Справа № 554/5052/17

ВИРОК
Іменем України
Дата документу 09.08.2017
09 серпня 2017 року місто Полтава
Октябрський районний суд м. Полтави в складі:
головуючого - судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчук Полтавської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітнього сина, військовослужбовця військової служби за контрактом на посаді водія-слюсаря відділення технічного обслуговування взводу забезпечення артилерійського дивізіону військової частини польова пошта НОМЕР_1 у військовому званні «старший солдат», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, -
ОСОБА_4 31 липня 2014 року уклав з Міністерством оборони України в особі ТВО командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 ОСОБА_5 контракт про проходження громадянами України військової служби у ЗСУ строком до оголошення демобілізації.
Цього ж дня наказом № 90 ТВО командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 солдата ОСОБА_4 зараховано до списків особового складу частини, поставлено на всі види забезпечення та призначено на посаду номера обслуги мінометного взводу мінометної батареї.
У подальшому під час проходження військової служби за контрактом у військовій частині польова пошта НОМЕР_1 солдата ОСОБА_4 призначено на посаду водія-слюсаря відділення технічного обслуговування взводу забезпечення артилерійського дивізіону.
02.03.2016 року приблизно о 17 годині 30 хвилин ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, умисно, з метою тимчасово ухилитися від військової служби у умовах особливого періоду, не одержавши дозволу відповідного командира, без поважних причин, самовільно залишив військову частину польова пошта НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , - до 15.06.2017 року та знаходився за місцем свого проживання у м. Кременчуці Полтавської області.
Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину в пред`явленому обвинуваченні визнав повністю та пояснив, що на службу до ЗСУ був призваний добровольцем 31.07.2014 року, однак із 02.03.2016 року після контузії в зоні АТО та проходження лікування у військових госпіталях самовільно залишив військову частину та перебував удома через захворювання та невизначеність щодо місця і обставин проходження подальшої служби, однак 15.06.2017 року добровільно з`явився із зізнанням до військової прокуратури.У вчиненому щиро розкаявся.
Суд рахує, що показання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідають фактичним обставинам справи, ним та іншими учасниками судового розгляду не оспорюються, тому, відповідно до ст. 349 КПК України, дослідження доказів, вирішує за недоцільне, а вину обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, а саме в самовільному залишенні військової частини, без поважних причин, вчиненому військовослужбовцем (крім строкової служби) в умовах особливого періоду, крім воєнного стану вважає повністю доведеною.
При призначенні покарання суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого правопорушення, яке відноситься до тяжких, конкретні обставини справи, зокрема те, що обвинувачений за місцем служби характеризується позитивно, зазнав контузії, приймав участь в АТО, не судимий, на обліках в наркологічному та психіатричному диспансерах не перебуває, одружений, має на утриманні малолітню дитину.
Згідно з висновком органу пробації, виправлення обвинуваченого можливе без обмеження або позбавлення волі, особа не становить високої небезпеки для суспільства.
Відповідно до ст. 66 КК України, обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого є: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, наявність на утриманні малолітньої дитини. Відповідно до ст. 67 КК України, обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не установлено.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження нових злочинів без ізоляції від суспільства, тому вважає за необхідне і достатнє призначити йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції інкримінованої статті на рівні мінімальної межі з випробуванням із встановленням йому іспитового строку.
Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд, -
ОСОБА_6 визнати винуватим за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.
Згідно ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу свого командира військової частини (у разі звільнення з військової служби уповноваженого органу з питань пробації); повідомляти свого командира військової частини (у разі звільнення з військової служби уповноваженого органу з питань пробації) про зміну місця проживання та роботи; періодично з`являтися для реєстрації до свого командира військової частини (у разі звільнення з військової служби уповноваженого органу з питань пробації).
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Полтавської області через Октябрський районний суд протягом 30 днів із дня його проголошення.

СуддяОСОБА_1