Справа №№643/4018/17, 1-кс/643/820/17
У Х В А Л А
Іменем України
27 березня 2017 року м. Харків
Слідчий суддя Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого Московського відділу поліції ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 про арешт майна,
В С Т А Н О В И В:
З наданих документів вбачається, що 03.08.2016 ОСОБА_5 , діючи з корисливих мотивів, повторно, маючи злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шахрайським шляхом, а саме шляхом зловживання довірою, маючи бланк договору з печаткою СПДФО ОСОБА_6 , з яким раніше співпрацював, без відома останнього уклав договір про виготовлення кухонних меблів від імені СПДФО ОСОБА_6 із раніше знайомою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , усвідомлюючи, що фактично виготовляти меблі не буде.
Після цього, ОСОБА_7 , не підозрюючи про злочинні наміри ОСОБА_5 і будучи впевненою, що останній виготовить кухонні меблі за її замовленням, перебуваючи в приватному будинку АДРЕСА_1 , передала ОСОБА_5 грошові кошти в розмірі 10 000 грн. в якості завдатку за виготовлення кухонних меблів, які ОСОБА_5 згідно договору зобов`язався виконати в 40-денний термін.
Однак, ні в умовний день, ні в послідуючому ОСОБА_5 кухонні меблі не виготовив та гроші ОСОБА_7 не повернув.
Таким чином, ОСОБА_5 заволодів шахрайським шляхом, а саме шляхом зловживання довірою грошовими коштами потерпілої ОСОБА_7 на суму 10 000 грн., розпорядившись ними за власним розсудом.
Своїми діями ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.
Крім того, ОСОБА_5 , 28.09.2016 перебуваючи у приміщенні приватного будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , в якому тимчасово проживав за згодою власника за умови його догляду, діючи з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, скориставшись тим, що в приміщенні будинку нікого немає та його протиправних дій ніхто не бачить, за раптово виниклим злочинним умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, поєднаного із проникненням у інше приміщення, а саме за допомогою невстановленого в ході досудового розслідування предмета, відчинив вхідні двері до однієї з кімнат будинку, доступ до якої був обмежений власником будинку та яка була зачинена на врізний замок й ключі знаходились лише у господарів будинку. Після чого, ОСОБА_5 таємно викрав з приміщення вказаної кімнати монітор «SamsungSyncMaster T200» чорного кольору, вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 3 від 11.01.2017 становить 900 грн., що належить ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , після чого з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим майном за власним розсудом, чим спричинив матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_8 на суму 900 грн.
Своїми умисними діями ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана із проникненням у інше приміщення, вчинене повторно.
У вчиненні кримінальних правопорушень підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Харкова, громадянин України, українець, маючий неповну середню освіту, не працюючий, розлучений, раніше судимий Червонозаводським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді обмеження волі строком 2 роки, звільнений від відбування покарання з випробувальним терміном 2 роки на підставі ст. 75 КК України, 09.08.2016 знятий з реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , фактично без визначеного місця мешкання.
За вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, у вчиненні якого ОСОБА_5 повідомлено про підозру, передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до шести років, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, у вчиненні якого ОСОБА_5 повідомлено про підозру, передбачене покарання у вигляді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк від одного до двох років, або обмеженням.
В ході досудового розслідування встановлено, що згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно встановлено, що відомості про наявність речових прав на нерухоме майно, прав власності на нерухоме майно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 відсутні.
Однак, 23.03.2017 підозрюваний ОСОБА_5 звернувся із заявою, в якій добровільно надав два належних йому на праві приватної власності мобільних телефони: «Alcatel» onetouch 117 в корпусі чорного кольору imei НОМЕР_1 , в справному стані, та «Samsung GT-B5722» в корпусі чорного кольору imei НОМЕР_2 , НОМЕР_3 в справному стані для відшкодування його злочинними діяннями матеріальної шкоди потерпілій стороні.
Старший слідчий звернувся з клопотанням, в якому просить про арешт майна, а саме мобільних телефонів: «Alcatel» onetouch 117 в корпусі чорного кольору imei НОМЕР_1 , в справному стані, та «Samsung GT-B5722» в корпусі чорного кольору imei НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , в справному стані, що належать на праві приватної власності ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Розглянувши клопотання, слідчий суддя вважає, що воно підлягає задоволенню, з таких підстав.
Відповідно до ч.ч.1 та 2 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Арешт майна допускається з метою забезпечення:
1)збереження речових доказів;
2)спеціальної конфіскації;
3)конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4)відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
На підставі викладеного, керуючись ст.173 КПК України,
У Х В А Л И В:

Клопотання старшого слідчого Московського відділу поліції ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 про арешт майна задовольнити.
Накласти арешт на два мобільних телефони: «Alcatel» onetouch 117 в корпусі чорного кольору imei НОМЕР_1 , в справному стані, та «Samsung GT-B5722» в корпусі чорного кольору imei НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , в справному стані, що належать на праві приватної власності ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя

27.03.2017