Справа № 125/2235/16-к
Провадження №11-кп/772/690/2017
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Доповідач : ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 квітня 2017 року м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:
головуючого: ОСОБА_2 ,
суддів : ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
зі секретарем: ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянув 20 квітня 2017 року у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці кримінальне провадження яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000174 від 17.04.2014 року за апеляційною скаргою із змінами прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 на вирок Барського районного суду Вінницької області від 09.02.2017 року, яким
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку с. Сеферівка, Барського району Вінницької області, жительку АДРЕСА_1 , українку, громадянку України, з середньо-спеціальною освітою, неодружену, непрацюючу, раніше судиму:
-31.05.2013 року Барським районним судом Вінницької області по ст. 185 ч.1 КК України до громадських робіт терміном на 240 годин,
визнано винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначено їй покарання у виді чотирьох років позбавлення волі.
Застосовано ст. ст. 75,76 КК України звільнено ОСОБА_8 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням з дворічним іспитовим строком, протягом якого зобов`язано її періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави 614,64 грн. процесуальних витрат на залучення експерта.
Вирішено питання з речовими доказами.
Встановив :
Згідно вироку суду першої інстанції, 10 квітня 2014 року, в нічний час, в с. Мирне Барського району Вінницької області. ОСОБА_8 , за попередньою змовою з ОСОБА_9 , проникли в приміщення будинку АДРЕСА_2 та умисно, з корисливих спонукань, маючи на меті умисел на таємне заволодіння чужим майном з метою обернути його на свою користь, бажаючи протиправно збагатитися за рахунок чужої власності, усвідомлюючи, що вчиняють протиправно та бажаючи діяти саме таким чином, проникли, шляхом зняття вікна гр. ОСОБА_9 , в приміщення житлового будинку, який належить гр. ОСОБА_10 , звідки таємно викрали її речі, а саме: телевізор марки «Панасонік», мотокосу марки «Штурм», ковдру коричневого кольору та дві подушки коричневого кольору з візерунками у вигляді квітів, після чого з викраденим з місця вчинення кримінального правопорушення спільно з ОСОБА_9 зникли.
Згідно висновку експерта № 300 від 14 травня 2014 року вартість на вторинному ринку телевізора марки "Panasonic XZ 8067" на момент проведення експертизи складає 626,05 гривень; вартість мотокоси «Sturm ВТ 8942 D» складає 1540,80 гривень. Згідно довідки Барської районної спілки споживчих товариств № 59 від 06.06.2014 року вартість шерстної ковдри, з урахуванням зносу, складає 100 гривень, вартість одної подушки середнього розміру, з урахуванням зносу, складає 25 гривень.
Таким чином ОСОБА_8 спільно з ОСОБА_9 завдали потерпілій ОСОБА_10 матеріальної шкоди на загальну суму 2316,85 гривень.
В апеляційній скарзі із змінами прокурора ОСОБА_7 ставиться питання про зміну вироку Барського районного суду Вінницької області від 09.02.2017 року в частині покладення на ОСОБА_8 обов`язків , передбачених ст. 76 КК України через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. Просить виключити з вироку Барського районного суду Вінницької області від 09.02.2017 року щодо ОСОБА_8 за ч.3 ст. 185 КК України вказівку про призначення обвинуваченій обов`язку,передбаченого п.2 ч.2 ст. 76 КК України, а саме не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Апеляційна скарга із змінами мотивована тим, що вирок Барського районного суду Вінницької області від 09.02.2017 року є незаконним через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Апелянт вважає, що оскільки вироком суду першої інстанції на ОСОБА_8 покладено обов`язок, передбачений п.2ч.2ст. 76 КК України( в редакції Закону України від 07.09.2016 року), а саме не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, чим погіршено її становище у порівнянні з минулою редакцією ст. 76 КК України.
Заслухавши доповідача, прокурора ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу із змінами прокурора просив її задовольнити, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, провівши судові дебати, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга із змінами прокурора ОСОБА_7 підлягає до задоволення з таких підстав.
Суд апеляційної інстанції, відповідно до ст. 404 КПК України, переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Висновок суду щодо доведеності винуватості ОСОБА_8 в крадіжці, тобто таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднаному з проникненням в житло, вчиненому повторно за попередньою змовою групи осіб є обґрунтованим і ніким не оспорюється.

Відповідно до ухвали Барського районного суду Вінницької області від 04.05.2016 року обвинувачений ОСОБА_9 оголошений в розшук та виділено в окреме провадження.(а.с.11,13-14).

Перевіркою матеріалів провадження встановлено, що судом дотримано вимог кримінально-процесуального законодавства, спрямованих на встановлення по даному кримінальному провадженні об`єктивної істини.
Разом з тим, вирок суду в частині призначення покарання щодо ОСОБА_8 підлягає зміні, а апеляційна скарга із змінами прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 підлягає до задоволення.
Прокурор в своїй апеляційній скарзі із змінами, не оспорюючи фактичних обставин справи, та кваліфікації вчиненого ОСОБА_8 злочину, зазначає, що судом першої інстанції неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність, так 07.09.2016 року були внесені зміни до ст. 76 КК України відповідно до Закону України за № 1492-У111 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо забезпечення виконання кримінальних покарань та реалізації прав засуджених», який набрав чинності 08.10.2016 року.
Як вірно зазначено в апеляційній скарзі прокурора, відповідно до ч.ч.2,3 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.
Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.
Так, п.2 ч.2 ст. 76 КК України ( в редакції Закону від 07.09.2016 року) визначено, що суд може зобов`язати засудженого не виїжджати за межу України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, а п.2 ч.1 ст. 76 ( в редакції закону від 14.04.2009 року) визначено, що суд може зобов`язати засудженого не виїжджати за межі України лише на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, тобто в даній частині встановлення обмежень, в новій редакції закону, погіршують становище засудженої.
Враховуючи викладене, апеляційний суд, прийшов до висновку, що вирок Барського районного суду Вінницької області від 09.02.2017 року підлягає зміні в частині покладення обов`язків, передбачених ст. 76 КК України через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме з виключенням положення п.2 ч.2 ст. 76 КК України, яке погіршує становище обвинуваченої ОСОБА_8 .
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407,413, 418, 419 КПК України, апеляційний суд ,-

Постановив:
Апеляційну скаргу із змінами прокурора Жмеринської місцевої прокуратури ОСОБА_7 - задовольнити.

Вирок Барського районного суду Вінницької області 09.02.2017 року, щодо ОСОБА_8 засудженої за ч.3 ст. 185 КК України змінити.

Виключити з вироку Барського районного суду Вінницької області від 09.02.2017 року, щодо ОСОБА_8 , засудженої за ч.3 ст. 185 КК України вказівку про призначення обвинуваченій обов`язку, передбаченого п.2 ч.2 ст. 76 КК України, а саме не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

В решті вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на протязі 3-х місяців з дня його проголошення.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4
З оригіналом вірно: