АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження: 11-кп/791/54/17 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 лютого 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Херсонської області у складі:
головуючого судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю секретаря судового засідання: ОСОБА_5
прокурора: ОСОБА_6
обвинуваченого: ОСОБА_7
захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_8
представника потерпілого: ОСОБА_9
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Херсоні кримінальне провадження № 0003372 за апеляційною скаргою прокурора на вирок Херсонського міського суду Херсонської області від 24.10.2016 року щодо ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква Київської області, громадянина України, одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, востаннє 16.03.2015 року Дніпровським районним судом м. Херсона за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України до громадських робіт строком до 100 годин, -

ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком ОСОБА_7 засуджено за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік, відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік із покладенням обов`язків, передбачених п.п. 2-4 ч. 1 ст. 76 КК України. Запобіжний захід не обирався. Вирішено питання щодо судових витрат та речових доказів.

ОСОБА_7 визнаний винним і засуджений за те, що він 21.08.2016 року близько 13 год. 40 хв., знаходячись у приміщенні гіпермаркету «Епіцентр», який розташований за адресою: м. Херсон, Бериславське шосе, 17, керуючись корисливим мотивом та метою, переслідуючи прямий умисел, направлений на протиправне заволодіння чужим майном, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, таємно, повторно, шляхом вільного доступу, намагався викрасти належне ТОВ «Епіцентр К» майно, а саме: фарбу для гладкої шкіри марки виробника Salton, об`ємом 300 мл., вартістю 71,65 гривень; термо кружку марки виробника Travel Mug, об`ємом 360 мл., вартістю 963,00 гривень; велюровий халат вартістю 898,98 гривень; торцеві кусачки марки виробника Montero вартістю 69,00 гривень; фольгу, довжиною 50 м., вартістю 126,78 гривень, однак з причин, що не залежали від його волі, не виконав усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця та не зміг розпорядитись викраденим майном, оскільки був зупинений співробітниками охорони гіпермаркету при спробі покинути місце злочину.

В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи доведеність вини та правильності кваліфікації дій обвинуваченого, просить вирок суду скасувати у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості злочину та особі обвинуваченого внаслідок м`якості. Ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_7 винним у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді арешту строком на 6 місяців. В обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що суд першої інстанції, при постановленні вироку не врахував вимоги п. 5 ст. 89 КК України щодо строків погашення судимості, оскільки ОСОБА_7 28.08.2015 року відбувши покарання, призначене за вироком Дніпровського районного суду м. Херсона від 16.03.2015 року, на шлях виправлення не став і мав станом на 21.08.2016 року, тобто на момент вчинення ним злочину не зняту та непогашену в установленому законом порядку судимість, а також не враховано те, що ОСОБА_7 скоїв злочин, який у відповідності до вимог ст. 12 КК України за ступенем тяжкості відноситься до злочинів середнього ступеня тяжкості. Крім того, при звільненні обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, суд не обґрунтував прийняте рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, представника потерпілого, який також підтримав апеляційну скаргу, обвинуваченого та його захисника, які просили відхилити апеляційні вимоги прокурора, виступ сторін в судових дебатах, останнє слово обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, що характеризують особу обвинуваченого, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Колегією суддів встановлено, що кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 розглянуто за правилами ч. 3 ст. 349 КПК України.
Дії ОСОБА_7 судом першої інстанції кваліфіковані за ст. ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), повторно.
Правильність кваліфікації дій обвинуваченого та доведеність його вини в апеляційній скарзі не оспорюється.
Що стосується доводів апеляційної скарги прокурора в частині безпідставного застосування судом першої інстанції при призначенні ОСОБА_7 покарання ст. 75 КК України, колегія суддів виходить з наступного.

Так, відповідно до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
За змістом ст.75 КК України при звільненні засудженого від відбування покарання з випробуванням, суд має враховувати тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, що дають підстави вважати можливим виправлення засудженого без відбування покарання.
Як вбачається з вироку, суд, при звільненні ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням із застосуванням ст. 75 КК України, зазначених вимог закону не дотримався.
Обґрунтовуючи звільнення ОСОБА_7 від призначеного покарання з випробуванням, суд послався на те, що він характеризується позитивно, обставини, що б обтяжували покарання, відсутні, обставинами, що пом`якшують покарання визнав щире каяття та активне сприяння у розкритті злочину.
Разом із тим, суд не звернув належної уваги на те, що вчинене ОСОБА_7 кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України є злочином середньої тяжкості, вчиненим у період непогашеної судимості за умисний корисний злочин.
Крім того, суд не звернув уваги на інші відомості, що негативно характеризують особу обвинуваченого, зокрема, що він раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних злочинів (а.п. 31-35), не має стійких соціальних зв`язків та законних джерел доходів, що може зумовити продовження ним злочинної діяльності у разі призначення покарання, не пов`язаного з триманням засудженого в умовах ізоляції.
Отже за наведених обставин, звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням слід вважати явно несправедливим унаслідок м`якості, оскільки не забезпечить мету кримінального покарання, що передбачає не тільки виправлення засудженого, але й запобігання вчиненню нових злочинів.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 420 КПК України суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок у разі неправильного звільнення обвинуваченого від відбування покарання.
На підставі вказаної норми кримінального процесуального закону, колегія суддів приходить до висновку про необхідність скасування вироку суду першої інстанції щодо ОСОБА_7 в частині звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням із ухваленням нового вироку із призначенням покарання у виді арешту, щобуде необхідним й достатнім для виправлення засудженого і попередження вчинення нових злочинів

При цьому посередня характеристика засудженого та наявність обставин, що пом`якшують покарання, дають підстави колегії суддів для призначення йому найменш суворого виду покарання, передбаченого санкцією ч. 2 ст. 185 КК України у виді арешту.
З наведених підстав, апеляційні вимоги прокурора підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 404, 407, 419, п. 2 ч. 1 ст. 420 КПК України колегія суддів,-
УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити .
Вирок Херсонського міського суду Херсонської області від 24.10.2016 року щодо ОСОБА_7 в частині призначеного покарання та звільнення від відбування покарання з випробуванням скасувати.
Ухвалити в цій частині новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України у виді арешту строком на шість місяців.
Строк відбування покарання ОСОБА_7 обчислювати з моменту фактичного затримання засудженого в порядку виконання вироку апеляційного суду.
В решті вирок залишити без змін.
Вирок набирає законної сили негайно і може бути оскаржений до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня його проголошення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Судді: (три підписи)
З оригіналом згідно.
Суддя: ОСОБА_2