Справа № 146/1021/16-к
Провадження №11-кп/772/639/2017
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Доповідач : ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 березня 2017 року м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:
Головуючого : ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

зі секретарем: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Томашпільського районного суду Вінницької області від 26.01.2017 року у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000208 від 24.06.2016 року по обвинуваченню
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, освіта середня-спеціальна, непрацюючого неодруженого, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , раніше несудимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286 КК України,-
за участю сторін кримінального провадження
прокурора : ОСОБА_8
потерпілих: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,
представника потерпілих : ОСОБА_13 ,
обвинуваченого : ОСОБА_7 ,
захисника: ОСОБА_6 ,
представника цивільного відповідача : ОСОБА_14
В с т а н о в и в :

Захисник ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу , просив скасувати вирок Томашпільського районного суду Вінницької області від 26.01.2017 року , призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Вироком Томашпільського районного суду Вінницької області від 26.01.2017 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України та призначено покарання у вигляді 9 (дев`яти) років 6 (шести) місяців позбавлення волі із застосуванням додаткового покарання - позбавлення права керувати транспортними засобами на строк - 3 (три) роки.
На підставі ч.5 ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_7 в строк відбування покарання термін його попереднього ув`язнення, а саме: з моменту затримання з 26 червня 2016 року по дату набрання вироком законної сили включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_9 про відшкодування шкоди заподіяної злочином задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 1000 грн ( одну тисячу гривень) франшизи, 80783 грн (вісімдесят тисяч сімсот вісімдесят три гривні) витрат на поховання, приготування поминальних обідів, спорудження надгробного пам`ятника та пам`ятника «Сердечко», 2500 грн (дві тисячі п`ятсот гривень) витрат на правову допомогу, а всього 84283 грн (вісімдесят чотири тисячі двісті вісімдесят три гривні) матеріальної шкоди, та 350000 грн (триста п`ятдесят тисяч гривень) моральної шкоди.
Стягнуто з публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» на користь ОСОБА_9 17400 грн (сімнадцять тисяч чотириста гривень) - витрат на спорудження надгробного пам`ятника та 17400 (сімнадцять тисяч чотириста гривень) моральної шкоди, а всього 34800 грн (тридцять чотири тисячі вісімсот гривень).
В решті позову відмовлено.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_12 про відшкодування шкоди заподіяної злочином задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_12 1000 грн (одну тисячу гривень) франшизи, 69980 грн (шістдесят дев`ять тисяч дев`ятсот вісімдесят гривень) витрат на поховання, приготування поминальних обідів та спорудження надгробного пам`ятника, 2500 грн (дві тисячі п`ятсот гривень) витрат на правову допомогу, а всього 73480 грн (сімдесят три тисячі чотириста вісімдесят гривень) матеріальної шкоди, та 350000 грн (триста п`ятдесят тисяч гривень) моральної шкоди.
Стягнуто з публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» на користь ОСОБА_12 17400 грн (сімнадцять тисяч чотириста гривень) - витрат на спорудження надгробного пам`ятника та 17400 (сімнадцять тисяч чотириста гривень) моральної шкоди, а всього 34800 грн (тридцять чотири тисячі вісімсот гривень).
В решті позову відмовлено.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави витрати, пов`язані з проведенням експертизи в кримінальному провадженні в сумі 4925,76 грн (чотири тисячі дев`ятсот двадцять п`ять гривень 76 коп.).
Вирішено долю речових доказів.
Згідно вироку ОСОБА_7 визнано винним та засуджено за вчинення наступного.

23 червня 2016 року біля 22 год 15 хв ОСОБА_7 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керуючи технічно справним автомобілем марки «ВАЗ-2109», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись зі швидкістю біля 107,0-120,7 км/год, чим перевищив максимально допустиму в населених пунктах швидкість руху, по вул. Незалежності в смт Вапнярка Томашпільського району Вінницької області в напрямку смт Крижопіль Вінницької області, неподалік заїзду до металобази, не обрав безпечної дистанції та в момент об`єктивної появи в його полі зору мотоцикла марки «Вайпер», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_15 , який із включеним світлом фар рухався в попутному напрямку, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до повної зупинки транспортного засобу, допустив наїзд ззаду на мотоцикл під керуванням ОСОБА_15 ..
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир мотоцикла ОСОБА_11 загинула на місці події, а водій ОСОБА_15 від отриманих тілесних ушкоджень помер у Томашпільській ЦРЛ під час надання медичної допомоги.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 36 від 15 липня 2016 року смерть ОСОБА_16 наступила в результаті відкритої черепно-мозкової травми: відкритого перелому тім`яної кістки, забійної рани тім`яної області, крововилива м`яких тканин голови, забою головного мозку, яка ускладнилася епі- і субдуральними крововиливами, набряком і дислокацією головного мозку, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень і є безпосередньою причиною смерті.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 37 від 15 липня 2016 року смерть ОСОБА_15 наступила в результаті політравми: відкритої черепно-мозкової травми: закритого перелому тім`яної і скроневої кістки справа, забійної рани потиличної області, крововилива м`яких тканин голови, забою головного мозку, закритої травми грудної клітки і поперека з забоєм легень і правосторонньою заочеревною гематомою, закритою травмою черевної порожнини з розривом селезінки і кишківника з внутрішньочеревною кровотечею, яка ускладнилася епі- і субдуральними крововиливами, набряком і дислокацією головного мозку, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень і є безпосередньою причиною смерті.

ОСОБА_7 порушив вимоги п.п. 2.9 (а), 12.3, 12.4, 13.1 Правил дорожнього руху України, згідно з якими:

п. 2.9 (а) водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин;

п. 12.3 у разі виникнення небезпеки або перешкоди для руху, яку водій об`єктивно спроможний виявити він повинен негайно вжити заходів до зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди; п. 12.4 у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 60 км/год; п. 13.1 водій незалежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Порушення водієм ОСОБА_7 вищезазначених вимог Правил дорожнього руху України знаходяться у причинному зв`язку з наслідками дорожньо-транспортної пригоди, а саме із спричиненням смерті ОСОБА_11 та ОСОБА_15 ..

Вимоги апеляційної скарги мотивовано тим, що при проведенні досудового, судового слідства були допущені істотні порушення кримінального процесуального закону, зокрема допущено порушення вимог КПК при призначенні та відстороненні слідчих, слідчим ОСОБА_17 систематично порушувались права сторони захисту, оскільки відмовлялось в задоволенні клопотань, через що йому заявлявся відвід, про розгляд якого судом не повідомлялось, мало місце звуження меж доказування, не враховано наявність лише одного шолому, розміщення потерпілої ОСОБА_18 , не прийнято до уваги заяву ОСОБА_7 , його пояснення щодо обставин, не досліджувалась версія, що за кермом могла бути ОСОБА_16 , судом неточно описані покази свідків, допущено неповноту при дослідженні обставин доказів, зокрема показів свідка ОСОБА_19 , експерта ОСОБА_20 , дослідженні експертиз, інших доказів, безпідставно відмовлялось в задоволенні клопотань захисту, висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, оскільки не підтверджені доказами, дослідженими в судовому засіданні . Судове рішення ухвалено незаконним складом суду , тобто судове рішення ухвалив суддя, якому було заявлено відвід на підставі обставин, які очевидно викликають сумнів в неупередженості судді.

До початку апеляційного розгляду прокурор відмовився від апеляційної скарги.
Заслухавши доповідача, міркування прокурора ОСОБА_8 , думку представника потерпілих захисника ОСОБА_13 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, вважають рішення суду законним, обґрунтованим, висновки такими, що відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, твердження захисника ОСОБА_6 , щодо істотних порушень кримінального процесуального закону, потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, вважають рішення суду законним, обвинуваченого ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_6 , які просили задоволити апеляційну скаргу, підтримали доводи, викладені в ній, представника цивільного відповідача ПАТ « НАСК « ОРАНТА» ОСОБА_14 , який просив прийняти обґрунтоване рішення, дослідивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Статтею 415 КПК України визначено підстави для призначення нового розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження твердження захисника щодо незаконного складу суду є надуманими.

Так, дійсно захисником ОСОБА_6 під час розгляду кримінального провадження подано заяву про відвід головуючому судді ОСОБА_1 . На підставі ухвали Томашпільського районного суду від 28.12.2016 року в задоволенні заяви адвоката ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_7 про відвід головуючому - судді ОСОБА_1 у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_7 за ч.3 ст.286 КК України відмовлено ( Т.3 а.с. 196-197 ).

Таким чином, підстави, визначені ст. ст. 75, 76 КПК України, за наявності яких суддя не може брати участь у кримінальному провадженні були відсутні.

Вказівки захисника ОСОБА_6 , що істотним порушення кримінального процесуального закону є тривалість перебування у нарадчій кімнаті при вирішенні питання щодо запобіжного заходу ОСОБА_7 під час судового розгляду є безпідставними та не є підставою для призначення нового судового розгляду .

Вказуючи на істотні порушення кримінального процесуального закону захисник звертає увагу на незаконне призначення слідчого ОСОБА_17 , який на думку захисту упереджено досліджував обставини кримінального провадження.

Відповідно 08.08.2016 року до Вінницького міського суду Вінницької області подавалась заява про відвід слідчому ОСОБА_17 ..

Те, що як зазначає захисник, суд не повідомляв про день, час, місце розгляду заяви, не надавав копію рішення за результатами розгляду не є підставою вважати, що слідчий ОСОБА_17 в порушення КПК здійснював досудове розслідування.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що під час судового розгляду, суд першої інстанції об`єктивно з`ясував обставини , дослідивши докази та, оцінивши відповідно до ст.94 КПК України.

Твердження захисту про те, що не досліджувалась версія, що за кермом мотоцикла сиділа ОСОБА_16 , що мотоцикл виїхав з повороту, який знаходиться безпосередньо перед місцем ДТП, не дано оцінки наявності лише одного шолому, через що неможливо встановити об`єктивну сторону складу злочину та перевірити винність іншого водія не спростовують висновки суду щодо наявності вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч.3 ст.286 КК України.

Про неспроможність та надуманість версії, на яку вказує у апеляційній скарзі захисник , вказують докази, сукупність яких досліджено та проаналізовано судом .

Під час судового розгляду суд дослідив всі обставини кримінального провадження, оцінив кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності та дійшов вірного висновку, що порушення ОСОБА_7 п.п. 2.9 ( а) , 12.,3, 12.4, 13.1 Правил дорожнього руху України є у причинному зв`язку з суспільно небезпечними наслідками, а саме спричиненням загибелі ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , тобто про наявність в діях ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 286 КК України.

Сукупність доказів, які узгоджуються між собою вказують, що наслідки, які настали знаходяться в причинному зв`язку з порушеннями , які допустив ОСОБА_7 .

Так, згідно протоколу огляду місця дорожньо транспортної пригоди від 24.06.2016 року вбачається, що на місці пригоди, на проїзній частині дороги на смузі руху у напрямку м. Вінниця, виявлено мотоцикл марки « Viper», державний номерний знак НОМЕР_2 , в якого відбито ліве дзеркало, лівий покажчик повороту, пошкоджено металеві декоративні накладки на задній частині. Задня частина мотоцикла деформована, та розбито освітлювальні задні прилади. Заднє колесо має розлом та вигин у напрямку із заду на перед. Також виявлено автомобіль марки «ВАЗ 2109» червоного кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , який знаходився у правому кюветі по напрямку огляду, в якого пошкоджено передню частину автомобіля по центру, а саме: передній бампер, номерний знак, фари, капот зім`ятий по центру у напрямку спереду назад. Лобове скло по центру розбите та має тріщини. Дах автомобіля зігнуто у напрямку ззаду на перед. Також оглянуто труп жіночої статі, який знаходиться на границі лівого узбіччя та проїзної частини дороги по напрямку огляду ( Т.2 а.с. 193-196); протоколу огляду транспортного засобу від 24.06.2016 року вбачається, що основні пошкодження автомобіля марки «ВАЗ 2109» сконцентровані в його передній частині: передній бампер в районі кріплення номерного знаку має зігнутість з напрямком деформації спереду назад, кришка капоту в передній частині має погнутість, вм`ятину з напрямком деформації спереду назад, вітрове скло пошкоджене. Дах автомобіля в передній частині має зігнутість. Основні пошкодження мотоцикла марки « Viper» сконцентровані в його задній частині. Заднє колесо пошкоджено, задня фара відсутня, в місці її кріплення деформовано металеві частини з напрямком деформуючого зусилля ззаду на перед ( Т.2 а.с.211).

Згідно висновку експерта № 468- а від 07.07.2016 року зіткнення автомобіля ВАЗ-2109 державний номер НОМЕР_1 та мотоцикла Viper сталося на проїзній частині вул. Леніна смт Вапнярка на смузі руху в напрямку смт Крижопіль, в районі початку сліду юзу, позначеного на схемі під №1. В момент первинного контакту кут між подовжньою віссю автомобіля ВАЗ-2109 державний номер НОМЕР_1 та подовжньою віссю мотоцикла Viper склав близько 0°. В момент первісного контакту автомобіль ВАЗ-2109 на смузі руху в напрямку смт Крижопіль лівим бортом найбільш ймовірно в районі горизонтальної лінії дорожньої розмітки 1.1, що розділяє транспортні потоки протилежних напрямків, а мотоцикл Viper на смузі руху смт Крижопіль.
( Т.2 а.с.132-137 )

Згідно висновку експерта № 498- а від 21.07.2016 року в ситуації, яка склалася, при технічних параметрах вказаних в постанові про призначення експертизи, можливість попередження зіткнення у водія автомобіля ВАЗ-2109 ОСОБА_7 полягала у виконанні ним вимог п. 13.1 Правил дорожнього руху, при умові постійного контролю за рухом даного автомобіля. В ситуації, яка склалася, при технічних параметрах вказаних в постанові про призначення експертизи, в діях водія автомобіля ВАЗ-2109 ОСОБА_7 вбачається невідповідність вимогам п. 13.1 Правил дорожнього руху, які з технічної точки зору призвели до виникнення події даної дорожньо-транспортної пригоди.
( т.2 а.с.145-147)

Будучи допитаним під час судового розгляду експерт ОСОБА_20 пояснював, що кут між автомобілем та мотоциклом в момент зіткнення був 0 градусів.
Не знайшли свого підтвердження вказівки захисту щодо порушення права обвинуваченого на захист при проведенні судово-медичних експертиз, автотехнічної, транспортно- трасологічної експертиз, оскільки експертизи проведені у відповідності до вимог кримінального процесуального закону.
Питання щодо послідовності, в якій сиділи водій та пасажир , чи було в їх діях порушення правил дорожнього руху не усуває вину ОСОБА_7 ..
Крім того, згідно висновку експерта № 470 а від 02.07.2016 року в діях водія мотоцикла « Viper», державний номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_15 невідповідностей вимогам ПДР, які з технічної точки зору знаходилися б в причинному зв`язку з виникненням події даної дорожньо транспортної пригоди не вбачається.
Свідок ОСОБА_21 під час судового розгляду пояснював, що бачив ОСОБА_15 та ОСОБА_16 на заправочній станції в м. Тульчин Вінницької області, коли ті заправляли мотоцикл марки «« Viper», після чого поїхали вперед. Їдучи дорогою в смт. Вапнярка Томашпільського району Вінницької області, на станції Журавлівка він їх наздогнав та обігнав, однак проїжджаючи населений пункт Містечко Томашпільського району даний мотоцикл обігнав його. В`їхавши в смт. Вапнярку він побачив автомобіль із включеним світлом фар, пригальмувавши помітив на дорозі пакет та продукти харчування. Даний пакет він бачив на руці дівчини на заправочній станції в м. Тульчин. Далі на дорозі лежала сумочка, за нею дівчина та хлопець. Вибігши з авто та підбігши до дівчини він перевірив їй пульс, однак пульсу у неї не було, тоді він побіг до хлопця. Хотів викликати швидку допомогу, але люди які там перебували сказали що швидку вже викликали.
Також звернув увагу на те, що у мотоцикла на три частини було розбито заднє колесо.
Крім того, свідок зазначав, що на заправці водій мотоцикла був у шоломі, а коли мотоцикл здійснював обгін його автомобіля його швидкість була біля 60 км/год, на мотоциклі горіли всі габаритні вогні та було включено світло фар.
Твердження у апеляційній скарзі , що покази свідка ОСОБА_22 , відеозаписи спростовують, показання свідка ОСОБА_21 є надуманими, оскільки доведеність вини ОСОБА_7 підтверджено висновками автотехнічних, судово- медичних експертиз та іншими доказами, які узгоджуються між собою, в тому числі показами свідка ОСОБА_21 .
Згідно висновку судово- медичної експертизи № 36 від 24 червня 2016 року смерть ОСОБА_16 наступила в результаті відкритої черепно-мозкової травми: відкритого перелому тім`яної кістки; забійної рани тім`яної області, крововилива м`яких тканин голови, забою головного мозку, яка ускладнилася епі- і субдуральними крововиливами, набряком і дислокацією головного мозку, що і явилося безпосередньою причиною смерті. Дані тілесні ушкодження виникли в результаті дії тупого (х) твердого (х) предмету (в), чи об такий (і) з різних напрямків дії і по ступеню тяжкості відносяться до тілесних ушкоджень, які безпосередньо призвели до смерті. Тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому середньої третини грудини виникли в результаті дії тупого твердого предмету, чи об такий, спереді-назад, в причинному зв`язку зі смертю не стоять, і примінимо до живих осіб, відносяться до середніх тілесних ушкоджень. Тілесні ушкодження у вигляді забійних ран правої гомілки, множинних саден тулуба і кінцівок могли виникнути в результаті дії тупого (х) твердого (х) предмету (в), чи об такі, вірогідніше всього об дорожнє покриття, в причинному зв`язку зі смертю не стоять, в примінимо до живих осіб, відносяться до легких тілесних ушкоджень. Дані тілесні ушкодження могли виникнути при обставинах вказаних у постанові. Так як на тілі і одягу потерпілої відсутні пошкодження, які характерні при контакті з транспортним засобом (відбитки номерного знак, фар та інше), визначити чи контактувала потерпіла з транспортним засобом не представляється можливим. Слідів наїзду і переїзду на тілі потерпілої не виявлено. Згідно висновку експерта № 1715 судово-токсикологічної експертизи не виявлено етанол (а.с. 114-115 т.2).
Згідно висновку судово- медичної експертизи № 37 від 24 червня 2016 року смерть ОСОБА_15 наступила в результаті політравми відкритої черепно-мозкової травми: закритого перелому тім`яної і скроневої кістки справа, забійної рани потиличної області, крововилива м`яких тканин голови, забою головного мозку, закритої травми грудної клітки і поперека з забоєм легень і правосторонньою заочеревною гематомою, закритою травмою черевної порожнини з розривом селезінки і кишківника з внутрішньочеревною кровотечею, яка ускладнилася епі- і субдуральними крововиливами, набряком і дислокацією головного мозку, що і явилося безпосередньою причиною смерті. Дані тілесні ушкодження виникли в результаті дії тупого (х) твердого (х) предмету (в), чи об такий (і) з різних напрямків дії і по ступеню тяжкості відносяться до тілесних ушкоджень, які безпосередньо призвели до смерті. Тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому ліктьової кістки справа в результаті дії тупого твердого предмету, чи об такий, ззаду-на перед в причинному зв`язку зі смертю не стоять і примінимо до живих осіб, відносяться до середніх тілесних ушкоджень. Тілесні ушкодження у вигляді забійних ран правої руки і ноги, множинних саден тулуба і кінцівок могли виникнути в результаті тупого (х) твердого (х) предмету (в), чи об такі, вірогідніше всього об дорожнє покриття, в причинному зв`язку зі смертю не стоять і примінимо до живих осіб, відносяться до легких тілесних ушкоджень. Дані тілесні ушкодження могли виникнути при обставинах вказаних у постанові.
Обставини, зазначені судом у вироку були підтверджені показаннями потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , свідків ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_21 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_22 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , висновками експертиз.

Таким чином вказівки у апеляційній скарзі, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам є безпідставними.

Відповідно вимог ст.65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України « Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 року № 7, суди повинні суворо додержуватись вимог даної норми закону стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. У кожному конкретному випадку суди зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що впливають на покарання.

Призначаючи покарання ОСОБА_7 за ч.3 ст.286 КК України, суд першої інстанції згідно з вимогами ст.ст.65-67 КК України та керуючись роз`ясненнями, що містяться в п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (з наступними змінами) врахував наслідки, що настали, а саме те, що внаслідок ДТП, яке мало місце через грубе порушення ОСОБА_7 п.п.2.9 (а), 12.3, 12.4. 13.1 правил безпеки дорожнього руху , які знаходяться у причинному зв`язку з наслідками дорожньо-транспортної пригоди, та спричиненням тяжких тілесних ушкоджень, які призвели до смерті потерпілих, характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст.12 КК України, є тяжким злочином, дані про особу обвинувачуваного, вимоги ч. 2 ст.50 КК України.
Судом враховано наявність обставини, що обтяжує покарання згідно ст.67 КК України вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння, відсутність обставин, згідно ст. 66 КК України , які пом`якшують покарання .
На думку апеляційного суду, покарання визначене ОСОБА_7 відповідає особі обвинуваченого та тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, є необхідним та достатнім для виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів.
За таких обставин, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав відповідно ст. 415 КПК України для скасування вироку суду першої інстанції та призначення нового розгляду в суді першої інстанції .
Інші підстави для зміни чи скасування судового рішення, передбачені ст.409 КПК України відсутні.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, суд апеляційної інстанції , -

П о с т а н о в и в :

Прийняти відмову від апеляційної скарги прокурора.
Апеляційне провадження за апеляційною скаргою прокурора , який брав участь у кримінальному провадженні ОСОБА_39 закрити.

В задоволенні апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 відмовити.

Вирок Томашпільського районного суду Вінницької області від 26.01.2017 року щодо ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 286 КК України залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до касаційної інстанції протягом 3-х місяців з дня проголошення, а засудженим, який утримується під вартою в той самий строк з моменту вручення копії судового рішення.

Згідно ч.4 ст.532 КПК України рішення апеляційного суду набирає законної сили з дня проголошення .

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 .

Згідно з оригіналом:

Суддя: