Справа №705/13/17
1-кс/705/809/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 липня 2017 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області
в складі : слідчого судді ОСОБА_1
з участю секретаря ОСОБА_2
та прокурора ОСОБА_3
слідчої - ОСОБА_4
розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Умань клопотання старшого слідчого Уманського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 , що погоджене прокурором Уманської місцевої прокуратури Черкаської області ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю,
Старший слідчий Уманського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 звернулася до Уманського міськрайонного суду Черкаської області з клопотанням, що погоджене прокурором Уманської місцевої прокуратури Черкаської області ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю. В клопотанні вказано, що невстановлених досудовим розслідуванням дати та часу, в невстановленому місці, невідома особа із реєстраційної справи ТОВ ,,Полянецьке, яка зберігалась у ІНФОРМАЦІЯ_1 , викрала квитанцію № 10 від 28.03.2000 року про сплату ОСОБА_5 внеску до статутного фонду (капіталу) товариства ,,Полянецьке, відсутність якої слугувала підставою для відмови ОСОБА_5 в задоволенні позову до ТОВ ,,Полянецьке про стягнення заборгованості.
Допитаний в якості свідка ОСОБА_5 пояснив, що у 2000 році він, як фізична особа, був засновником ТОВ ,, ІНФОРМАЦІЯ_2 , яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , мав 15% статутного капіталу даного товариства, інші 85 % належать фірма ,,Аметист, яка на даний час закрита.
28.03.2000 року він сплатив на рахунок НОМЕР_1 , через банк АППБ ,, ІНФОРМАЦІЯ_3 , гроші в сумі 335 гривень, для формування статутного фонду. Після цього дану квитанцію разом із іншими реєстраційними документами передав до реєстраційної служби для реєстрації товариства, реєстрація пройшла успішно і товариство розпочало свою роботу. З того часу до 2011 року віня перебував на посаді директора даного товариства. У 2003 році фірма ,,Аметист передала свою частку статутного фонду ОСОБА_6 .
У 2011 році ОСОБА_6 зібрав збори, на яких виключив його із числа засновників, крім того він пішов з посади директора. Особисто він на вказаних зборах присутній не був, його було повідомлено про дане рішення пізніше, протоколу зборів йому не було надано, щоб він не мав змоги оскаржити рішення.
Після виключення через рік йому було виплачено частку в статутному капіталі в сумі 692 703,13 гривень, що передбачено законом. Оскільки він перебував на посаді директора, то знав про фінансові можливості підприємства, підрахував суму, яку мав отримати, дана сума була близько 2 мільйонів гривень. Загалом йому ще було не виплачено приблизно 1 300 000 гривень.
В зв`язку з цим звернувся з позовною заявою до суду з даного приводу, господарський суд задовольнив позовні вимоги, зобов`язав ТОВ ,,Полянецьке сплатити недоотриману суму. Представниками товариства було подано заяву до Київського апеляційного суду про скасування даного рішення, однак суд залишив попереднє рішення в силі. Згодом ТОВ ,,Полянецьке було подано касаційну скаргу, за результатами розгляду якої було повернуто справу на додатковий розгляд, мотивуючи це тим, що в матеріалах була відсутня квитанція про сплату внеску до статутного фонду, хоча дана квитанція повинна зберігатись в державній реєстраційній службі.
Після отримання рішення він вирішив звернутись до реєстраційної служби, щоб отримати оригінал квитанції. В.о. начальника служби ОСОБА_7 , було надано копію квитанції, яку він долучив до справи. Суд оглянув копію квитанції, вона не була завірена належним чином.
16.07.2015 року суд зобов`язав його представника адвоката ОСОБА_8 , отримати оригінали документів з реєстраційної справи про заснування ТОВ ,,Полянецьке. Тому адвокат наступного ж дня звернувся для отримання зазначених судом документів. Спочатку йому було надано відповідь, що він зможе отримати документи в присутності представника ТОВ ,, ІНФОРМАЦІЯ_2 , згодом в присутності представника даного товариства було повідомлено, що надати всі документи він не має можливості, так як із справи зникли окремі документи, а саме квитанція, про яку йде мова.
Отримати дублікат квитанцій в банку, в якому сплачував статутну частку, не представляється можливим, так як копії платіжних документів, зокрема квитанцій, зберігаються лише 5 років.
Під час нового розгляду через відсутність квитанції йому було відмовлено в задоволенні позовної заяви. Таким чином внаслідок цього було завдано матеріальної шкоди на суму близько 1 300 000 гривень.
Під час проведення обшуку в приміщенні сектору державної реєстраційної служби та при безпосередньому огляді реєстраційної справи ТОВ ,,Полянецьке квитанції, про яку йдеться мова, не виявлено.
Під час досудового розслідування було встановлено, що грошові кошти в сумі 335 гривень 28.03.2000 року були сплачені на розрахунковий рахунок ТОВ ,,Полянецьке, № НОМЕР_1 , МФО НОМЕР_2 , який відкритий в ПАТ ,, ІНФОРМАЦІЯ_3 , центральний офіс АДРЕСА_2 .
Беручи до уваги те, що публічне акціонерне товариство ,, ІНФОРМАЦІЯ_3 (скорочена назва АТ ,, ІНФОРМАЦІЯ_3 ) не може надати інформацію про перерахунок грошових коштів на банківські рахунки АТ ,, ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме розрахунковий рахунок ТОВ ,, ІНФОРМАЦІЯ_2 , № НОМЕР_1 , а вилучення даної інформації має суттєве значення в кримінальному провадженні, та в подальшому може бути визнано речовим доказом по даному кримінальному провадженні, в даний час необхідно отримати тимчасовий доступ до інформації та документів, які становлять банківську таємницю.
В судовому засіданні старша слідча ОСОБА_4 клопотання підтримала та просила його задоволити.
В судовому засіданні прокурор просила задоволити клопотання.
Згідно ст. 159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку).
Слідчий суддя постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю. При цьому при наданні тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, сторона кримінального провадження, повинна довести можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів. Доступ особи до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, здійснюється в порядку, визначеному законом.
Стаття 2 закону України «Про банки і банківську діяльність»:
-клієнт банку будь-яка фізична чи юридична особа, що користується послугами банку;
-банківський платіжний інструмент засіб, що містить реквізити, які ідентифікують його емітента, платіжну систему, в якій він використовується, та, як правило, держателя цього банківського платіжного інструмента. За допомогою банківських платіжних інструментів формуються відповідні документи за операціями, що здійснені з використанням банківських платіжних інструментів, на підставі яких проводиться переказ грошей або надаються інші послуги держателям банківських платіжних інструментів;
-банківські рахунки рахунки, на яких обліковуються власні кошти, вимоги, зобов`язання банку стосовно його клієнтів і контрагентів та які дають можливість здійснювати переказ коштів за допомогою банківських платіжних інструментів;
-розрахункові банківські операції рух грошей на банківських рахунках, здійснюваний згідно з розпорядженнями клієнтів або в результаті дій, які в рамках закону призвели до зміни права власності на активи;
Стаття 23 Закону України «Про банки і банківську діяльність» вказує, що банк має право відкривати відокремлені підрозділи (філії, відділення, представництва тощо) на території України у разі його відповідності вимогам щодо відкриття відокремлених підрозділів, встановленим нормативно-правовими актами Національного банку України.
Стаття 30 Закону України «Про банки і банківську діяльність» вказує, що регулятивний капітал банку включає основний капітал та додатковий капітал.
Основний капітал банку включає статутний капітал і розкриті резерви, які створені або збільшені за рахунок нерозподіленого прибутку, надбавок до курсу акцій і додаткових внесків акціонерів у статутний капітал, загальний фонд покриття ризиків, що створюється під невизначений ризик при проведенні банківських операцій, за винятком збитків за поточний рік і нематеріальних активів. Розкриті резерви включають і інші фонди такої самої якості, які повинні відповідати таким критеріям:
-фонди і рух коштів до них та з них повинні окремо розкриватись у опублікованих звітах банку.
Стаття 51 Закону України «Про банки і банківську діяльність» вказує, що для здійснення банківської діяльності банки відкривають та ведуть кореспондентські рахунки у Національному банку України та інших банках в Україні і за її межами, банківські рахунки для фізичних та юридичних осіб у гривнях та іноземній валюті. Банківські розрахунки проводяться у готівковій та безготівковій формах згідно із правилами, встановленими нормативно-правовими актами Національного банку України. Безготівкові розрахунки проводяться на підставі розрахункових документів на паперових носіях чи в електронному вигляді. Банки в Україні можуть використовувати як платіжні інструменти платіжні доручення, платіжні вимоги, вимоги-доручення, векселі, чеки, банківські платіжні картки та інші дебетові і кредитові платіжні інструменти, що застосовуються у міжнародній банківській практиці. Платіжні інструменти мають бути оформлені належним чином і містити інформацію про їх емітента, платіжну систему, в якій вони використовуються, правові підстави здійснення розрахункової операції і, як правило, держателя платіжного інструмента та отримувача коштів, дату валютування, а також іншу інформацію, необхідну для здійснення банком розрахункової операції, що цілком відповідають інструкціям власника рахунку або іншого передбаченого законодавством ініціатора розрахункової операції. При виконанні розрахункової операції банк зобов`язаний перевірити достовірність та формальну відповідність документа.
Стаття 60 Закону України «Про банки і банківську діяльність» вказує, що банківська таємниця це інформація щодо діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відомою банку у процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним чи третім особам при наданні послуг банку. Банківською таємницею, зокрема, є:
-відомості про банківські рахунки клієнтів, у тому числі кореспондентські рахунки банків у Національному банку України;
- операції, які були проведені на користь чи за дорученням клієнта, здійснені ним угоди;
-системи охорони банку та клієнтів;
-коди, що використовуються банками для захисту інформації.
Стаття 62 Закону України «Про банки і банківську діяльність» вказує, що банк розкриває банківську таємницю за рішенням суду. Вимога відповідного державного органу на отримання інформації, яка містить банківську таємницю, повинна:
-бути викладена на бланку державного органу встановленої форми;
-бути надана за підписом керівника державного органу (чи його заступника), скріпленого гербовою печаткою;
-містити передбачені цим Законом підстави для отримання цієї інформації;
-містити посилання на норми закону, відповідно до яких державний орган має право на отримання такої інформації.
Підставами вважати, що документи перебувають у юридичної АТ ,, ІНФОРМАЦІЯ_3 , є той факт, АТ ,, ІНФОРМАЦІЯ_3 є юридичною особою та згідно законодавства України зобов`язана фіксувати розрахункові банківські операції.
Таким чином, вислухавши думку слідчого та прокурора, які підтримали клопотання, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вбачає підстави для задоволення клопотання слідчого про тимчасовий доступ до речей та документів, які містять охоронювану законом таємницю.
Керуючись ст.ст. 26, 131, 132,159, 162, 163, 309 КПК України, слідчий суддя, -
Клопотання старшого слідчого Уманського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 , що погоджене прокурором Уманської місцевої прокуратури Черкаської області ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю задоволити.
Надати тимчасовий доступ старшому слідчому Уманського ВП ГУНП в Черкаській області капітану поліції ОСОБА_4 до документів, які містять інформацію, яка відноситься до банківської таємниці, тобто можливість ознайомитись з нею та вилучити її, а саме інформацію про рух грошових коштів на розрахунковому рахунку ТОВ ,,Полянецьке, № НОМЕР_1 в період часу з 28.03.2000 року по 02.04.2000 року: надходження грошових коштів в сумі 335 гривень, які були зараховані 28.03.2000 року, призначення платежу, повні анкетні дані на особу, від якого було отримано платіж, для забезпечення відшкодування завданого ОСОБА_5 збитку, для підтвердження вини невідомих осіб, які вчинили даний злочин, та в подальшому може бути визнано речовим доказом по даному кримінальному провадженні, яка зберігається в публічному акціонерному товаристві ,, ІНФОРМАЦІЯ_3 , що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , телефон 0- НОМЕР_3 .
Строк дії ухвали - один місяць з дня постановлення ухвали.
Відповідно до ч.1 ст. 166 КПК України у разі невиконання ухвали про тимчасовий доступ до речей і документів слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, якій надано право на доступ до речей і документів на підставі ухвали, має право постановити ухвалу про дозвіл на проведення обшуку згідно з положеннями КПК України з метою відшукання та вилучення зазначених речей і документів.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1