Справа № 520/4786/17
Провадження № 1-кс/520/953/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25.04.2017 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора Одеської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання прокурора Одеської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 , про дозвіл на тимчасовий доступ до речей та документів, у кримінальному провадженні №0003613 від 24.08.2016 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
24.04.2017 року до Київського районного суду м. Одеси надійшло клопотання слідчого про тимчасовий доступ до речей та документів.

Як вбачається з клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що 23.08.2016 до Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області надійшла заява про те, що невстановлені особи, шахрайським шляхом, з метою здійснення будівельних робіт пов`язаних з будівництвом одноповерхової житлової будівлі, заволоділи земельною ділянкою, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Так, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 на підставі рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав №20539578 видано свідоцтво від 06.04.2015 про право власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 .

Підставою для видачі відповідного свідоцтва став технічний паспорт від 20.01.2015 на садибний (індивідуальний) житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно вказаного технічного паспорту відповідний житловий будинок літ: «А», побудований до 05.08.1992 та відповідно до п. 3.2 Інструкції про порядок технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженого наказом ІНФОРМАЦІЯ_1 від 24.05.2001 №127, зареєстрованого в Мінюсті України 10.07.2001 за №582/5773 (із змінами та доповненнями) не є самочинними.

Згідно п.49 Постанови Кабінету Міністрів України від 10.10.2013 №868 «Про затвердження Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (який діяв на момент винекнення правовідносин) для проведення державної реєстрації права власності з видачею свідоцтва на новозбудований об`єкт нерухомого майна заінтерисованою особою є замовник будівництва, крім випадків передбачених цим порядком.
Для проведення державної реєстрації права власності з видачею свідоцтва на новозбудований об`єкт нерухомого майна заявник подає:
документ, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на земельну ділянку;
документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта.
Документом, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом індивідуального (садибного) житлового будинку, садового, дачного будинку, господарської (присадибної) будівлі та споруди, прибудови до них, побудованих до 05 серпня 1992 року, є технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна;
технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна;
документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси.
Таким чином, при реєстрації права власності на житлові будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди побудовані до 05.08.1992 введення їх в експлуатацію не вимагається.
Натомість, документами необхідними для реєстрації прав власності, є 1) технічний паспорт БТІ із зазначенням відповідного року побудови до 05.08.1992 року, 2) документ, що посвідчує правовий режим земельної ділянки під спорудою та 3) документ із місцевої ради про присвоєння поштової адреси.
Так, досудовим розслідуванням встановлено, що технічний паспорт від 20.01.2015 на садибний (індивідуальний) житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 є підробним. Крім того, згідно інформації ІНФОРМАЦІЯ_2 від 06.02.2017 №212/01-11 та від 06.03.2017 №392/01-11 рішення щодо надання адреси об`єкту нерухомого майна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 не приймалось.

Також, згідно інформації ІНФОРМАЦІЯ_3 від 28.02.2017 №584-11.1-31 в перевірених журналах реєстрації розпоряджень (рішень) ІНФОРМАЦІЯ_4 за 1966-2010 р.р. розпорядження (рішення) щодо присвоєння адреси об`єкту нерухомого майна, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 (з урахуванням дробів та літер) не знайдено.

В подальшому, 22.04.2015 між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 укладено договір купівлі-продажу ? частини житлового будинку, який в цілому складається з житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 86,4 (житловою 39,1 м. кв.), який посвідчено приватним нотаріусом ОСОБА_6

24.04.2015 між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 укладено договір купівлі-продажу ? частини житлового будинку, який в цілому складається з житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 86,4 (житловою 39,1 м. кв.), посвідчено приватним нотаріусом ОСОБА_6 .

Згідно інформації ІНФОРМАЦІЯ_5 від 27.10.2016 ОСОБА_7 звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_2 із заявою від 19.05.2015 про передачу у власність земельної ділянки, для будівництва і обслуговування жилого будинку за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 0,0591 га та разом із заявою подав технічний паспорт на житловий будинок від 20.01.2015.

Рішенням ІНФОРМАЦІЯ_2 від 10.06.2015 надано дозвіл ОСОБА_7 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з цільовим призначенням (вид використання) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка).

Згідно Висновку ІНФОРМАЦІЯ_6 від 11.07.2015 №491/В землекористувачем (землевласником), за рахунок якого відводиться земельна ділянка є ІНФОРМАЦІЯ_7 .

25.06.2015 ІНФОРМАЦІЯ_8 складено висновок по розробці землевпорядної документації по наданню земельної ділянки у власність за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно вказаного висновку рішенням ІНФОРМАЦІЯ_9 трудящих від 25.05.1957 ОСОБА_8 було виділено земельну ділянку № НОМЕР_1 площею 512 кв. м. в районі 6-ї ст. Чорноморської дороги під індивідуальне будівництво житлового будинку. Проте, згідно довідки ІНФОРМАЦІЯ_10 від 13.07.2015 земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_1 надається ОСОБА_5 за рахунок земель, які знаходяться в розпорядженні ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Таким чином, для реєстрації права власності на житловий будинок було використано підробні документи. Для отримання відповідного свідоцтва, згідно п.49 Постанови КМУ від 10.10.2013 №868 необхідно було подати технічний паспорт на житловий будинок, документ, що підтверджує присвоєння адреси об`єкту нерухомого майна (будинку) та документ, що посвідчує правовий режим землі під спорудою. Проте, згідно зібраних під час досудового розслідування матеріалів вбачається, що вказані документи, рішення та розпорядження компетентними органами не видавались та не приймались.

22.08.2015 ОСОБА_5 складено заповіт на все майно на сестру ОСОБА_9 , який посвідчено приватним нотаріусом ОСОБА_6 . ІНФОРМАЦІЯ_11 ОСОБА_5 помер. Згідно витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі ступінь спорідненості відсутній. В заяві про оформлення спадщини Єлісєєвою вказано, що крім неї та пережившої дружини інших спадкоємців за законом немає. Проте, згідно копії паспорту у ОСОБА_5 є син ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_12 .

10.11.2016 ОСОБА_9 першою державною нотаріальною конторою видано свідоцтво про право на спадщину (посвідчено нотаріус ОСОБА_6 ) на житловий будинок по АДРЕСА_4 та на земельну ділянку №:20:028:0013 за адресою: АДРЕСА_4 , належної померлому на підставі інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. 21.05.2016 право власності зареєстровано Одеською філією ДП « ІНФОРМАЦІЯ_13 .

Згідно даних Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно 13.12.2016 зареєстровано поділ об`єкта нерухомого майна, ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_14 » складено висновок щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна та виготовлено технічний паспорт на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який видано 12.12.2016, загальна площа 86,4 житлова 39,1 м. кв.

Також, згідно даних Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно 06.12.2016 зареєстровано поділ земельної ділянки № :20:028:0013 за адресою: АДРЕСА_4 . Згідно інформації Держгеокадастру області, вказану земельну ділянку поділено на земельну ділянку № :20:028:0017 та № :20:028:0018.

23.12.2016 ОСОБА_9 з ОСОБА_11 укладено договір купівлі-продажу житлового будинку загальною площею 69,1 м. кв., житловою 28,5 за адресою: АДРЕСА_2 .

23.12.2016 ОСОБА_9 з ОСОБА_11 укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки № :20:028:0018 площею 0,032 га за адресою: АДРЕСА_2 .

23.12.2016 ОСОБА_9 з ОСОБА_12 укладено договір купівлі-продажу житлового будинку загальною площею 17,3 м. кв., житловою 10,6 за адресою: АДРЕСА_3 . Проте, як зазначалось раніше, за інформацією ІНФОРМАЦІЯ_15 та КП « ІНФОРМАЦІЯ_13 » Одеської міської ради адреса Тульська 73Б об`єкту нерухомості не присвоювалась.

23.12.2016 ОСОБА_9 з ОСОБА_12 укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки № :20:028:0017 площею 0,0271 га за адресою: АДРЕСА_2 .

Ураховуючи викладене, Одеською місцевою прокуратурою №1 до ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_14 » направлено запит від 23.03.2017 №16-1151-17вих щодо надання належним чином засвідчених копій Висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна (серія та номер: 16/335 виданий 12.12.2016, документів, які стали підставою для його виготовлення та технічних паспортів (серія та номер: б/н, виданого 12.12.2016 ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_16 », документів, які стали підставою для їх виготовлення) на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_3 .

Проте, листом від 05.04.2017 №20/03 ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_14 » місцевій прокуратурі було відмовлено у наданні відповідної інформації на підставі ст. 159 КПК України (загальні положення тимчасового доступу до речей і документів).

Своє клопотання прокурор обґрунтовує тим, що вказані у клопотанні документи як самі по собі, так і в сукупності з іншими речами та документами кримінального провадження мають суттєве значення для встановлення обставин у кримінальному провадженні, можуть бути використані в якості доказів та їх не вилучення може призвести до не досягнення мети досудового розслідування.

В судовому засіданні прокурор підтримала клопотання в повному обсязі та просила слідчого суддю його задовольнити.

Вивчивши клопотання та матеріали, якими обґрунтовуються доводи клопотання, а також вислухавши думку прокурора, вважаю, що клопотання прокурора не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до приписів ч. 5 ст. 163 КПК України, слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.

Як вбачається з клопотання прокурора, в ньому викладаються фактичні обставини, які свого підтвердження в ході судового розгляду не знайшли, так як прокурором до матеріалів клопотання не долучено документів, які б вказані факти в повній мірі підтверджували. Крім того, прокурор у своєму клопотанні вказує, що обставини, які передбачається довести за допомогою зазначених у клопотанні документів, іншим способом довести неможливо, так як дана інформація та документи розкриваються за рішенням суду, при цьому зазначені у клопотанні документи та інформація, яка міститься в них, не відноситься до охоронюваної законом таємниці. В цілому ж, клопотання прокурора містить лише загальне формулювання щодо можливості за допомогою застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження встановити важливі обставини кримінального провадження, водночас прокурором жодним чином не конкретизовано вказане формулювання, а тому не доведено необхідність в застосуванні вказаного заходу кримінального провадження.

З урахуванням викладеного, враховуючи необґрунтованість клопотання прокурора, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання прокурора задоволенню не підлягає.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 159, 163-166 КПК України,

УХВАЛИВ :
В задоволенні клопотання прокурора Одеської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 , про дозвіл на тимчасовий доступ до речей та документів, у кримінальному провадженні №0003613 від 24.08.2016 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1