Ухвала іменем україни 13 квітня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоОСОБА_1 ,
суддівОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі за участю прокурораОСОБА_4 , ОСОБА_5
розглянула в судовому засіданні матеріали провадження за касаційною скаргою захисника засудженої ОСОБА_6 ОСОБА_7

на ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 20 вересня 2016 року про відмову в поновленні строку на апеляційне оскарження вироку Московського районного суду м. Харкова від 10 травня 2016 року.

За вищевказаним вироком ОСОБА_6 засуджено за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 203-2 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 170 000 грн.

За результатами розгляду клопотання захисника ОСОБА_7 про поновлення для нього та його підзахисної строку на апеляційне оскарження зазначеного вироку ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 20 вересня 2016 року заяву захисника було залишено без задоволення.
У касаційній скарзі захисник просить скасувати оскаржувану ухвалу та відправити провадження до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, яка заперечила проти задоволення касаційної скарги та просила касаційну скаргу залишити без задоволення, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи, наведені у скарзі, колегія суддів дійшла висновку, що підстави для задоволення касаційної скарги відсутні.

Згідно зі ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та мотивованим, тобто його має бути ухвалено компетентним судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами, які було досліджено під час судового розгляду

й оцінено відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Також суд у своєму рішенні повинен навести належні, достатні мотиви та підстави для його ухвалення.

Як убачається з оскаржуваної ухвали апеляційного суду, рішення

про залишення без задоволення заяви захисника про поновлення строку на апеляційне оскарження суд прийняв, дійшовши висновку про те, що поважних причин його пропуску у захисника не було, а що стосується заяви останнього в частині поновлення строку для його підзахисної, то від ОСОБА_6 відповідної заяви не надходило, тому підстави для поновлення їй строку відсутні.

Як видно з матеріалів провадження, апеляційна скарга захисника

на зазначений вирок районного суду вперше надійшла до апеляційного суду

07 червня 2016 року, тобто в межах строку на апеляційне оскарження.
При цьому ухвалою Апеляційного суду Харківської області

від 13 червня 2016 року цю скаргу було залишено без руху, а ухвалою того ж суду від 04 липня 2016 року було повернуто унаслідок того, що у повторній апеляційній скарзі захисник не усунув недоліків, наведених в ухвалі про залишення скарги без руху.
Необхідно відзначити, що причиною залишення апеляційної скарги захисника без руху була невідповідність сформованої в ній вимоги до апеляційного суду положенням ст. 407 КПК України, яка встановлює обсяг повноважень суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги, однак захисник надіслав повторну апеляційну скаргу, жодним чином не змінивши своєї вимоги.
Разом із тим, у своїй заяві про поновлення строку на апеляційне оскарження, основною причиною обгрунтованості свого прохання захисник вказував на те, що у нього не було можливості вчасно ознайомитися з матеріалами провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 .
Однак при цьому матеріали провадження не містять жодних даних, які би свідчили про наявність перешкод у захисника для ознайомлення з матеріалами провадження, як і його заява не містить належного обгрунтування з наведенням конкретних обставин того, яким чином не ознайомлення захисника з матеріалами перешкодило йому звернутися з апеляційною скаргою.
Отже, з огляду на наведені факти, на те, що захисник вже звертався з апеляційною скаргою, на причини її повернення, відсутність фактів, які би свідчили про неможливість захисника вчасно ознайомитися з матеріалами провадження та які би пояснювали яким чином останньому це перешкодило використати своє право на апеляційне оскарження, колегія суддів дійшла висновку, що рішення апеляційного суду про відсутність підстав для поновлення захиснику строку на апеляційне оскарження є законним та обгрунтованим.
Також законною є оскаржувана ухвала й у частині залишення без задоволення заяви захисника про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку і самій засудженій ОСОБА_6 , оскільки від неї не надходило відповідного клопотання.
Отже, оскаржувана ухвала апеляційного суду є законною

та обґрунтованою, а підстави для задоволення касаційної скарги захисника відсутні.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які би перешкодили чи могли перешкодити суду повно й усебічно розглянути провадження за заявою захисника і постановити законне, обґрунтоване та справедливе рішення, у межах касаційного розгляду не було встановлено.
Керуючись статтями 434, 436, 438 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 20 вересня

2016 року про залишення без задоволення заяви захисника

ОСОБА_7 про поновлення йому та засудженій ОСОБА_6 строку на апеляційне оскарження вироку Московського районного суду

м. Харкова від 10 травня 2016 року щодо ОСОБА_6 залишити без зміни, а касаційну скаргу захисника ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення

й оскарженню не підлягає.

Судді:

_______________ ОСОБА_1 ___________________ ОСОБА_2 ______________ ОСОБА_3