Справа № 570/5072/16-к
номер провадження 1-кп/570/244/2016
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 листопада 2016 року м. Рівне
Рівненський районний суд Рівненської області
в особі судді ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № №0000187 по обвинуваченню
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Антопіль Томашпільського району Вінницької області, громадянина України, який має повну загальну середню освіту, є військовозобов`язаним, курсантом з підготовки військовослужбовців за призовом під час мобілізації на особливий період 4-го навчального батальйону військової частини польова пошта НОМЕР_1 . який є не судимим, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 408 КК України,
в с т а н о в и в:
ОСОБА_4 , будучи призваним за мобілізацією ІНФОРМАЦІЯ_2 25 липня 2015 року на військову службу в порушення вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст.ст. 11,16, 127, 128, 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 3,4,6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, умисно 04 серпня 2016 року близько 07 години 30 хвилин вчинив дезертирство в умовах особливого періоду: з метою назавжди ухилитися від проходження військової служби не з`явився із короткострокової відпустки у військову частину польова пошта НОМЕР_1 в АДРЕСА_2 (Рівненський загальновійськовий полігон) в умовах особливого періоду та відправився у невідомому напрямку, а обов`язки військової служби не виконував.
Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_4 вину у вчиненні ним дезертирства в умовах особливого періоду, тобто в ухиленні від військової служби шляхом нез`явлення з відпустки до військової частини польова пошта НОМЕР_1 в АДРЕСА_2 визнав повністю і суду показав, що 04 серпня 2016 року близько 07 години 30 хвилин з метою назавжди ухилитися від проходження військової служби він умисно не з`явився з відпустки до військової частини польова пошта НОМЕР_1 в АДРЕСА_2 (Рівненський загальновійськовий полігон) та відправився за місцем свого проживання доглядати за хворою матір`ю.
Захисник в судовому засіданні звернув увагу суду на те, що його підзахисний ухилився від проходження служби, тому що поїхав доглядати за хворою матір`ю. Вказав, що ОСОБА_4 щиро розкаюється у вчиненому, висловлює думку про продовження військової служби за контрактом, тому він запевняє суд, що виправлення вказаної особи можливе без реального відбування покарання.
Суд погоджується з кваліфікацією прокурором дій ОСОБА_4 , які полягали в нез`явленні з відпустки до військової частини в умовах особливого періоду, за ч.3 ст. 408 КК України, як дезертирство, вчинене в умовах особливого періоду.
Враховуючи те, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.
Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінальної справи, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.
При призначенні покарання суд враховує, що підсудний сприяв розслідуванню та судовому розгляду справи. Як пом`якшуючі покарання обставини суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю та розслідуванню злочину. Обтяжуючі покарання обставини судом встановлено не було.
Враховуючи щире каяття та повне визнання підсудним своєї вини, сприяння досудовому та судовому слідству, суд приходить до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання і звільненням його від відбування покарання з випробуванням відповідно до положень статті 75 КК України.
В силу ст.72 ч.5 КК України, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд -
з а с у д и в:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч.3 ст. 408 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк у п`ять років.
На підставі ст. 75 КК України від відбування призначеного покарання ОСОБА_4 звільнити з випробуванням з іспитовим строком у один рік шість місяців.
На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 обов`язок - періодично з`являтися для реєстрації до командира військової частини по місцю проходження військової служби.
Контроль за поведінкою засудженого на час проходження військової служби покласти на командира військової частини за місцем проходження такої служби, а у випадку звільнення з військової служби - на уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання, роботи або навчання засудженого.
Запобіжний захід до вступу вироку у законну силу щодо ОСОБА_4 у виді тримання під вартою змінити на особисте зобов`язання. Звільнити засудженого ОСОБА_4 з-під варти в залі суду.
Керуючись положеннями ст.72 КК України зарахувати у строк відбутого покарання ОСОБА_4 строк попереднього ув`язнення з 09.12.2015 року по 11.12.2015 року та з 02.11.2016 по 17.11.2016 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський районний суд Рівненської області протягом 30 днів з дня його проголошення. Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч.2 ст.394 Кримінального процесуального кодексу України.

Суддя ОСОБА_1