Справа № 298/1431/16-к
А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

04.01.2017 року м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , при секретарі ОСОБА_4 , за участю прокурора - ОСОБА_5 , представника власника майна ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження 11-сс/777/23/17 за апеляційною скаргою прокурора Великоберезнянського відділу Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Великоберезнянського районного суду від 20 грудня 2016 року,
Зазначеною ухвалою слідчого судді відмовлено в задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Великоберезнянського відділення поліції Ужгородського відділу поліції ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_7 про арешт майна, а саме: поколоті дрова породи «бук» в кількості 24 м.куб., які тимчасово вилучені 16 грудня 2016 року під час огляду місця події в смт.Великий Березний по вул.Гагаріна (біля КАІ Яворник), та знаходяться на зберіганні на території філії «Великоберезнянський райавтодор», за адресою: Закарпатська обл., Великоберезнянський район, смт.Великий Березний, вул.Фізкультурна, 11.
Ухвала слідчого судді мотивована тим, що слідчий не довів необхідність арешту тимчасово вилученої деревини, а згідно матеріалів клопотання власник такої - ОСОБА_8 в передбаченому законом порядку її придбала, тому відповідно до вимог ст.173 КПК України у задоволенні клопотання про арешт майна відмовив.
В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді Великоберезнянського районного суду від 20 грудня 2016 року скасувати та постановити нову, якою задовольнити клопотання слідчого. Вважає прийняте слідчим суддею рішення незаконним та необґрунтованим, посилаючись на те, що на момент розгляду клопотання існували підстави та розумні підозри вважати, що вилучені дрова породи «Бук» в кількості 24 м.куб. містять докази вчинення злочину, відтак й існували ризики його подальшого приховування, пошкодження, зникнення, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження тощо, тому, на думку апелянта, слідчим суддею безпідставно відмовлено в арешті зазначеного в клопотання слідчого майна.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав вимоги апеляційної скарги, думку представника власника майна ОСОБА_6 про безпідставність поданої прокурором апеляції та залишення ухвали слідчого судді без змін, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.
Із клопотання слідчого вбачається, що в провадженні Великоберезнянського ВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області перебувають матеріали досудового розслідування №0000367, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України.
В межах зазначеного кримінального провадження слідчий звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучені поколоті дрова породи «бук» в кількості 24 м.куб., посилаючись на те, що такі мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, встановлення їх походження та місця скоєння незаконної порубки і є речовими доказами у кримінальному провадженні.

Згідно до вимог ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом тощо. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до вимог ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. У відповідності до статті 319 КК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь - які дії, які не суперечать закону.
Відповідно ч.1 ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України.
Як видно з матеріалів провадження, слідчий суддя у відповідності до вимог ст..ст.170-173 КПК України, з`ясував всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна, в тому числі належно перевірив наведені в клопотанні слідчим доводи про накладення арешту на майно, дослідив правовстановлюючі документи, надані представником власника майна та обґрунтовано дійшов висновку про недоведення слідчим необхідності арешту майна: поколотих дров породи «бук» в кількості 24 м.куб., які тимчасово вилучені 16 грудня 2016 року під час огляду місця події в смт.Великий Березний по вул.Гагаріна (біля КАІ Яворник).

Апеляційний судом оглянуті оригінали документів, надані представником власника майна - ОСОБА_6 , зокрема: товарно-транспортні накладні №426 від 30.11.2016 року, №427 та №428 від 01 грудня 2016 року, специфікації-накладні №К425, №426 від 30.11.2016 року та №К427, №К428 від 01.12.2016 року, накладні відомості про вантаж, касовий ордер №132 від 25.11.2016 року на дрова паливні породи бук, належні ОСОБА_8 .

Апеляційним судом враховується і те, що об`єктом (предметом) злочину, передбаченого ч.1 ст.358 КК України, відомості щодо якого внесено до ЄРДР, є офіційні документи, які слідчим не вилучались, не оглядались, даних про призначення і проведення експертизи не має, що ставить під сумнів доводи прокурора про достатність підстав для накладення арешту на зазначені дрова.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що при вирішенні питання про накладення арешту на майно, слідчий суддя правильно врахував той факт, що обмеження права власності є недопустимим, відтак рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, вирішено з дотриманням вимог ст..ст.170-173 КПК України, ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженим та оціненими судом, а тому апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.

Наведені в апеляції прокурора доводи були предметом перевірки та розгляду слідчим суддею і підстав для їх задоволення не встановлено. Зазначені мотиви не дають підстав для зміни чи скасування ухвали слідчого судді і накладення арешту на майно.

Порушень норм кримінального процесуального закону, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, апеляційний суд не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Ухвалу слідчого судді Великоберезнянського районного суду від 20 грудня 2016 року - залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора Великоберезнянського відділу Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_5 - без задоволення.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді: