Справа № 461/3067/17
Провадження № 1-кс/461/2927/17
УХВАЛА
15.05.2017 року слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю скаржника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Львові скаргу ОСОБА_3 щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

в с т а н о в и в :
заявник звернувся до суду із скаргою на невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань. В обґрунтування внесеної скарги покликається на те, що 11 квітня 2017 року ним подана заява про вичинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 382, ч.2 ст. 367 КК України. У відповідь на заяву, ОСОБА_3 отримав лист за підписом прокурора Львівської області ОСОБА_5 від 19.04.2016 року, що, на думку заявника, є грубим порушенням ст. 214 КПК України та п. 1 ч.2 ст. 56 КПК України. Просить зобов`язати прокуратуру Львівської області, відповідно до п.1 ч.2 ст. 56 КПК України, внести в ЄРДР відомості про кримінальне правопорушення за заявою від 11.04.2017 року, за ч. 3 ст. 382, ч.2 ст. 367 КК України, розпочати досудове розслідування та визнати ОСОБА_3 потерпілим.

В судовому засіданні заявник скаргу підтримав, надав пояснення, аналогічні до викладених у такій та просив скаргу задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні проти вимог скарги заперечив, з мотивів безпідставності, просив в задоволення скарги відмовити.

Заслухавши пояснення заявника на підтримання доводів викладених у скарзі, думку прокурора, дослідивши матеріали скарги, вважаю, що в задоволенні такої скарги слід відмовити, виходячи з нижченаведеного.

Відповідно до ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Саме в запроваджені механізму реального захисту громадянами своїх прав у суді полягає здійснення функцій правової держави та її утвердження як такої.

Відповідно до ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань при отриманні заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна, згідно з вимогами ст. 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний здійснити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 11 квітня 2017 року подав в прокуратуру Львівської області заяву про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 382, ч.2 ст. 367 КК України, працівниками прокуратури Львівської області ОСОБА_6 та ОСОБА_7 /а.с.2,3/, тобто є належним носієм права на оскарження бездіяльності прокурора.

Відповідно до листа від 19.04.2017 року № 06/1-6303-15 за підписом заступника прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих регіональної прокуратури слідчого управління прокуратури області ОСОБА_5 заява ОСОБА_3 від 11.04.2017 щодо можливого вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч.3 ст. 382, ч.2 ст. 367 КК України, працівниками прокуратури Львівської області ОСОБА_6 та ОСОБА_7 розглянута, водночас зазначено, що підстав для внесення відомостей до ЄРДР про вчинення кримінальних правопорушень не встановлено, оскільки обставини чи відомості, які б свідчили про вчинення кримінальних правопорушень, і які підлягають внесенню до ЄРДР, в ньому не зазначені /а.с.5,6/.
Згідно з ч.1 ст.214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.
Такий обов`язок слідчого і прокурора визначено ч.1 ст. 2 КК України, оскільки підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину передбаченого цим Кодексом.

Відповідно до п.4 ч.5 ст.214 КПК України та пп.4 п.2.1 Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про вчинення злочину є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину).

Таким чином, згідно з вимогами КПК України, внесенню до ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.
Дослідивши матеріали скарги, приходжу до переконання про не відповідність заяви вимогам п.4 ч.5 ст.214 КПК України та пп.4 п.2.1 Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, через відсутність конкретних даних, які можуть свідчити про вчинення кримінальних правопорушень.

Згідно ч.1 ст.306 КПК України скарга на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими ст.318-380 КПК України, з урахуванням положень цієї глави.
Відповідно до ч.1 ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Не зважаючи на зазначені положення КПК України особою, яка подала скаргу під час розгляду такої у суді не надано відомостей та доказів, які б підтверджували доводи, викладені у скарзі. Фактично вказана вище заява ОСОБА_3 за своєю суттю не є заявою про кримінальне правопорушення, а обставини, викладені у заяві (зверненні), не охоплюються поняттям злочину, визначеному у ст.11 КК України, по суті доводи заявника є незгодою з процесуальними рішеннями слідчого в межах кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст.307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала, яка згідно ч.2 цієї статі може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмовити у задоволенні скарги.
Таким чином з врахуванням вищенаведеного, приходжу до висновку, що в задоволенні скарги слід відмовити.

Керуючись ст.ст.1,22,110,214,303,304,306,307,309,318-380 КПК України, ст.55 Конституції України, слідчий суддя -

у х в а л и в :
В задоволенні скарги ОСОБА_3 щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відмовити.
Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1