У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12.07.2017 Справа №607/3384/17

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі:

головуючого ОСОБА_1

за участю секретаря с/з ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000434 від 10 лютого 2017 року відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Словятин, Бережанського району Тернопільської області, українки, громадянки України, з вищою освітою, зареєстрованої за адресою АДРЕСА_1 , жительки АДРЕСА_2 , працюючої головним бухгалтером комунального підприємства «Зборівський водоканал»не судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 222 КК України, -

за участю прокурора - ОСОБА_4

обвинуваченої - ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:
Як вбачається із обвинувального акту, обвинувачена ОСОБА_3 у відповідності до наказу №10 КП «Зборівський водоканал» від 29 серпня 2008 року призначена на посаду головного бухгалтера КП «Зборівський водоканал» в силу чого єслужбовою особою та наділена адміністративно-господарськими функціями. Згідно посадової інструкції, яка затверджена начальником КП «Зборівський водоканал» на ОСОБА_3 покладено наступні функціональні обов`язки, а саме: здійснення організації бухгалтерського обліку господарсько-фінансової діяльності та контроль за ощадливим використанням матеріальних, трудових та фінансових ресурсів, схоронністю власності підприємства, формування відповідно до законодавства про бухгалтерський облік облікову політику виходячи зі структури й особливостей діяльності підприємства, необхідності забезпечення його фінансової стійкості, очолювання роботи з підготовки та прийняття робочого плану рахунків, форм первинних облікових документів, які застосовуються для оформлення господарських операцій, за якими не передбачені типові форми, розробки форм документів внутрішньої бухгалтерської звітності, а також забезпечення порядку проведення інвентаризацій, контролю за проведенням господарських операцій, дотримання технології обробки бухгалтерської інформації і порядку документообігу, організація обліку майна, зобов`язань і господарських операцій, придбаних основних засобів, товарно-матеріальних цінностей і коштів, своєчасне відображення на рахунках бухгалтерського обліку операцій, пов`язаних з їх рухом, облік витрат виробництва виконання кошторисів витрат, реалізація продукції, виконання робіт (послуг), результатів господарсько-фінансової діяльності підприємства, а також фінансових, розрахункових і кредитних операцій, здійснення контролю за дотриманням порядку оформлення первинних і бухгалтерських документів, розрахунків і платіжних зобов`язань, витрат фонду заробітної плати, за встановленням посадових окладів працівникам підприємства, проведенням інвентаризацій основних засобів, товарно-матеріальних цінностей і коштів, перевірок організації бухгалтерського обліку і звітності, а також документальних ревізій у підрозділах підприємства, брати участь у проведенні економічного аналізу господарсько-фінансової діяльності підприємства за даними бухгалтерського обліку і звітності з метою виявлення внутрішньогосподарських резервів, усунення втрат і непродуктивних витрат, вжиття заходів з нагромадження фінансових коштів для забезпечення фінансової стійкості підприємства, ведення роботи з забезпечення суворого дотримання штатної, фінансової і касової дисципліни, кошторисів адміністративно-господарських та інших витрат, законності списання з рахунків бухгалтерського обліку нестач, дебіторської заборгованості та інших витрат, збереження бухгалтерських документів, оформлення і здачі їх у встановленому порядку в архів, забезпечення складання балансу й оперативних зведених звітів про доходи і витрати коштів, іншої бухгалтерської та статистичної звітності, подання їх у встановленому порядку у відповідні органи, надання методичної допомоги працівникам підрозділів підприємства з питань бухгалтерського обліку, контролю, звітності й економічного аналізу, керування працівниками бухгалтерії.

В квітні 2014 році, точної дати досудовим слідством не встановлено, обвинувачена ОСОБА_3 перебуваючи у приміщенні КП «Зборівський водоканал», що знаходиться за адресою м. Зборів, вул. Козацька, 3, Зборівського району Тернопільської області, будучи на посаді головного бухгалтера КП «Зборівський водоканал», склала завідомо неправдивий розрахунок обсягу заборгованості за минулі роки з різниці в тарифах на водопостачання та водовідведення, що надано населенню КП «Зборівський водоканал» за 2011, 2012, 2013 роки, який підписала та завірила печаткою підприємства, вказавши до фактичних витрат з надання послуг водопостачання та водовідведення: нарахування (без одночасного віднесення даних сум до доходів) амортизації в сумі 159 994, 69 гривень на основні засоби безкоштовно одержані згідно акта передачі основних засобів; вартість гідравлічного насоса до екскаватора в сумі 1 698,72 гривень, оплаченого за рахунок коштів місцевого бюджету, що є порушення пункту 137.17 статті 137 Податкового кодексу України від 2.12.2010 №2755-VI (в редакції на 01.03.2014); штрафні санкції за не своєчасну сплату екологічного податку в перерахунку на вартість послуг, які надані населенню в сумі 9 344, 80 гривень, що є порушенням п.25 Порядку формування тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1.06.2011 №869. Зокрема, головний бухгалтер ОСОБА_3 вказала: в графі «Фактичні витрати з надання послуг для населення (повна собівартість)» у розділі «водопостачання» у рядку «2011» що фактичні витрати з надання послуг для населення на кінець звітного періоду становить 580 482 гривень, хоча в дійсності, на кінець звітного періоду на підприємстві фактичні витрати становили 527 410,04 гривень;у рядку «2012», що фактичні витрати з надання послуг для населення на кінець звітного періоду становить 619 464 гривень, хоча в дійсності, на кінець звітного періоду на підприємстві фактичні витрати становили 561 069,06 гривень;у рядку «2013», що фактичні витрати з надання послуг для населення на кінець звітного періоду становить 654 533 гривень, хоча в дійсності, на кінець звітного періоду на підприємстві фактичні витрати становили 601 930, 03 гривень. У рядку «всього» обвинувачена ОСОБА_3 зазначила, що за 2011, 2012,2013 роки фактичні витрати з надання послуг для населення становили 1 854 479 гривень, хоча в дійсності фактичні витрати становили 1 690 409,13 гривень. У графі «Фактичні витрати з надання послуг для населення (повна собівартість)» у розділі «водовідведення» у рядку «2011» обвинуваченою ОСОБА_3 вказано, що фактичні витрати з надання послуг для населення на кінець звітного періоду становлять 135 258 гривень, хоча в дійсності, на кінець звітного періоду на підприємстві фактичні витрати становили 133 153,08 гривень; у рядку «2012» вказано, що фактичні витрати з надання послуг для населення на кінець звітного періоду становлять 151 847 гривень, хоча в дійсності, на кінець звітного періоду на підприємстві фактичні витрати становили 149 303 гривень; у рядку «2013» вказано, що фактичні витрати з надання послуг для населення на кінець звітного періоду становлять 155 958 гривень, хоча в дійсності, на кінець звітного періоду на підприємстві фактичні витрати становили 153 638, 58 гривень. У рядку «всього» обвинувачена ОСОБА_3 зазначила, що за 2011, 2012, 2013 роки фактичні витрати з надання послуг для населення становлять 443 063 гривень, хоча в дійсності дані витрати становили 436 094, 66 гривень.
Таким чином в графі «Фактичні витрати з надання послуг для населення (повна собівартість)» у рядку «разом» обвинувачена ОСОБА_3 зазначила, що фактичні витрати з надання послуг для населення за водопостачання та водовідведення становлять 2 297 542 гривні, хоча в дійсності дані витрати становили 2 126 503, 79 гривень, у графі «Різниця між фактичними витратами та фактичними нарахуваннями» у рядку «разом» зазначила, що різниця між фактичними витратами та фактичними нарахуваннями становить 269 742 гривні, хоча в дійсності дана різниця становила 98 703,79 гривень, також, в графі «Обсяг заборгованості з різниці в тарифах» вона вказала, що обсяг заборгованості 2011-2013 роки становить 151 784,5 гривень, хоча в дійсності повинен бути нуль, оскільки у 2013 році була надана субвенція у розмірі 117 957,5 гривень.
Крім цього, обвинувачена ОСОБА_3 24 квітня 2014 році перебуваючи в приміщенні Тернопільської обласної державної адміністрації, що знаходиться за адресою м. Тернопіль, вул. Грушевського, 8 надала завідомо неправдивий розрахунок обсягу заборгованості за минулі роки з різниці в тарифах на водопостачання та водовідведення, що надано населенню КП «Зборівський водоканал» за 2011, 2012, 2013 роки з метою одержання субвенцій, який підписала та завірила печаткою підприємства, вказавши до фактичних витрат з надання послуг водопостачання та водовідведення: нарахування (без одночасного віднесення даних сум до доходів) амортизації в сумі 159 994, 69 гривень на основні засоби безкоштовно одержані згідно акта передачі основних засобів; вартість гідравлічного насоса до екскаватора в сумі 1 698, 72 гривень, оплаченого за рахунок коштів місцевого бюджету, що є порушення пункту 137.17 статті 137 Податкового кодексу України від 2.12.2010 №2755-VI (в редакції на 1.03.2014); штрафні санкції за не своєчасну сплату екологічного податку в перерахунку на вартість послуг, які надані населенню 9 344, 80 гривень, що є порушенням п.25 Порядку формування тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1.06.2011 №869. Зокрема, обвинувачена ОСОБА_3 вказала в графі «Фактичні витрати з надання послуг для населення (повна собівартість)» у розділі «водопостачання» у рядку «2011», що фактичні витрати з надання послуг для населення на кінець звітного періоду становить 580 482 гривень, хоча в дійсності, на кінець звітного періоду на підприємстві фактичні витрати становили 527 410,04 гривень;у рядку «2012» що фактичні витрати з надання послуг для населення на кінець звітного періоду становлять 619 464 гривень, хоча в дійсності, на кінець звітного періоду на підприємстві фактичні витрати становили 561 069,06 гривень;у рядку «2013» що фактичні витрати з надання послуг для населення на кінець звітного періоду становлять 654 533 гривень, хоча в дійсності, на кінець звітного періоду на підприємстві фактичні витрати становили 601 930, 03 гривень; у рядку «всього» зазначено, що за 2011, 2012,2013 роки фактичні витрати з надання послуг для населення становили 1 854 479 гривень, хоча в дійсності фактичні витрати становили 1 690409,13 гривень. У графі «Фактичні витрати з надання послуг для населення (повна собівартість)» у розділі «водовідведення» у рядку «2011» ОСОБА_3 вказала, що фактичні витрати з надання послуг для населення на кінець звітного періоду становлять 135 258 гривень, хоча в дійсності, на кінець звітного періоду на підприємстві фактичні витрати становили 133 153,08 гривень; у рядку «2012» вона вказала, що фактичні витрати з надання послуг для населення на кінець звітного періоду становлять 151 847 гривень, хоча в дійсності, на кінець звітного періоду на підприємстві фактичні витрати становили 149 303 гривень; у рядку «2013» нею вказано, що фактичні витрати з надання послуг для населення на кінець звітного періоду становлять 155 958 гривень, хоча в дійсності, на кінець звітного періоду на підприємстві фактичні витрати становили 153 638, 58 гривень. У рядку «всього» ОСОБА_3 зазначила, що за 2011, 2012, 2013 роки фактичні витрати з надання послуг для населення становлять 443 063 гривень, хоча в дійсності дані витрати становили 436 094, 66 гривень.
Таким чином в графі «Фактичні витрати з надання послуг для населення (повна собівартість)» у рядку «разом» ОСОБА_3 зазначила, що фактичні витрати з надання послуг для населення за водопостачання та водовідведення становлять 2 297 542 гривні, хоча в дійсності дані витрати становили 2 126 503, 79 гривень. У графі «Різниця між фактичними витратами та фактичними нарахуваннями» у рядку «разом» ОСОБА_3 зазначила, що різниця між фактичними витратами та фактичними нарахуваннями становить 269 742 гривні, хоча в дійсності дана різниця становила 98 703,79 гривень, також, в графі «Обсяг заборгованості з різниці в тарифах» вона вказала, що обсяг заборгованості 2011-2013 роки становить 151 784,5 гривень, хоча в дійсності повинен бути нуль, оскільки у 2013 році була надана субвенція у розмірі 117 957,5 гривень.
Вищевказаний розрахунок, у якому містилась завідомо неправдива інформація, обвинувачена ОСОБА_3 , з метою отримання субвенції з державного бюджету КП «Зборівський водоканал», надала у Департамент фінансів Тернопільської обласної державної адміністрації на розгляд Тернопільської обласної територіальної комісії з погашення заборгованості, склад якої затверджено розпорядженням голови обласної державної адміністрації №127-од від 17.04.2014 року.
У подальшому, 24 квітня 2014 року на засіданні Тернопільської обласної територіальної комісії з погашення заборгованості згідно ст.2 Закону України від 23 червня 2005 року №2711-IV «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу» (в редакції Закону України закону N 238-VII від 15 травня 2013 року) щодо узгодження обсягу заборгованості з різниці в тарифах на послуги водопостачання та водовідведення, що надані населенню КП «Зборівський водоканал», відповідно до повноважень наданих Положенням про Міжвідомчу комісію з погашення заборгованості підприємств паливно-енергетичного комплексу, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 22.02.2006 №190, на підставі поданого обвинуваченою ОСОБА_3 завідомо неправдивого розрахунку обсягу заборгованості за минулі роки з різниці в тарифах на водопостачання та водовідведення, що надано населенню КП «Зборівський водоканал», протокольно вирішено узгодити обсяг заборгованості за 2012-2013 роки з різниці в тарифах на послуги водопостачання та водовідведення, що надані населенню КП «Зборівський водоканал», в сумі 151 784, 50 гривень.
У подальшому, згідно пункту 24 ст.14 Закону України «Про державний бюджет України на 2014 рік» і Порядку та умов надання у 2014 році субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню, яка виникла у зв`язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг централізованого водопостачання та водовідведення тпарифам, що затверджувалися та /або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №30, за наслідками укладеного договору між Головним управлінням державної казначейської служби України у Тернопільській області, Департаментом фінансів Тернопільської ОДА, Управління ЖКГ ОДА та Комунальним підприємством «Зборівський водоканал», Управлінням ЖКГ ОДА перераховано КП «Зборівський водоканал» кошти в сумі 77 714, 81 гривень для погашення заборгованості з різниці в тарифах на послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, що вироблялися та постачалися населенню за період 2012-2013 років.

Вказані кошти були перераховані частинами (перший перерахунок був у травні 2014 року) на рахунок КП «Зборівський водоканал» з призначенням: на погашення заборгованості по відшкодуванню ПДВ.

Дії обвинуваченої ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.1 ст.366, ч. 1 ст. 222 КК України.

В ході підготовчого судового засідання обвинувачена ОСОБА_3 подала суду письмове клопотання про звільнення її від кримінальної відповідальності у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст.366, ч. 1 ст. 222 КК України, та просила суд закрити кримінальне провадження в зв`язку із закінченням строків давності притягнення її до кримінальної відповідальності, та за вказаних обставин звільнити її від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України.

Прокурор вважає, що клопотання обвинуваченої ОСОБА_3 підлягає до задоволення та кримінальне провадження слід закрити в зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та звільнити обвинувачену від кримінальної відповідальності.

Заслухавши думку учасників підготовчого судового засідання, суд вважає, що клопотання обвинуваченої ОСОБА_3 слід задовольнити з таких підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст.366, ч.1 ст.222 КК України та санкціями частин вказаних статей передбачено наступні покарання, а саме:

-за ч.1 ст.222 КК України - штраф від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

-за ч.1 ст.366 КК України - штраф до двохсот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеженням волі на строк до трьох років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років

Згідно вимог ст.12 КК України кримінальні правопорушення передбачені ч.1 ст.366, ч.1 ст.222 КК України належать до злочинів невеликої тяжкості.

Відповідно до обвинувального акту, кримінальні правопорушення ОСОБА_3 було вчинено в строк до 24 квітня 2014 року та з дня їх вчинення минуло більше трьох років.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі, минуло три роки.

Відповідно до ч.2 ст. 284, ч.3 ст.288 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності; суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

На підставі п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про закриття провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

З врахуванням вищенаведеного, суд вважає що ОСОБА_3 , яка обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.366, ч.1 ст.222 КК України підлягає звільненню від кримінальної відповідальності в зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000434 від 10 лютого 2017 року закриттю.

На підставі наведеного, суд керуючись ст. 49 КК України, ст.ст. 284-286, 288, 314 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
Клопотання обвинуваченої ОСОБА_3 про звільнення від кримінальної відповідальності задовольнити.

ОСОБА_3 , яка обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.366, ч.1 ст.222 КК України звільнити від кримінальної відповідальності в зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за 0000434 від 10 лютого 2017 року - закрити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом семи днів з дня її оголошення до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд.

Головуючий суддяОСОБА_1