печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 серпня 2017 року

Печерський районний суд міста Києва у складі:
головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю представника заявника ОСОБА_3 ,
прокурора ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Печерського районного суду міста Києва клопотання директора ТОВ «ІСВ-ІНВЕСТ» ОСОБА_3 про скасування арешту майна,-
ВСТАНОВИВ:
В провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання директора ТОВ «ІСВ ІНВЕСТ» ОСОБА_3 , в якому останній просить скасувати арешт, накладений на належне ТОВ «ІСВ-ІНВЕСТ», , на праві власності нерухоме майно корпус № 6 в літ. «Л» загальною площею 14020,4 кв. м, що знаходиться за адресою: м. Київ, вулиця Московська, 8, ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 18.07.2017 року по справі № 757/40970/17-к за клопотанням прокурора другого відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих центрального апарату Генеральної прокуратури ОСОБА_4 в кримінальному провадженні № 0001215 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 статті 364 КК України.

В судовому засіданні представник директор ТОВ «ІСВ-ІНВЕСТ» ОСОБА_3 , заявлене клопотання про скасування арешту підтримав з викладених в ньому підстав та просив його задовольнити, посилаючись на відсутність підстав вважати нерухоме майно, на яке накладено арешт речовим доказом по в кримінальному провадженні № 0001215 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 статті 364 КК України, невідповідністю документів, наявних в матеріалах справи № 757/40970/17-к, критеріям допустимих та належних доказів. Представник також зазначив, що арештована будівля органами слідства не оглядалась, протокол огляду не складався, будь-які запити або слідчі дії стосовно арештованого майна або за участю представників ТОВ «ІСВ-ІНВЕСТ» не проводилось. Заявник набув нерухоме майно правомірно, на підставі договору купівлі-продажу, право власності зареєстровано, ніким не оспорюється, судові рішення про недійсність правочину по придбанню нерухомості відсутні. Будівля частково здається в оренду, що підтверджено копією договору оренди. Також було зазначено про численні судові рішення в яких суди різних інстанцій та юрисдикцій підтверджують правомірність набуття права власності попередніми власниками корпусу № 6 в літ. «Л» загальною площею 14020,4 кв. м, що знаходиться за адресою: м. Київ, вулиця Московська, 8.

Прокурор другого відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих центрального апарату Генеральної прокуратури ОСОБА_4 проти задоволення клопотання заперечував з мотивів обґрунтованості підозри у скоєнні злочину та необхідності захисту інтересів Держави.

Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у розгляді клопотання, надані документи та матеріали справи № 757/40970/17-к,

У відповідності до ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладено на нерухоме та рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-які валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.

Згідно ст. 171 КПК України, слідчий має право, за погодженням з прокурором, в межах кримінального провадження звернутися до слідчого судді з клопотанням про арешт майна у виді речей, документів або грошей, в якому повинно зазначатись підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна у відповідності ст. ст. 94, 132, 173 КПК України слідчий суддя повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказуються на вчинення злочину; правову підставу арешту майна; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального судочинства.

Водночас, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

У відповідності до усталеної практики Європейського суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заяваN 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципу верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, SeriesAN 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49-62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав контрактної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див. серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73 SeriesAN 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n.50, SeriesAN 98).

З наданих в обґрунтування матеріалів вбачається, що третім відділом управління з розслідування особливо важливих справ Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001215 від 20.04.2017 року за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

Відповідно до описової частини ухвали слідчого судді, необхідність арешту зазначеного вище майна обґрунтовується лише наявністю кримінального провадження №0001215 та клопотанням, у відповідності до якого, прокурор вважає, що є всі передбачені кримінальним процесуальним законом підстави для арешту майна, зокрема, те, що майно є предметом кримінального правопорушення та відповідає критеріям речового доказу, передбаченим ст. 98 КПК України, а тому з метою попередження можливого неправомірного відчуження нерухомого майна, виникла необхідність у накладенні арешту на об`єкт нерухомого майна.

Разом з тим прокурором не надано доказів, що вказують про прямий, або опосередкований зв`язок посадових та інших осіб, які вчинили кримінальне правопорушення, з ТОВ «ІСВ-ІНВЕСТ», а також відсутні підстави відповідальності вказаного товариства за незаконні дії третіх осіб. В порушення ч.3 ст.170 КПК України, жодних ознак, визначених ч.1 ст.98 КПК України, що арештоване майно відповідає критеріям речових доказів у кримінальному провадженні №0001215 - в оскаржуваній ухвалі не наведено, так само, як і не наведено належних процесуальних доказів, які б такий відповідний статус майна підтверджували.

На даний час у кримінальному провадженні №0001215 від 20.04.2017 року, під час розслідування якого накладено арешт на об`єкти будівництва, не встановлена жодна особа, у тому числі з числа службових осіб ТОВ «ІСВ-ІНВЕСТ», яка вчинила інкриміновані кримінальні правопорушення (підозру жодній особі не пред`явлено).

Тож, суд доходить висновку про відсутність підстав чи розумних підозр вважати, що майно корпусу № 6 в літ. «Л» загальною площею 14020,4 кв. м, що знаходиться за адресою: м. Київ, вулиця Московська, 8та належить на праві власності ТОВ «ІСВ-ІНВЕСТ» є доказом злочину.

Доводи клопотання про скасування арешту є обґрунтованими, в зв`язку з чим клопотання про скасування арешту підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 174 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити.
Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 18.07.2017 року по справі номер 757/40970/17-к на нерухоме майно корпус №6 в літ.«Л» загальною площею 14020,4 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вулиця Московська, 8 та належить на праві власності ТОВ «ІСВ-ІНВЕСТ» , включаючи заборону власникам майна вчиняти будь-які дії по його відчуженню, розпорядженню та користуванню.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Повний текст ухвали буде проголошено 10.08.2017 року о 17.00 год.
Слідчий суддя ОСОБА_1