирський міськрайонний суд Сумської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя

Охтирського міськрайонного суду

Сумської області ОСОБА_1