Справа № 570/5123/16-к
номер провадження 1-кп/570/247/2016
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 грудня 2016 року м.Рівне
Рівненський районний суд Рівненської області
в особі судді ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
потерпілих ОСОБА_6 ,
представників потерпілих ОСОБА_7 ,
ОСОБА_8 ,
ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Рівненського районного суду Рівненської області ( м.Рівне вул.Дубенська 25 б ) кримінальне провадження №000175 по обвинуваченню
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львів, громадянина України, який має вищу освіту, який є фізичною особою - підприємцем, який є раніше не судимим, проживає по АДРЕСА_1
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України,
в с т а н о в и в :
ОСОБА_4 14 вересня 2016 року приблизно о 17 годині 15 хвилин, керуючи автомобілем "Renault Master", реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по автодорозі Київ-Чоп, зі сторони м. Львів у напрямку м. Рівне, в порушення вимог пункту 2.3 підпункту б) Правил дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, проявив неуважність до дорожньої обстановки, не вибрав в установлених межах безпечної швидкості руху, з моменту виникнення перешкоди для руху у вигляді попутного автомобіля «Volkswagen Caddy», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який почав зменшувати швидкість на 351 км + 300 м вищевказаної автодороги, що в межах Рівненського району Рівненської області, негайно не вжив заходів для зменшення швидкості керованого ним автомобіля аж до зупинки транспортного засобу та в порушення вимог пункту 10.1 Правил дорожнього руху, не переконався, що це буде безпечно та не створить небезпеки іншим учасникам руху, раптово та в безпосередній близькості виїхав на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення з автомобілем «ВАЗ 2170», реєстраційний номер НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_10 , який рухався у зустрічному напрямку.
Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля «ВАЗ 2170», реєстраційний номер НОМЕР_3 , ОСОБА_10 та пасажир ОСОБА_11 від отриманих травм загинули на місці події, пасажир ОСОБА_12 від отриманих тілесних ушкоджень померла в лікувальному закладі, пасажир ОСОБА_13 отримала тяжкі тілесні ушкодження. Транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень.
Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_4 вину у порушенні правил дорожнього руху, що спричинило загибель кількох осіб, визнав повністю і суду показав, що 14 вересня 2015 року приблизно о 17 годині 15 хвилин, керуючи автомобілем "Renault Master", реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по автодорозі Київ-Чоп, зі сторони м. Львів у напрямку м. Рівне, проявив неуважність до дорожньої обстановки під час виникнення перешкоди для руху у вигляді попутного автомобіля «Volkswagen Caddy», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який почав зменшувати швидкість, та на 351 км + 300 м вищевказаної автодороги, що в межах Рівненського району Рівненської області не переконався, що це буде безпечно та не створить небезпеки іншим учасникам руху, раптово та в безпосередній близькості виїхав на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення з автомобілем «ВАЗ 2170», реєстраційний номер НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_10 , який рухався у зустрічному напрямку. Погодився із результатами експертних висновків по справі.
Потерпіла ОСОБА_6 та її представник в судовому засіданні погодилися з позицією прокурора щодо реального позбавлення волі обвинуваченого та позбавлення його права керування транспортними засобами строком на три роки. Решта потерпілих просили не обирати покарання з реальним позбавленням волі, щоб обвинувачений міг відшкодовувати завдану ним шкоду. Подані ними цивільні позови просили задоволити.
Суд погоджується з кваліфікацією прокурором дій ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху, що спричинило тяжке тілесне ушкодження потерпілому та спричинило загибель кількох осіб.
Враховуючи те, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, беручи до уваги, що прокурор та потерпілі також не оспорювали фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.
Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого та з врахуванням позиції потерпілих, викладеної у їхніх заявах та дослідивши матеріали кримінальної справи, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.
При призначенні покарання суд враховує, що підсудний сприяв розслідуванню та судовому розгляду справи. Як пом`якшуючі покарання обставини суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю та розслідуванню злочину. Обставини, які обтяжують покарання, судом не встановлено, а прокурором не заявлено.
Виходячи з наведених характеристик обвинуваченого суд погоджується з пропозицією прокурора про призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі на строк у 5 років з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки. За положеннями ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Враховуючи щире каяття та повне визнання підсудним своєї вини, сприяння досудовому та судовому слідству, викладену в письмових заявах позицію потерпілих, суд приходить до висновку про можливість звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням.
Відносно заявлених потерпілими цивільних позовів судом встановлене таке:
Потерпілі-цивільні позивачі просять стягнути на їх користь з обвинуваченого ОСОБА_4 кошти у відшкодування шкоди в порядку ст.1168 ЦК України та з НАСК "Оранта" у відшкодування шкоди в порядку ч.1 ст.1166 ЦК України.
В обґрунтування своїх вимог покликаються на те, що внаслідок вказаної ДТП були завдані тяжкі тілесні ушкодження особі та спричинено загибель кількох осіб, та вказана ДТП сталася з вини обвинуваченого.
Суд, заслухавши пояснення сторін, з`ясувавши обставини та вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку про наявність безпосереднього причинного зв`язку між протиправними діями відповідача і шкодою, заподіяною позивачам та наявністю вини відповідача у заподіянні цієї шкоди.
У відповідності до ч.1. ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Ст.1167 ЦК України передбачає, що моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Моральна шкода відшкодовується в грошовій або іншій матеріальній формі за рішенням суду незалежно від відшкодування матеріальної шкоди. Розмір відшкодування визначається судом з урахуванням суті позовних вимог, характеру діяння особи, яка заподіяла шкоду, фізичних чи моральних страждань потерпілих.
Ст.3 Конституції України проголошує, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.
Під власне моральною шкодою маються на увазі душевні страждання, пов`язанні із заподіянням як фізичної, так і майнової шкоди, а також душевні страждання, не пов`язанні ні з тією, ні з іншою. Моральну шкоду, на відміну від майнової, не можна вимірювати у грошах, але це не означає, що вона не може бути компенсованою в будь-якій формі.
Цивільні позови, подані в даному кримінальному провадженні потерпілими до обвинуваченого, підлягають до задоволення на підставі ст.ст. 1166, 1167 ЦК України та з урахуванням принципу диспозитивності (обвинувачений визнав позовні вимоги повністю).
Щодо позовних вимог до страхової компанії НАСК "Оранта" позовні вимоги не підлягають до задоволення. Обов`язок з відшкодування заподіяної шкоди страховиком випливає не з обвинувачення, яке пред`явлено обвинуваченому, а з договірних зобов`язань про відшкодування шкоди, які визначаються спеціальним законом, зокрема - Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", яким передбачено порядок звернення з вимогами про відшкодування та умови такого відшкодування.
Відповідно до вимог п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №13 від 02.07.2004 року "Про практику застосування судами законодавства, яким передбачені права потерпілих від злочинів" вбачається, що не підлягають розгляду в кримінальній справі позови за вимогами про відшкодування матеріальної шкоди, що не випливають з пред`явленого обвинувачення.
Оскільки обов`язок про відшкодування шкоди страховиком випливає не з обвинувачення, яке пред`явлено обвинуваченому, а з договірних зобов`язань про відшкодування шкоди, які визначаються Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", яким передбачено порядок звернення з вимогами про відшкодування шкоди і умови такого відшкодування, однією з яких є надання потерпілою стороною обвинувального вироку суду, що набув чинності відносно особи, цивільна відповідальність якої застрахована за договором страхування, позовні вимоги до страхової компанії не підлягають задоволенню. Суд не вправі розв`язувати у кримінальному провадженні цивільно-правовий спір з особою, непричетною до самої події злочину.
Питання про судові витрати слід вирішити відповідно до ст. 124 КПК України, питання про долю речових доказів - на підставі ст. 100 КПК України.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд
з а с у д и в:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.286 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк у п`ять років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк у три роки.
На підставі ст. 75 КК України від відбування призначеного основного покарання ОСОБА_4 звільнити з випробуванням з іспитовим строком на три роки.
На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 до вступу вироку у законну силу залишити попередній - у виді застави.
Цивільний позов ОСОБА_14 до ОСОБА_4 , НАСК "Оранта" про відшкодування моральної шкоди заподіяної джерелом підвищеної небезпеки під час вчинення кримінального правопорушення задоволити частково.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_14 400 000 (чотириста тисяч) гривень. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Цивільний позов ОСОБА_15 до ОСОБА_4 , НАСК "Оранта" про відшкодування моральної шкоди заподіяної джерелом підвищеної небезпеки під час вчинення кримінального правопорушення задоволити частково.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_15 400 000 (чотириста тисяч) гривень. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_4 , НАСК "Оранта" про відшкодування моральної шкоди заподіяної джерелом підвищеної небезпеки під час вчинення кримінального правопорушення задоволити частково.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 282 600 (двісті вісімдесят дві тисячі шістсот) гривень. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_4 судові витрати за проведення експертиз в сумі 8 861 (вісім тисяч вісімсот шістдесят один) гривень 02 копійки.
Речові докази по справі - автомобіль "Renault Master", реєстраційний номер НОМЕР_1 , автомобіль «ВАЗ 2170», реєстраційний номер НОМЕР_3 , повернути власникам.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський районний суд Рівненської області протягом 30 днів з дня його проголошення. Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч.2 ст.394 Кримінального процесуального кодексу України.

Суддя ОСОБА_1