АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/437/17 Справа № 205/8255/16-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 лютого 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000195 за апеляційною скаргою прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 3, який приймав участь у розгляді справи судом першої інстанції ОСОБА_6 на ухвалу Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 05 січня 2017 року щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Дніпропетровська, зареєстрованого та проживаючого: АДРЕСА_1 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, уродженця с. Мухоіець, Брестського району, Брестської області, зареєстрованого та проживаючого: АДРЕСА_2 ,-

якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні повернуто прокурору Дніпропетровської місцевої прокуратури №3 Дніпропетровської області ОСОБА_6
за участю
прокурора ОСОБА_9

ВСТАНОВИЛА:
В апеляційній скарзі /а.с.п.25-28/ прокурор Дніпропетровської місцевої прокуратури № 3, який приймав участь у розгляді справи судом першої інстанції ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 05 січня 2017 року, обвинувальний акт повернути на новий судовий розгляд до районного суду.
В обґрунтування своїх вимог вказує, що висновки суду є помилковими, оскільки в обвинувальному акті викладені всі фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, а питання їх вірності та правової кваліфікації дій обвинувачених не можуть вирішуватися судом на стадії підготовчого судового засідання.
Вказує, що обвинувальний акт відповідає вимогам ст.291 КПК України, а твердження суду стосовно недотримання слідчим та прокурором обов`язків щодо викриття усіх співучасників злочину не відносяться до викладу фактичних обставин кримінального правопорушення.
Звертає увагу, що під час направлення обвинувального акту до суду, стороною обвинувачення було виділено матеріали кримінального провадження відносно інших співучасників злочину, де на даний час проводиться досудове розслідування.
Акцентує увагу, що твердження суду першої інстанції стосовно ступеня співучасті відповідних осіб у вчиненні даного злочину та вплив такої співучасті на правову кваліфікацію, також виходить за межі компетенції суду, оскільки дане питання не вирішується судом під час проведення підготовчого судового засідання.
Ухвалою Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 05 січня 2017 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні повернуто прокурору Дніпропетровської місцевої прокуратури №3 Дніпропетровської області ОСОБА_6 .
В обґрунтування свого рішення суд першої інстанції зазначив, що в обвинувальному акті належним чином не викладено об`єктивну сторону вчиненого ОСОБА_7 та ОСОБА_8 кримінального правопорушення, а саме: не зазначено, у чому полягли дії обвинувачених та яка ступінь співучасті з іншими учасниками скоєння даного кримінального правопорушення належить обвинуваченим.
Крім того, суд першої інстанції вказав, що за текстом обвинувального акту слідує, що ОСОБА_7 та ОСОБА_8 вчинили діяння із невстановленими досудовим слідством особами на ім`я ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , однак обвинувачені в ході підготовчого слухання зазначили, що місце проживання співучасників злочину їм відомо.
Також, повертаючи обвинувальний акт прокурору, суд зазначив, що така кваліфікуюча ознака, як вчинення кримінального правопорушення за попередньою змовою групою осіб, в описовій частині обвинувального акту не відображена, на що вказує відсутність конкретних посилань на співучасників ОСОБА_7 та ОСОБА_8 при вчиненні злочину, відомостей про розподілення ролей.
Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, яка підтримала вимоги апеляційної скарги, перевіривши надані матеріали, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно із п.3) ч.3 ст.314 КПК України суд в підготовчому засіданні має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
У відповідності до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, тобто ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
На думку колегії суддів, суд першої інстанції прийшов до передчасного висновку про те, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст.291 КПК України, згідно з якою встановлені вимоги, які ставляться до обвинувального акту.
Пункт 5 частини 2 статті 291 КПК України передбачає, що обвинувальний акт має містити такі відомості: виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Зазначені вимоги кримінального процесуального закону органом досудового розслідування дотримані у повному обсязі.
Як вбачається з обвинувального акту, складеного щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , він відповідає вимогам, передбаченим ч.2 ст.291 КПК України.
Викладені в ньому фактичні обставини злочину відповідають вимогам п.5) ч.2 ст.291 КПК України щодо зазначення в обвинувальному акті викладу тих фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими.
Посилання в обвинувальному акті на скоєння злочину ОСОБА_7 та ОСОБА_8 разом із невстановленими слідством особами, не свідчить про невиконання вимог ст.291 КПК України, що має наслідком повернення обвинувального акта прокурору, оскільки вимоги ст.337 КПК України передбачають, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.
Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги прокурора є слушними, а ухвалу суду першої інстанції не можна визнати законною та обґрунтованою.
Згідно з вимогами п.3) ч.1 ст.409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи у суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
Частиною 1 статті 412 КПК України передбачено, що істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили або могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Відповідно до вимог ч.6 ст.9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.
Призначаючи новий розгляд в суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції застосовує на підставі ч.6 ст.9 КПК України загальні засади кримінального провадження, а саме: вимоги п.2) ч.1 ст.7 КПК України щодо забезпечення принципу законності кримінального провадження, оскільки допущені судом істотні порушення кримінального процесуального закону, передбачені ст. 291 КПК України, не входять в перелік підстав для призначення нового розгляду в суді першої інстанції, передбачених ст.415 КПК України.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвала суду є незаконною і підлягає скасуванню з направленням обвинувального акта до суду першої інстанції для здійснення судового провадження.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 412, 415 КПК України, колегія суддів
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 3, який приймав участь у розгляді справи судом першої інстанції ОСОБА_6 на ухвалу Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 05 січня 2017 року задовольнити.
Ухвалу Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 05 січня 2017 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні повернуто прокурору Дніпропетровської місцевої прокуратури №3 Дніпропетровської області ОСОБА_6 скасувати та призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Судді Апеляційного суду
Дніпропетровської області:
_____________ _________ __________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4