Справа № 443/934/16-к
У Х В А Л А

13 квітня 2017 року м. Львів
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
з участю секретаря ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
засудженого ОСОБА_6
прокурора ОСОБА_7 ,
розглянувши клопотання захисника ОСОБА_5 про поновлення строку апеляційного оскарження вироку Жидачівського районного суду Львівської області від 30 червня 2016 року щодо ОСОБА_6 ,
в с т а н о в и л а :
Вироком Жидачівського районного суду Львівської області від 30 червня 2016 року ОСОБА_6 засуджений за ч.2 ст. 185 КК України на два роки обмеження волі. На підставі ст.ст. 75, 76 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік і на нього покладено обов`язки повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

29 березня 2017 року на вирок суду захисник засудженого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити пропущений строк апеляційного оскарження як такий, що пропущений з поважних причин. В обґрунтування клопотання про поновлення строку захисник покликається на те, що ОСОБА_6 звернувся до нього за правовою допомогою лише 10 березня 2017 року; 11 березня 2017 року він (захисник) звернувся до суду із заявами про ознайомлення з матеріалами кримінальної справи та видачу копії технічного запису судових засідань, які були надані 14 березня 2017 року. Лише після цього ОСОБА_6 належним чином було отримано правову допомогу, а сам ОСОБА_6 є юридично не грамотним. При затриманні ОСОБА_6 не було повідомлено Центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги для призначення йому захисника, тобто фактично було порушено право на правову допомогу. Таку правову допомогу ОСОБА_6 отримав після 14 березня 2017 року (після ознайомлення захисника з матеріалами справи).

При вирішенні апеляційним судом питання про поновлення строку апеляційного оскарження захисник ОСОБА_5 клопотання підтримав, покликаюсь на викладені мотиви, й пояснив, що засуджений ОСОБА_6 звернувся до нього за захистом з приводу того, що його викликають у кримінально-виконавчу інспекцію для відбування покарання (призначеного вироком Жидачівського районного суду Львівської області від 30 червня 2016 року), після чого він (захисник) ознайомився з вироком. На даний час ухвала Миколаївського районного суду Львівської області від 24 січня 2017 року, якою скасовано звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, оскаржена в апеляційному порядку.

Засуджений ОСОБА_6 клопотання захисника підтримав та пояснив, що під час проголошення вироку Жидачівським районним судом Львівської області 30 червня 2016 року він був присутній. У суді першої інстанції йому було вручено пам`ятку про права та обов`язки обвинуваченого. Суддя говорив про право на захисника, але він сказав, що адвоката не потрібно і він буде захищати себе сам. За отримання копії вироку він розписався. Вирок передали в кримінально-виконавчу інспекцію в м. Миколаєві, його викликали в кримінально-виконавчу інспекцію, ознайомили з вироком, встановили дні явки на реєстрацію один раз в місяць. Він ходив у кримінально-виконавчу інспекцію, чотири рази не з`явився на реєстрацію, й у січні 2017 року Миколаївський районний суд Львівської області розглянув подання кримінально-виконавчої інспекції про скасування звільнення його від відбування покарання. У березні 2017 року він звернувся за правовою допомогою до адвоката в зв`язку із скасуванням звільнення від відбування покарання та направлення його для відбування покарання. На досудовому розслідуванні йому було зрозуміло, в чому його підозрюють, та були роз`яснені права. На досудовому розслідуванні і в суді він не вважав, що йому потрібен захисник.

Заслухавши доповідь судді, виступи захисника ОСОБА_5 та засудженого ОСОБА_6 на підтримку клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження, думку прокурора про безпідставність клопотання, вивчивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що у поновленні строку апеляційного оскарження слід відмовити з таких підстав.

Строк апеляційного оскарження пропущений без поважних причин, а тому в його поновленні слід відмовити й апеляційну скаргу повернути особі, яка її подала.

Доводи захисника ОСОБА_5 щодо поважності причин пропуску строку оскарження апеляційний суд до уваги не бере з таких підстав.

Відповідно до ч.2 ст. 395 КПК України апеляційна скарга може бути подана на вирок суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

У суді першої інстанції ОСОБА_6 було вручено пам`ятку про права та обов`язки обвинуваченого, в якій, зокрема, детально роз`яснено право мати захисника, в тому числі право на отримання правової допомоги захисника за рахунок держави у зв`язку з відсутністю коштів на її оплату (а.с.14).

Під час судових засідань ОСОБА_6 не заявляв клопотання про призначення йому захисника, натомість висловив бажання захищати себе сам.

За згодою сторін судовий розгляд було проведено відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України з врахуванням того, що учасники судового провадження не оспорювали обставини справи.

Вирок Жидачівського районного суду Львівської області від 30 червня 2016 року щодо ОСОБА_6 проголошений 30 червня 2016 року. ОСОБА_6 був присутнім під час проголошення вироку й копію вироку отримав в цей же день, що підтверджується розпискою обвинуваченого (а.с.25-27, 30). Судом першої інстанції роз`яснено ОСОБА_6 порядок і строки оскарження вироку, про що зазначено у тексті вироку (а.с.29).

04 серпня 2016 року копія вироку щодо ОСОБА_6 була направлена на виконання Миколаївському районному відділу кримінально-виконавчої інспекції УДПтСУ у Львівській області, й 09 серпня 2016 року інспектором Миколаївського РВ КВІ УДПтСУ у Львівській області ОСОБА_8 було повідомлено Жидачівський районний суд Львівської області про прийняття до виконання вироку суду, яким ОСОБА_6 на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням (а.с.32, 34).

24 січня 2017 року ухвалою Миколаївського районного суду Львівської області було задоволено подання про скасування звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням і направлено ОСОБА_6 для відбування покарання, призначеного вироком Жидачівського районного суду Львівської області від 30 червня 2016 року.

10 березня 2017 року засуджений ОСОБА_6 уклав договір з адвокатом ОСОБА_5 про надання правової допомоги адвокатом (а.с.37).

Апеляційна скарга на вирок подана 29 березня 2017 року - більше як через вісім місяців після ухвалення судового рішення, тобто із значним пропуском строку апеляційного оскарження.

Обґрунтованих підстав вважати, що ОСОБА_6 був позбавлений можливості з будь-яких об`єктивних причин подати апеляційну скаргу чи скористатися для цього послугами адвоката, немає.

Доводи захисника ОСОБА_5 про те, що ОСОБА_6 , не маючи юридичної освіти, не міг реалізувати своє право на оскарження вироку, не відповідає фактичним обставинам.

ОСОБА_6 у суді першої інстанції не оспорював фактичні обставини справи, розумів свої процесуальні права, не бажав мати захисника, розумів зміст вироку; отримав копію вироку у строк, визначений ч.6 ст. 376 КПК України; після набрання вироком законної сили перебував на обліку у кримінально-виконавчій інспекції; як пояснив ОСОБА_6 , з`являвся у кримінально-виконавчу інспекцію; у березні 2017 року звернувся за правовою допомогою до адвоката ОСОБА_5 з приводу скасування звільнення його від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування покарання згідно з ухвалою Миколаївського районного суду Львівської області від 24 січня 2017 року.

Наведене дає підстави вважати, що засуджений погодився з вироком суду, протягом тривалого часу наміру оскаржити вирок не мав і був обізнаний з правом на захист та способами його реалізації шляхом звернення за правовою допомогою адвоката.

За таких обставин відсутність у засудженого юридичної освіти (на чому наголошує захисник) жодним чином не вплинуло на його волевиявлення щодо реалізації своїх прав.

Твердження захисника про порушення права ОСОБА_6 на правову допомогу на стадії досудового розслідування матеріалами кримінального провадження та поясненнями засудженого не підтверджуються, й сама по собі така обставина не може бути підставою для поновлення строку апеляційного оскарження вироку.

Отже наведені апелянтом доводи щодо причин пропуску строку апеляційного оскарження є необґрунтованими й не свідчать про поважність причин пропуску строку апеляційного оскарження.

Відповідно до п.4 ч.3 ст. 399 КПК України апеляційна скарга, подана після закінчення строку апеляційного оскарження, повертається, якщо суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку, що строк апеляційного оскарження пропущений захисником ОСОБА_5 без поважних причин і підстав для його поновлення немає. Тому в поновленні строку апеляційного оскарження вироку слід відмовити, а апеляційну скаргу повернути захисникові ОСОБА_5 .

Керуючись п.4 ч.3 ст. 399 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :
Відмовити захиснику ОСОБА_5 у поновленні строку апеляційного оскарження вироку Жидачівського районного суду Львівської області від 30 червня 2016 року щодо ОСОБА_6 .

Апеляційну скаргу повернути захиснику ОСОБА_5 .

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

С у д д і :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3