Справа № 373/356/17

У Х В А Л А
про відмову в арешті майна
17 лютого 2017 року Слідчий суддя Переяслав - Хмельницького міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 ,
за участі сторін кримінального провадження: слідчого ОСОБА_2 ,
власника майна ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_4 ,
при секретарі: ОСОБА_5 ,
14.02.2017 о 16 год. 02 хв. до чергової частини Переяслав-Хмельницького ВП ГУ НП в Київській області надійшло повідомлення інспектора взводу №5 роти ЗБДР ГУНП в Київській області ОСОБА_7 про те, що на 44 км. автодороги «Бориспіль-Дніпро» зупинено автомобіль марки «AUDI-80» д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 , який пред`явив свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, яке має явні ознаки підробки.
Виїздом ОСГ Переяслав-Хмельницького ВП ГУ НП в Київській області під час огляду місця події було вилучено автомобіль «AUDI-80» д.н.з. НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , що підтверджується протоколом огляду місця події від 14.02.2017, складеним слідчим ОСОБА_8
Правова кваліфікація кримінального правопорушення ст. 358 ч.4 КК України.
Слідчий ОСОБА_2 просив накласти арешт на автомобіль «AUDI-80» д.н.з. НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 . В обґрунтування свого клопотання пояснив, що автомобіль та свідоцтво мають значення для розслідування кримінального правопорушення (використання завідомо підробленого документа), та підлягають подальшому дослідженню як речові докази, в тому числі шляхом проведення експертиз. Ознакою підробки свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу слідчий назвав, те що це свідоцтво видане на ім`я ОСОБА_9 , транспортний засіб«AUDI-80» д.н.з. НОМЕР_1 згідно бази «Рубіж» перебуває в розшуку та по базі «Моторнотранспортного бюро України» за вказаним номерним знаком застраховано іншу марку автомобіля.
Володілець автомобіля ОСОБА_3 , назвався добросовісним набувачем майна та пояснив, що він купив цей автомобіль у гр. ОСОБА_9 приблизно чотири роки тому та кілька разів страхував цивільну відповідальність як власник транспортного засобу в СК «Просвіта», ніхто ніколи йому не повідомляв, що свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «AUDI-80», 1992 р.в. є підроблене.
Захисник ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 подав письмове клопотання про відмову в задоволенні клопотання слідчого про арешт майна, яке зокрема, обґрунтував тим, що жодної явної ознаки підробки реєстраційного документа на транспортний засіб досудовим розслідуванням не встановлено, а той факт, що автомобіль по базі «Рубіж» є в розшуку не може вказувати на підробку документа, наявність страхового полісу на інший автомобіль з таким самим номерним знаком належними доказами не підтверджується. Наголосив на тому, що оскільки доказів придбання автомобіля в якийсь незаконний спосіб немає, необхідно відмовити в задоволенні клопотання як необґрунтованого, такого, що спрямоване на незаконне обмеження особи в праві власності на майно.
Вислухавши учасників кримінального провадження, дослідивши подані слідчим документи, слідчий суддя дійшов висновку про відмову в накладенні арешту на майно, виходячи з наступного.
Досудовим розслідуванням внесені відомості до ЄРДР за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України використання завідомо підробленого документа.
При цьому слідчий не зміг назвати суду жодної явної ознаки підробки свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу «AUDI-80» д.н.з. НОМЕР_1 , первинний огляд цього документа спеціалістом для виявлення прихованих ознак підробки також не проводився. Той факт, що автомобіль перебуває в розшуку не конкретизований ким та за яких підстав внесені такі дані до бази «Рубіж», а відомості з бази «Моторотаранспортного бюро України» про реєстрацію іншого транспортного засобу за вказаним відповідним номерним знаком не є переконливими в тому, що саме свідоцтво про реєстрацію автомобіля «AUDI-80» є підробленим, а не іншого транспортного засобу. Крім цього такі відомості отримані досудовим розслідуванням без дотримання кримінально процесуального кодексу України, оскільки не підтверджуються даними про проведення відповідних слідчих дій.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
В силу п. 1 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 цього Кодексу, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Слід зауважити, що кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 358 КК України є злочином невеликої тяжкості з нематеріальним складом. Об`єктивна сторона цього злочину використання завідомо підробленого документа, полягає, зокрема у пред`явленні для ознайомлення з його змістом, але сам підроблений документ залишається у володінні винного. Суб`єктивна сторона злочину характеризується прямим умислом.
За правилами ст. 131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення дієвості цього провадження.
З огляду на вищевикладене, враховуючи склад даного кримінального правопорушення, а також відсутність будь яких доказів підробки документа, зібраних в ході даного кримінального провадження в порядку передбаченому кримінально процесуальним законом, відсутність відомостей про пред`явлення підозр конкретним особам, причетним до підробки свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу або наявність порушених кримінальних проваджень по факту підробки такого документа, вважаю, що достатніх правових підстав, передбачених п.1 та п.2 ч. 2 ст. 170 КПК України для накладення арешту на автомобіль «AUDI-80» д.н.з. НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 - немає.
Крім того, виходячи з суті кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України та завдань арешту майна, які передбачені ч. 1 ст. 170 КПК України, автомобіль, як об`єкт матеріального світу не може бути речовим доказом у даному кримінальному провадженні.
Отже, розглянувши клопотання та дослідивши матеріали, додані до нього, вважаю, що клопотання є передчасним та задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 98, 170-173, 309, 395 КПК України,
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Київської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1