Справа № 296/4282/16-к
УХВАЛА
Іменем України
30 травня 2016 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

адвоката ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Житомирі скаргу ОСОБА_4 на постанову слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції в Житомирській області ОСОБА_5 від 30.04.2016 р. про закриття кримінального провадження, -

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді надійшла скарга ОСОБА_4 на постанову слідчого СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_5 від 30.04.2016 про закриття кримінального провадження № 0002174 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

В обґрунтування скарги ОСОБА_4 зазначила, що 30.04.2016 слідчим СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_5 за результатами досудового розслідування винесено постанову про закриття кримінального провадження № 0002174 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, у зв`язку з відсутністю складу вказаного кримінального правопорушення.

Скаржник вважає, що рішення про закриття вказаного кримінального провадження з підстав, наведених слідчим в постанові від 30.04.2016, прийняте ним передчасно, без всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи, а його висновки не відповідають фактичним обставинам скоєного кримінального правопорушення.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 підтримав скаргу та просив її задовольнити з підстав викладених в скарзі.

Слідчий СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_5 та представник Житомирської місцевої прокуратури, будучи належним чином повідомлені про дату та час розгляду скарги, в судове засідання не з`явились.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 306 КПК України, відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши пояснення адвоката, дослідивши матеріали, на підставі яких було прийнято постанову про закриття кримінального провадження, суд вважає, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як зазначено в скарзі, з посиланням на постанову про закриття кримінального провадження, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , як водій автомобіля Daewoo, р/н НОМЕР_1 , рухаючись 26.03.2016 близько 11 год 00 хв поблизу будинку № 8 по вул. Короленка в м. Житомирі, в порушення вимог п. 2.3. б), п. 10.1 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1036 від 10.10.2001, проявила неуважність до дорожньої обстановки та її змін, перед зміною напрямку руху не переконалась, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, внаслідок чого допустила зіткнення з автобусом І-VAN, р/н НОМЕР_2 , яким у попутному напрямку керував водій ОСОБА_6 .

В обгрунтування прийнятого рішення слідчий ОСОБА_5 в своїй постанові послався лише на показання безпосередніх учасників дорожньо-транспортної пригоди, допитаних в якості свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_6 .

Водночас, в основу прийнятого рішення про те, що безпосередньою причиною настання дорожньо-транспортної пригоди стали саме дії ОСОБА_4 , слідчий взяв до уваги лише показання свідка ОСОБА_6 (водія автобуса), які є суперечливими за своїм змістом і не відповідають фактичним обставинам справи.

Так, у своїх показаннях свідок ОСОБА_6 зазначив, що крім нього в автобусі було лише два пасажири ОСОБА_7 та його дружина. Проте, допитана під час досудового розслідування ОСОБА_8 показала, що в момент зіткнення зіткнення транспортних засобів в автобусі знаходилось біля 10 осіб, серед яких був священнослужитель в чорній рясі.

Вказані особи, пасажири автобуса, були очевидцями події, однак слідчий не вжив жодних заходів для встановлення їх осіб та допиту в якості свідків.

Під час допиту ОСОБА_4 слідчим остання вказувала на те, що підтвердити факт знаходження зазначених пасажирів в салоні автобуса може ОСОБА_9 , який з`явився на місці події безпосередньо після зіткнення транспортних засобів. Проте, ОСОБА_10 як свідка слідчий також не допитував.

Викликають сумнів й показання ОСОБА_6 щодо обставин проїзду ним з вул. Перемоги на вул. Короленка через майдан Короленка в м. Житомирі, та знаходження в попутному напрямку на одній смузі руху з автомобілем Daewoo, р/н НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 , послідуючого руху по вул. Короленка та випередження автомобіля останньої.

В той же час показання ОСОБА_4 щодо обставин зіткнення транспортних засобів, слідчий залишив поза увагою.

Слідчі експерименти з участю водіїв ОСОБА_4 та ОСОБА_6 під час проведення досудового розслідування по даному кримінальному провадженню з метою підтвердження або спростування їх показань про обставини вчинення ДТП не проводились.

Судова автотехнічна експертиза для встановлення відповідності дій ОСОБА_4 та дій ОСОБА_6 у даній дорожній обстановці вимогам Правил дорожнього руху, наявності у вказаних водіїв технічної можливості запобігти пригоді з моменту виникнення небезпеки, а також встановлення причинно-наслідкового зв`язку між їх діями та ДТП, слідчим також не призначалась.

Слідчим не дано оцінки відповідності дій ОСОБА_6 вимогам Правил дорожнього руху України є безпідставними та надуманими і можуть свідчити про його упередженість при прийнятті рішення про закриття кримінального провадження, та впевненості в тому, що в діях ОСОБА_4 наявні ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

За переконанням скаржника, в діях водія ОСОБА_6 вбачаються порушення вимог Правил дорожнього руху України, а саме:

- пункту 2.3. б проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, своєчасно не прореагував на них, відволікаючись від керування транспортним засобом у дорозі;

- пункту 10.1. під час перестроювання та та зміни напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;

- пункту 13.1. не дотримався безпечної дистанції до транспортного засобу, що рухався попереду по тій самій смузі;

- пункту 13.3. під час обгону не дотримався безпечного інтервалу, створивши небезпеку для дорожнього руху;

- пункту 14.2. б перед початком обгону не переконався в тому, що водій транспортного засобу, який рухається попереду у тій самій смузі, не подав сигнал про намір повороту;

- пункту 21.2. яким водіям маршрутних транспортних засобів забороняється під час перевезення пасажирів розмовляти з ними.

Однак, оцінки відповідності дій ОСОБА_6 вимогам Правил дорожнього руху України під час прийняття рішення по кримінальному провадженню слідчим в постанові не надано.

Зазначені в скарзі доводи скаржника ОСОБА_4 знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду скарги.

Згідно приписів ч. 1 ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора.

Однак, суду не надано документів на спростування обставин, зазначених в скарзі.

За таких обставин суд вважає, що постанова від 30.04.2016 про закриття кримінального провадження № 0002174 підлягає скасуванню, а саме кримінальне провадження подальшому розслідуванню з врахуванням доводів скаржника.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 303-307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_4 на постанову слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції в Житомирській області ОСОБА_5 від 30.04.2016 р. про закриття кримінального провадження - задовольнити.

Скасувати постанову слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції в Житомирській області ОСОБА_5 від 30.04.2016 р. про закриття кримінального провадження № 0002174.

Відповідно до ст. 309 КПК України оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1