Справа № 215/343/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2017 року Тернівський районний суд м.Кривого Рогу Дніпропетровської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,
представника потерпілої ОСОБА_6 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження № 0001780 від 09.08.2016 р., що надійшло до суду з обвинувальним актом відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про повернення обвинувального акта прокурору,
В С Т А Н О В И В :
26 січня 2017 року в провадження Тернівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області з Криворізької місцевої прокуратури № 2 надійшов обвинувальний акт з реєстром матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.
Вказане кримінальне провадження перебувало у провадженні судді ОСОБА_7
05.04.2017 р. за заявою адвоката ОСОБА_6 у зв`язку з тривалою хворобою судді ОСОБА_7 , який не може продовжувати розгляд кримінального провадження та для недопущення порушення строків вирішення справи, було призначено повторний автоматизований розподіл судової справи. В результаті повторного автоматизованого розподілу справу призначено судді ОСОБА_1 ..
06.04.2017 р. суддею ОСОБА_1 було подано заяву про самовідвід.
Ухвалою від 12.04.2017 р. Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області відмовлено у задоволенні заяви судді ОСОБА_1 про самовідвід.
Згідно з ч. 6 ст. 34 КПК України суд, якому направлено кримінальне провадження з іншого суду, розпочинає судове провадження зі стадії підготовчого судового засідання незалежно від стадії, на якій в іншому суді виникли обставини, передбачені частиною першою цієї статті, тобто ті, що були підставою передачі кримінального провадження на розгляд іншого суду.
Ухвалою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 18 квітня 2017 року кримінальне провадження призначено до розгляду у підготовчому судовому засіданні на 26.04.2017 р..
У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 заявив клопотання про повернення обвинувального акта прокурору, з підстав того, що він не відповідає вимогам ст. 291 КПК України.
Прокурор проти задоволення клопотання заперечував, вказав, що обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 підтримав зазначене клопотання.
Представник потерпілої ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_6 просив суд відмовити у задоволенні поданого клопотання.
У підготовчому судовому засіданні, вивчивши клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 , дослідивши обвинувальний акт, заслухавши пояснення заявника, його захисника, прокурора, представника потерпілої суд приходить до наступного.
У клопотанні обвинувачений ОСОБА_4 зазначає, що в обвинувальному акті відсутнє місце реєстрації обвинуваченого, а зазначене лише місце його проживання. Також заявник вважає, що в обвинувальному акті не вірно зазначено місце вчинення кримінального правопорушення: вказано, що подія сталася на території СТ «Першотравневий», хоча в дійсності все відбувалось на території СТ «Першотравневий 1». Крім того, у пред`явленому обвинуваченні не вірно вказано знаряддя злочину.
Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Аналіз цієї норми свідчить, що закон вимагає обов`язкове відображення в обвинувальному акті трьох складників:
1)фактичних обставин кримінального правопорушення;
2)правової кваліфікації (в теорії кримінального процесу використовується назва «формула обвинувачення»);
3) формулювання обвинувачення.
При цьому в доктрині кримінального процесу під формулюванням обвинувачення розуміється короткий виклад тексту диспозиції кримінально-правової норми, порушення якої інкримінується особі, фабула обвинувачення виступає фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.
У свою чергу, відповідно до частини другої статті 42 КПК України, обвинуваченим є особа, обвинувальний акт щодо якої переданий до суду в порядку, передбаченому статтею 291 цього Кодексу, а обвинувальний акт, згідно із пунктом 3 частини другої статті 283 КПК України, є однією із форм закінчення досудового розслідування. Тобто обвинувальний акт це підсумковий процесуальний документ, яким визнається достатність доказів, зібраних під час досудового розслідування, засвідчується його завершення й надання доступу до матеріалів стороні захисту. Далі обвинувальний акт затверджується прокурором й одночасно з його переданням до суду вручається учасникам кримінального провадження під розписку (стаття 293 КПК України). Для суду цей процесуальний документ є правовою підставою для призначення підготовчого судового засідання, судового розгляду, визначення його меж. Судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуто обвинувачення і лише в його межах (частина перша статті 337 КПК).
Власне висунення публічного обвинувачення здійснюється в умовах змагальності у судовому розгляді, коли прокурор оголошує короткий виклад або повний текст обвинувального акта (частина друга статті 347 КПК України), а суд роз`яснює суть обвинувачення і з`ясовує у обвинуваченого, чи зрозуміле воно йому (частина перша статті 348 КПК України).
При цьому суд звертає увагу, що важливим є виклад саме фактичних обставин кримінального правопорушення, бо правильне їх відображення має суттєве значення не тільки для аргументації висновків слідчого, але і для дослідження обставин вчиненого кримінального правопорушення в суді та для реалізації права на захист. Фабула обвинувачення є фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.
Клопотання обвинуваченого не містить конкретних посилань на норми КПК України, за яких обвинувальний акт може бути повернуто прокурору.
Зазначений обвинувальний акт у відношенні ОСОБА_4 , містить анкетні відомості щодо обвинуваченого, зокрема місце його проживання, що передбачено п.2 ч. 2 статті 291 КПК України.
Окрім того, в обвинувальному акті зазначено, що місце вчинення кримінального правопорушення відбулось на території СТ «Першортавневий», яке знаходиться на вул. Найденка у Тернівському районі м. Кривого Рогу. Не зазначення точної назви садового товариства не є об`єктивною підставою для повернення обвинувального акту прокурору, оскільки за твердженням самого обвинуваченого СТ «Першотравневий 1» знаходиться також та території Тернівського району м. Кривого Рогу.
Відповідно до ч.1 статті 32 КПК України кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинене кримінальне правопорушення, тобто в даному випадку справа підсудна Тернівському районному суду м. Кривого Рогу.
Посилання обвинуваченого на те, що в обвинувальному акті не вірно зазначено знаряддя злочину суд не бере до уваги, оскільки дані обставини не досліджуються у підготовчому судовому засіданні.
За таких обставин суд вважає, що підстав для задоволення клопотання не має.
Керуючись ст. 314 КПК України, суд,
У Х В А Л И В:
В задоволені клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про повернення обвинувального акта прокурору відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя: