печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 травня 2017 року Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 за участі секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання слідчого СВ Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 ,

В С Т А Н О В И В:
Слідчий СВ Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_5 , розглянувши матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001165 від 14.03.2017, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, за погодженням прокурора ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Клопотання підтримано прокурором ОСОБА_3 та обґрунтовано наступним. У провадженні СВ Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві, знаходяться матеріали кримінального провадження № 0001165 від 14.03.2017 року, за підозрою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що ОСОБА_4 , будучи раніше судимим, маючи не погашену та не зняту у встановленому законом порядку судимість, на шлях виправлення не став і вчинив повторно умисний корисливий злочин при наступних обставинах.

Так, 13.03.2017 приблизно о 21 год. 10 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщенні магазину «Массімо Дутті», що розташований в ТРЦ «Гулівер» за адресою: м. Київ, пл. Спортивна, 1-А, оглянувши виставлені для продажу товари, підійшов до одного зі стелажів торгового залу та взяв з полиці кросівки чоловічі чорного кольору, артикул 2100/222/700/42, розмір 42, вартістю 1254 грн. 84 коп., які належать ТОВ «Массімо Дутті Україна». В цей час, у ОСОБА_4 раптово виник умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, та, реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 з вказаними кросівками зайшов до примірочної магазину.

Перебуваючи в примірочній магазину Массімо Дутті, продовжуючи свої умисні злочинні дії, ОСОБА_4 з корисливих мотивів, скориставшись тим, що за його діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, поклав до власного рюкзака, який мав при собі, кросівки чоловічі чорного кольору, артикул 2100/222/700/42, розмір 42, вартістю 1254 грн. 84 коп., які належать ТОВ «Массімо Дутті Україна».

Після цього, приблизно о 21 год. 30 хв. цього ж дня, з метою таємного викрадення чужого майна та власного збагачення, ОСОБА_4 зі схованими ним до власного рюкзака зазначеними кросівками, вартістю 1254 грн. 84 коп., що належать ТОВ Массімо Дутті Україна, направився до виходу з торгового залу магазину Массімо Дутті. Усвідомлюючи злочинний характер своїх дій та маючи намір винести вказаний товар за межі магазину не розрахувавшись за нього, ОСОБА_4 вийшов з магазину Массімо Дутті та попрямував до виходу з ТРЦ «Гулівер», залишивши таким чином місце вчинення злочину, з метою приховування своїх злочинних дій та не бажаючи бути викритим у скоєному. Однак, при виході з ТРЦ Гулівер, безпосередньо після вчинення злочину, ОСОБА_4 був затриманий працівниками поліції.

24.03.2017 року повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину України, українцю, уродженцю м. Одеса, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , не одружений, не працює, має середню спеціальну освіту, раніше судимий:

? 09.02.2004 Київським районним судом м. Одеси за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, з застосуванням ст. 75 КК України строком на 2 роки;

? 13.07.2007 Приморським районним судом м. Одеси за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, звільнений 15.10.2007 по відбуттю строку покарання;

? 11.12.2009 Приморським районним судом м. Одеси за ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, звільнений 08.09.2010 по відбуттю строку покарання;

? 28.03.2012 Приморським районним судом м. Одеси за ч. 3 ст. 186 КК України, з застосуванням ст. 69 КК України, до 3 років позбавлення волі, звільнений 02.09.2014 по відбуттю строку покарання;

Крім того, згідно довідки МВС України, 16.05.2016 Одеською місцевою прокуратурою № 3 скеровано до суду обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України та останній перебуває під адміністративним наглядом, а також 31.05.2016 Одеською місцевою прокуратурою № 3 скеровано до суду обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 185 КК України.

Вина ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину у кримінальному провадженні № 0001165 повністю підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами: протоколом огляду місця події від 13.03.2017, протоколом допиту свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , протоколом пред`явлення особи для впізнання, тощо.

В діях підозрюваного ОСОБА_4 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена ч. 2 ст. 185 КК України. Тобто, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину середньої тяжкості, за яке законом визначено максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років.

З урахуванням наведеного, у вказаному кримінальному провадженні існують обґрунтовані ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, перебуваючи на волі підозрюваний ОСОБА_4 може:

- переховуватись від органу досудового розслідування та суду, з огляду на покарання, передбачене санкцією ч. 2 ст. 185 КК України;

- незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, маючи на меті уникнення кримінальної відповідальності;

- вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, в тому числі за корисливі злочини, має не погашену і не зняту судимість. Також підозрюваний не має міцних соціальних зв`язків, суспільно корисною працею не займається не працює, не має джерела доходів, у зв`язку з чим може продовжити злочинну діяльність.

Враховуючи викладене, аналізуючи всі дані про особу підозрюваного ОСОБА_4 , з метою забезпечення його належної процесуальної поведінки, орган досудового розслідування приходить до висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України.

Підозрюваний ОСОБА_4 заперечував проти застосування йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вказуючи на те, що має мати пенсійного віку, влаштувався на роботу та зобов`язується виконувати належним чином обов`язки.

Згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою. Тимчасовим запобіжним заходом є затримання особи, яке застосовується з підстав та в порядку, визначеному цим Кодексом. Слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Згідно ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу підозрюваній особі слід виходити з наступного.

Додані до клопотання матеріали, які зазначені у клопотанні та наведені вище в частині обґрунтування свідчать про вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення;

При цьому вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя виходить не з точки зору доведеності вини підозрюваного, а з точки зору допустимості прийти до висновку , що підозрювана особа могла вчинити кримінальні правопорушення за викладених обставин.

Зокрема, згідно ст. 198 КПК України висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень. Отже на досудовому розслідуванні встановлення обґрунтованості підозри оцінюється в сукупності наданих прокурором матеріалів та їх переконливості у тому, що підозрювана особа могла вчинити інкримінований їй злочин.

Отже слід визнати підозру обґрунтованою та достатньою для того, що прийти до висновку про наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою ст. 177 КПК України , а тому приходить до переконання про необхідність вирішувати питання про застосування певного виду запобіжного заходу для затриманої особи.

Вирішуючи вказане питання слід врахувати тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, зокрема санкція злочину середньої тяжкості передбачає покарання до п`яти років позбавлення волі.

Слід врахувати вік та стан здоров`я підозрюваного,наявність постійного проживання. Слід врахувати репутацію підозрюваного, який неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності.

З урахуванням наведеного слід визнати те, що під час розгляду клопотання не було доведено те, що більш м`якій запобіжний захід ніж тримання під вартою не забезпечать виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, та спробам останнього переховуватись від органу досудового розслідування, вчинити інше кримінальне правопорушення або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

В цьому випадку слід вважати достатнім на даній стадії кримінального провадження застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під домашнім арештом в певний період доби з покладенням обов`язків визначених ст.194 КПК України, з метою уникнення можливості вчинення дій визначених ст. 177 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.29 Конституції України, ст.ст.177,178,181,184, 192-194,196,198, 205, 395,532,534 КПК України, слідчий суддя -

У Х В А Л И В:
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,

зареєстрованого в АДРЕСА_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 2 місяці, заборонивши залишати житло в період з 22.00год. вечора до 07.00год. ранку.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки: прибувати на виклик до органу досудового слідства, прокурора або суду, а в разі неможливості з`явитися через поважні причини - завчасно повідомляти про це посадову особу або орган, що здійснив виклик; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; докласти зусиль для пошуку роботи; носити електронний засіб контролю.

Роз`яснити підозрюваному що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Термін дії домашнього арешту та обов`язків, покладених судом, визначити в межах двох місяців, тобто до 29 липня 2017 р., включно.

У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому ст.199 КПК України. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підлягає виконанню після її проголошення.

Ухвалу передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1