Справа № 163/205/17
Провадження № 1-кп/163/41/17
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 березня 2017 року Любомльський районний суд Волинської області
у складі: головуючої - судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Любомль кримінальне провадження № 0000134 про обвинувачення
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, працівника SP.ZO.O «Grand Word Cоmpanу», одруженого, з середньою освітою, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.305 КК України, -
в с т а н о в и в :
Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що він 16.10.2016 року, приблизно о 01 год. 50 хв., слідуючи з Республіки Польща в Україну через пункт пропуску «Ягодин» Волинської митниці ДФС, що знаходиться в с. Старовойтове Любомльського району Волинської області, смугою спрощеного митного контролю «зелений коридор», в якості пасажира автомобіля марки «Nissan», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , незаконно, з приховуванням від митного контролю способом, що утруднює виявлення, перемістив через митний кордон України особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено, - канабіс, масою (в перерахунку на висушену речовину) 1,224 грами, попередньо помістивши його у два поліетиленові пакети з пазовими замками та фольгований папір, які приховав у ліву кишеню одягнених на собі штанів, однак під час проведення прикордонно-митного контролю зазначений наркотичний засіб був виявлений інспекторами Волинської митниці ДФС та вилучений слідчим УСБ України у Волинській області.
Згідно висновку експерта Волинського НДЕКЦ МВС України №529/522 від 01.11.2016, виявлена в громадянина ОСОБА_4 речовина рослинного походження зеленого кольору, являє собою особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, маса якого (у перерахунку на висушену речовину) відповідно становить 0,428 г. та 0,796 г.
Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», канабіс віднесено до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено (Таблиця № 1, Список № 1).
Дії ОСОБА_4 , згідно обвинувального акту, кваліфіковані за ч.2 ст.305 КК України, як вчинення контрабанди особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено, канабісу, тобто його переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю.

На стадії досудового розслідування між прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ та державної прикордонної служби управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Волинської області ОСОБА_6 , якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участі захисника ОСОБА_5 , укладено угоду про визнання винуватості.
За умовами вказаної угоди, ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч.2 ст.305 КК України, за фактичними обставинами та в обсязі, викладеними у повідомленні про підозру та обвинувальному акті, кваліфікації таких його дій не оспорює, а також зобов`язується: беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні та сприяти досудовому розслідуванню даного кримінального правопорушення.
Сторонами погоджено наявність обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, та відсутність обтяжуючих покарання обставин.
Між сторонами узгоджено покарання за ч.2 ст.305 КК України, із застосуванням ст.69 КК України, визначивши обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді штрафу в розмірі 1765 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 30005 (тридцять тисяч п`ять) гривень, без конфіскації майна.
При узгодженні покарання, сторони погодили та врахували: обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст.66 КК України, якими є: щире каяття останнього та активне сприяння розкриттю злочину; інші погоджені обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , а саме: визнання останнім вини, відсутність тяжких наслідків та заподіяння шкоди внаслідок вчинення злочину, оскільки розмір канабісу є незначним, те, що наркотичний засіб переміщувався останнім для особистого вживання без мети збуту; дані про особу обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався; за місцем роботи характеризується позитивно; наявність на його утриманні двох малолітніх дітей.
Сторони підтвердили, що ознайомлені з наслідками укладення даної угоди та наслідками її невиконання.
В підготовчому судовому засіданні прокурор вважав за необхідне затвердити угоду, обвинувачений і його захисник проти цього не заперечили та погодились на призначення узгодженого покарання.
Суд, роз`яснивши обвинуваченому ОСОБА_4 суть обвинувачення та вид узгодженого покарання, його права, передбачені ч.4 ст.474 КПК України, та наслідки укладення і затвердження угоди, визначені ч.2 ст.473 КПК України, з`ясувавши при цьому, що обвинувачений правильно розуміє зміст наданих йому прав та правові наслідки відмови від таких, що також виходить із вимог п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, статей 468-475 КПК України, які передбачають, що суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду, а також, роз`яснивши сторонам, що у такому випадку вони будуть обмежені в підставах апеляційного та касаційного оскарження вироку, дійшов висновку, що сумніву у добровільності та істинності позиції обвинуваченого щодо визнання винуватості та укладення відповідної угоди немає і це не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз чи обіцянок.
За інкримінованим обвинуваченням, ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні визнав себе винним в повному обсязі.
Відповідно до ст.468, ч.4 ст.469 КПК України, у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Злочин, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винним, за ч.2 ст.305 КК України, відповідно до ст.12 КК України, є тяжким злочином, внаслідок якого шкода завдана лише суспільним інтересам, та, виходячи з положень статей 468, 469 КПК України, угода про визнання винуватості за викладених вище обставин може бути укладена.
Зміст угоди відповідає положенням обвинувального акта та вимогам ст.472 КПК України, а обвинувачення, з яким погоджується ОСОБА_4 , є обґрунтованим і свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості, а також не суперечить інтересам суспільства і не порушує права, свободи чи інтереси сторін та інших осіб.
Узгоджена сторонами кваліфікація діянь обвинуваченого ОСОБА_4 за ознаками ч.2 ст.305 КК України є правильною.
Міра покарання, погоджена сторонами угоди, відповідає положенням ст.ст.53, 65, 66, 69 КК України.
При узгодженні покарання, сторонами враховано обставини, передбачені ст. 66 КК України, відсутність обставин, передбачених ст.67 КК України, інші обставини, що пом`якшують покарання винного, ступінь суспільної небезпеки та тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та фактичні обставини вчиненого злочину, які у підготовчому судовому засіданні знайшли своє підтвердження та їх сукупність суд розцінює як таку, що істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_4 злочину, та свідчить про наявність підстав для призначення останньому більш м`якого виду покарання, ніж передбачено санкцією ч.2 ст.305 КК України.
Отже, виходячи з наведеного, суд вважає за можливе при призначенні покарання за ч.2 ст.305 КК України застосувати до ОСОБА_4 положення ч.1 ст.69 КК України та перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ч.2 ст.305 КК України, та призначити йому основне покарання у виді штрафу в узгодженому сторонами угоди розмірі, який відповідає вимогам ст.53 КК України.
Не призначення додаткової міри покарання ОСОБА_4 за ч.2 ст.305 КК України, у виді конфіскації майна, відповідає приписам ч.2 ст.59, п.2 ч.1 ст.65 КК України та правовій позиції Верховного Суду України від 04.04.2011 у справі №5-1кс11, так як дії обвинуваченого не мали корисливого мотиву.
Обвинувачений також усвідомлює наслідки невиконання угоди про визнання винуватості, відповідно до ст.476 КПК України.
Таким чином, на переконання суду, умови угоди відповідають положенням ст.472 КПК України, не суперечать іншим вимогам КПК України, КК України та інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність підстав для визнання винуватості.
Виходячи з викладеного, угода про визнання винуватості підлягає затвердженню.
Питання про долю речових доказів слід вирішити згідно вимог ст.100 КПК України.
Арешт, накладений на майно, згідно ухвали слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18.10.2016 року, підлягає скасуванню.
Процесуальні витрати за проведення судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів, що понесені, у зв`язку з доведеністю вчинення обвинуваченим ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч.2 ст.305 КК України, у відповідності до ч.2 ст.124 КПК України, слід стягнути з останнього на користь держави.
До набрання вироком законної сили залишити обвинуваченому обраний щодо нього на стадії досудового розслідування запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Керуючись п.1 ч.3 ст. 314, ч.2 ст.373, ст.ст.374, 474-475 КПК України, суд,-
у х в а л и в :
Угоду про визнання винуватості від 16.01.2017 року у кримінальному провадженні №0000134, укладену прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ та державної прикордонної служби управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Волинської області ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 , затвердити.
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.305 КК України, та призначити йому покарання, із застосуванням ч.1 ст.69 КК України, у виді штрафу в розмірі 1765 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 30005 (тридцять тисяч п`ять) гривень, без конфіскації майна.
Речові докази:
- речовину рослинного походження, яка являє собою особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено, канабіс, масою 0,539 г., (після проведення судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів); два окремі пакети з полімерного матеріалу з пазовими замками; фольгований папір, які знаходяться в спеціалізованому пакеті з полімерного матеріалу «Україна МВС Експертна служба» №3975060 та зберігаються в камері речових доказів СВ УСБУ у Волинській області, -- знищити;
- паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_2 , виданий на ім`я « ОСОБА_7 », який зберігається в матеріалах кримінального провадження №0000134, - повернути ОСОБА_4 .
Документи:
- контрольний талон для проходження по «зеленому коридору» транспортного засобу без причепа та без товарів, що підлягають обов`язковому письмовому декларуванню та (або) оподаткуванню; контрольний талон серії ТАБ №146320 для проходження по «червоному коридору»; акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу №205020101/2016/400746, які зберігаються в матеріалах кримінального провадження, - залишити при матеріалах кримінального провадження.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18.10.2016 року, на паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_2 , виданий на ім`я « ОСОБА_7 », - скасувати.
Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави 330 (триста тридцять) гривень 15 копійок процесуальних витрат за проведення судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів.
Запобіжний захід ОСОБА_4 , до вступу вироку в законну силу, залишити попередній у вигляді особистого зобов`язання.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Апеляційного суду Волинської області протягом 30 днів із дня його проголошення через Любомльський районний суд Волинської області.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуюча : суддя ОСОБА_1