Справа № 474/669/17
Провадження № 1-кс/474/152/17
УХВАЛА
про розгляд скарги на постанову про закриття кримінального провадження
06.09.17року смт. Врадіївка

Слідчий суддя Врадіївського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

скаржника ОСОБА_3

представника скаржника ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

слідчого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Врадіївського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 від 27.07.2017р. про закриття кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000266 від 19.07.2017р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, -

встановив:
04.09.2017р. до Врадіївського районного суду Миколаївської області звернувся ОСОБА_3 зі скаргою, в якій, з урахуванням уточнень, просить скасувати постанову слідчого СВ Врадіївського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 від 27.07.2017р. про закриття кримінального провадження № 0000266, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань від 19.07.2017р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України за відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

Свої вимоги ОСОБА_3 обґрунтовує тим, що оскаржувана постанова про закриття кримінального провадження винесена без всебічного, повного та об`єктивного дослідження даних, на які посилався у своїх показаннях потерпілий.

Так, ОСОБА_3 вказує на те, що слідчий не вчинив всіх дій передбачених КПК України, а саме не взяв до уваги акт судово-медичної експертизи щодо нанесення йому тілесних ушкоджень.

В судовому засіданні ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_4 підтримали свої вимоги з підстав зазначених у скарзі в повному обсязі та просили їх задовольнити.

Прокурор ОСОБА_5 та слідчий заперечили проти задоволення вимог скарги, вказуючи на те, що постанова від 27.07.2017р. про закриття кримінального провадження відповідає вимогам чинного законодавства, а відтак скарга ОСОБА_3 не підлягає задоволенню.
Заслухавши пояснення скаржника, прокурора та слідчого, розглянувши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження № 0000266 приходжу до наступного висновку.
Частинами 1 та 2 ст. 9 КПК України визначено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПК України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Відповідно до постанови слідчого від 27.07.2017р. кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000266 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України закрите у зв`язку з встановленням відсутності складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.
З комплексного аналізу КПК України вбачається певний алгоритм проведення досудового розслідування, порядок та послідовність вчинення слідчих розшукових дій.
Згідно ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню:
1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення);
2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення;
3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат;
4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження;
5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання;
6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення;
7) обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру.
Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Відповідно до ст. 94 КПК України, слідчий за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
У відповідності до ч. 5 ст. 40 КПК України, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.
Так, згідно п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України визначено, що кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.
У відповідності до ч. 4 ст. 284 КПК України, про закриття кримінального провадження слідчий, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом.
Слідчий приймає постанову про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 9 частини першої цієї статті, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялося про підозру.
В свою чергу, ч. 5 ст. 110 КПК України визначено, що постанова слідчого, прокурора складається з:
1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову;
2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу;
3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.
Так, зокрема оскаржувана постанова мотивована ним, що у ході проведення досудового розслідування по кримінальному провадженню не здобуто переконливих доказів щодо спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_3 . Крім цього, під час досудового розслідування встановлено, що не має жодного свідка, які могли б підтвердити факт нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_3 . ОСОБА_7 , а тому свідчення останнього не підтверджується та не беруться до уваги.
З матеріалів кримінально провадження вбачається розбіжність в показаннях потерпілого та свідків, з урахуванням висновку судово-медичної експертизи, щодо обставин нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_3 , причино-наслідкового зв`язку їх утворень від дій ОСОБА_7 , а також наявності чи відсутності в діях ОСОБА_7 умислу на спричинення тілесних ушкоджень.

Однак, слідчим при винесені оскаржуваної постанови не враховано приписи ч. 5 ст. 110 КПК України та не вказано обставин, які були встановлені під час досудового розслідування, мотивів з яких він виходив даючи оцінку цим обставинам та їх обґрунтування.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути: про скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.
Таким чином, досліджуючи оскаржувану постанову про закриття кримінального провадження, (безпосередньо матеріали кримінального провадження), приходжу до висновку, що оскаржувана постанова винесена без всебічного та об`єктивного дослідження матеріалів кримінального провадження та без у рахування приписів ч. 5 ст. 110 КПК України, а під час досудового розслідування не здійснено всіх слідчих дій для з`ясування розбіжностей встановлених у показаннях потерпілого та свідків.
Керуючись вимогами ст.ст. 303-307, 372 КПК України, -
ухвалив:
Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Врадіївського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 від 27.07.2017р. про закриття кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000266 від 19.07.2017р. за ч. 1 ст. 125 КК України - задовольнити.
Скасувати постанову слідчого СВ Врадіївського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 від 27.07.2017р. про закриття кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000266 від 19.07.2017р. за ч. 1 ст. 125 КК України, кримінальне провадження направити для проведення досудового слідства та прийняття обґрунтованого рішення.
Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.
Слідчий суддя ОСОБА_1