Справа № 594/476/17
Провадження №1-кп/594/43/2017
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 серпня 2017 року

Борщівський районний суд Тернопільської області

в складі головуючого ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Борщеві кримінальне провадження № 0000067 про обвинувачення :

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня, не працюючого, судимого 23.12.2011 року вироком Борщівського районного суду Тернопільської області за ч.2 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, звільненого 23.12.2014 року по закінченню строку відбування покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 - ч.2 ст.185 КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Олексинці Борщівського району Тернопільської області, зареєстрованого по АДРЕСА_2 , проживаючого без реєстрації по АДРЕСА_3 , громадянина України, освіта середня, не працюючого, на утриманні двоє малолітніх дітей, раніше не судимого в силу п.1 ч.1 ст.89 КК України

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 - ч.2 ст.185 КК України,

з участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5

обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4

представника потерпілого ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В :
Органом досудового розслідування ОСОБА_3 та ОСОБА_4 обвинувачуються в тому, що 17 лютого 2017 року о 08.00 год. вони, знаходячись на території об`єкту для видалення твердих побутових відходів - Борщівському сміттєзвалищі, що розташоване на околиці м. Борщева по вул. Вовківська, балансоутримувачем якого є ДП «Техніка», діючи умисно, таємно, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих спонукань, усвідомлюючи сутність своїх злочинних дій, демонтували частину сторожового будинку, металеві конструкції з якого вагою 162 кг, загальною вартістю 486 грн., склали неподалік з метою подальшого їх викрадення та транспортування з території Борщівського сміттєзвалища за допомогою санок, однак, свої дії, направлені на незаконне викрадення чужого майна до кінця не довели з причин, які не залежали від їхньої волі, оскільки були виявлені на місці вчинення злочину працівниками ДП «Техніка».

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні вину у вчиненому визнав повністю і дав суду показання, що 17 лютого 2017 року біля 08.00 год. він прийшов на територію Борщівського сміттєзвалища, що розташоване на околиці м. Борщів по вул. Вовківська, де постійно збирає металобрухт і здає на пункт прийому та отримує за це кошти. На території сміттєзвалища знаходилася металева буда від автомобіля, яка повністю обгоріла, а залишилася тільки половина. Вони з ОСОБА_4 її штовхнули, вона розвалилася і кожен з них мав намір відбити метал та здати як металобрухт. Тільки почали для себе відбивати бляху, як приїхав начальник ДП «Техніка» і викликав поліцію. Уся бляха стояла на купі на території сміттєзвалища. Який металобрухт мав забрати він, а який Рудий вони не домовлялися. Все залежало від того, хто як зуміє відбити частини бляхи. Металобрухт він хотів продати, щоб купити поїсти. Приїхала поліція, сфотографували усе, що вони мали намір викрасти, погрузили бляху на автомобіль, а їх забрали до відділу поліції. Мішки з металобрухтом йому не належали, так як він мав санки, на які завжди складав метал. Вину визнає повністю у тому, що повалив буду і мав намір відбивати метал, однак не знає яка вага бляхи, так як в його присутності її не зважували.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні вину у вчиненому визнав повністю і дав суду показання, що 17 лютого 2017 року біля 08.00 год. він прийшов на територію Борщівського сміттєзвалища, що розташоване на околиці м. Борщів по вул. Вовківська, де збирав пляшки. Згодом прийшов ОСОБА_3 , який мав з собою санки і молоток. Тоді вони двоє почали розбирати сторожовий будиночок, який до того вже був пошкоджений, розділений навпіл. Частину сторожки вони повалили на землю, почали розбирати, він руками, а Запоточний за допомогою молотка. Метал кожен складав собі, після чого хотів здати на металолом, однак не встигли, приїхали працівники ДП «Техніка» і викликали поліцію. Скільки усього бляхи вони хотіли викрасти точно сказати не може, оскільки працівники поліції у їх присутності бляху не важили. Усю бляху з частини розібраної сторожки вони погрузили на машину, яка належала ДП «Техніка» та вивезли з території сміттєзвалища, а вони із Запоточним і працівниками поліції поїхали до відділу поліції. В мішки металобрухт не складав. Вину визнає повністю, так як припускає, що там могло бути близько 165 кг бляхи, оскільки їх четверо чи п`ятеро грузили усе на машину і виглядало металу багато.

Заслухавши показання обвинувачених, представника потерпілого, допитавши свідків, дослідивши інші докази у кримінальному провадженні, якими прокурор обґрунтовує доведення вини обвинувачених у скоєному злочині, суд приходить до переконливого висновку про недоведеність органами досудового розслідування, що в діянні обвинувачених є склад кримінального правопорушення.

Так, відповідно до ч.2 ст. 17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Відповідно до ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Відповідно до ст.25 КПК України прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення або в разі надходження заяви про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Крім того, саме на них законом покладається обов`язок всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень, відповідно до ст. 9 КПК України.

Відповідно до ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини, вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.

Відповідно до ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, передбачених ст. 91 КПК України покладається на прокурора.

Тобто обов`язок доказування обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, покладається на сторону обвинувачення безпосередньо у судовому засіданні.

Як вбачається з Реєстру матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000067 від 17.02.2014 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань цього числа о 15:11:12 були внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України невідомими особами, які із території ДП «Техніка», що в м. Борщеві вул. Вовківська, шляхом вільного доступу намагалися викрасти елементи металевого сторожового будинку.

Постановою ст. слідчого СВ Борщівського ВП Чортківського ВП ГУНП в Тернопільській області від 27 лютого 2017 року змінено кваліфікацію на ч. 3 ст. 15-ч.2 ст. 185 КК України.

Суд враховує, що в обґрунтування винуватості ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 15-ч.2 ст. 185 КК України сторона обвинувачення, посилається на наступні докази, які в судовому засіданні були безпосередньо досліджені судом, а саме:
Представник потерпілого ОСОБА_6 , директор ДП «Техніка», в судовому засіданні пояснив, що 17 лютого 2017 року біля 08.00 год. він з інженером ОСОБА_7 приїхали на територію Борщівського сміттєзвалища, де побачили, що сторожовий будинок, який було облаштовано з колишньої буди автомобіля згорів і частково розібраний, а тому викликали поліцію. Біля розібраної буди стояли ОСОБА_8 і Запоточний, а частина металу вже була в мішках.Після приїзду працівники поліції на місці вчинення злочину проводили слідчі дії, однак при зважуванні він не був присутній. Увесь метал вони погрузили на машину і відвезли на територію ДП «Техніка». Можливо там проводили зважування. Скільки кілограмів металу мали намір викрасти обвинувачені йому не відомо.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що працює головним інженером в ДП «Техніка», 17 лютого 2017 року біля 08.00 год. до них поступив телефонний дзвінок про підпал металевої будки на території сміттєзвалища. Коли вони приїхали на вказану територію, побачили, що буда машини була вже частково розібрана, біля неї стояли ОСОБА_8 і ОСОБА_9 , які пояснили, що спочатку повалили вказану буду, потім мали розібрати і побити на менші частини за допомогою молотка та мали намір здати на металобрухт. Після побаченого викликав поліцію, одночасно визвав машину з ДП «Техніка». Крім частин буди в господарських мішках були куски металу. Все разом погрузили на машину, відвезли на пункт прийому металобрухту де зважили метал, усього було 162 кг, після чого забрали на територію господарства, де згрузили в гаражах.

Допитана в якості свідка ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснила, що 17 лютого 2017 року біля 08.00 год. прийшла на сміттєзвалище разом із Запоточним збирати залізо, макулатуру. Там також був ОСОБА_8 . Усі троє розмовляли про те, щоб повалити буду і здати на металолом. Вона, ОСОБА_8 і ОСОБА_9 попхали буду від чого вона впала, після чого ОСОБА_8 і ОСОБА_9 почали розбирати її, а вона стояла поруч. Запоточний мав із собою молоток, однак не встиг ним скористатися, оскільки приїхали працівники ДП Техніка і викликали поліцію. Тоді приїхала машина з ДП Техніка, привезла сміття, а назад вони загрузили на неї метал, конструкції від сторожки, які були досить габаритними. Мішків не було і метал в них не грузили. Вона допомагала їм повалити будку і за це вона також мала би отримати гроші.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що 17 лютого 2017 року його не було на сміттєзвалищі у м. Борщеві, до нього додому приїхали працівники поліції і привезли у райвідділ, сказали чекати поки вони у всьому не розберуться. День перед тим він був на сміттєзвалищі разом з ОСОБА_10 та братом ОСОБА_11 . З братом відбили металеві двері і погрузили на санки, хотіли здати на металолом. Наступного дня він знаходився вдома. Брат разом з ОСОБА_12 пішли на сміттєзвалище збирати металобрухт, із собою брали санки і молоток, загострений з одного боку, такий їм потрібно для того, щоб перевертати купи сміття.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_13 в судовому засіданні пояснив, що 17.02.2017 року він зранку велосипедом привіз сміття на територію сміттєзвалища, там була з комунального машина, один з працівників зупинив його, коли він вже йшов додому, сказав почекати до приїзду поліції. Коли вже приїхали працівники поліції він на прохання поліцейського розписався в тому, що бачив усі ці події. Його попередили, що він буде понятим. Працівники поліції фотографували буду, а точніше це була вже зім`ята купа бляхи, вона була не розібрана, сани й молоток також стояли поруч, які також забрали. Після того, як усе погрузили на вантажну машину, водій поїхав. Він підписав документи і пішов додому. На пункті прийому металобрухту він не був і зважування в його присутності не відбувалося. Протокол йому читав працівник поліції і там тільки було записано, що побили буду, а ваги металобрухту записано не було.

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні пояснив, що 17.02.2017 року він зранку був на території сміттєзвалища де зустрів ОСОБА_13 , і коли вони виходили з території один з працівників поліції зупинив їх і сказав, щоб вони були присутні як поняті. Він не погоджувався, однак його не відпускали і тоді він підписав запропонований йому протокол. Працівники поліції фотографували буду, а саме купу бляхи, яку разом погрузили на вантажну машину, яка з металобрухтом поїхала, а він пішов додому. Він не був присутній при зважуванні автомобіля з металобрухтом, ваги не знає і ніхто не зачитував, що саме така вага металобрухту вказана в протоколі.

Крім цього, в обґрунтування винуватості ОСОБА_9 і ОСОБА_15 сторона обвинувачення посилається на ряд письмових доказів, які в судовому засіданні були безпосередньо досліджені судом, а саме:
Рапорт старшого дільничного офіцера поліції Борщівського відділення поліції Чортківського відділу поліції ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_16 від 17.02.2017 року адресованого начальнику Борщівського ВП ГУНП в Тернопільській області підполковнику поліції ОСОБА_17 з якого слідує, що 17.02.2017 року в ході проведення оперативно-профілактичних заходів на території Борщівського району до нього звернувся ОСОБА_6 , 1987 р.н., житель АДРЕСА_4 , та повідомив про те, що невідомі особи 17.02.2017 року намагалися викрасти елементи металевого сторожового будинку, який знаходився на території ДП «Техніка» в м. Борщеві по вул. Вовківська.

Довідку Борщівського комбінату комунальних підприємств ДП «Техніка» від 28.02.2017 року №40, сторожовий будинок Борщівського сміттєзвалища дійсно був пошкоджений внаслідок термічних дій полум`я (пожежі). Про даний факт повідомлення у відповідні органи не направлялось. В зв`язку з цим залишкова вартість сторожового будинку можна оцінити як вартість металевих частин (брухт чорного металу), що становить 892,5 грн.

Протокол огляду місця події від 17.02.2017 року, згідно якого проведено огляд місця події Борщівського сміттєзвалища в м. Борщеві по вул. Вовківська, що належить ДП «Техніка». На території з лівої сторони від входу на відстані 12 м виявлено частини металевих конструкцій, які значно деформовані. На даних частинах металевих конструкцій виявлено прориви листів металевої бляхи, значні деформації кутових частин, ймовірно утворені металевим інструментом. Неподалік даної конструкції виявлено об`ємний слід ймовірно залишені санами. При огляді місця події поблизу вказаних металевих частин конструкції виявлено металевий молоток, який складається з металевого ударника та дерев`яної ручки. Також поблизу виявлено металеві санки кустарного виробництва. Надалі, металеві конструкції, які були складені з лівої сторони від входу було погружено на вантажний автомобіль, що належить ДП «Техніка» та перевезено на площадку зберігання брухту чорного металу ПП «Дасор», що в м. Борщів по вул. Промислова, 3 де в подальшому вказані частини металевих конструкцій зважено за допомогою автомобільних ваг. Вага вказаних металевих частин становить 162 кг. Після зважування металеві конструкції передаються на зберігання ДП «Техніка».

Протокол огляду предметів від 18.02.2017 року, з якого слідує, що проведено огляд санок та слюсарного молотка.

Книгу основних засобів ДП «Техніка», згідно якої вартість будинку на сміттєзвалищі станом на 01.04.2016 року становить 9139 грн. 35 коп.

Квитанцію про отримання на зберігання речових доказів визначених стороною обвинувачення під час здійснення кримінального провадження №1, 18.02.2017 року санки та молоток передані на зберігання як речові докази до Борщівського ВП Чортківського ВП ГУНП в Тернопільській області.

Розписку від 17.02.2017 року, даною директором ДП «Техніка» ОСОБА_6 , такий отримав на зберігання від працівників поліції металеві частини із сторожового будинку вагою 162 кг.

Довідку, видану ПП «Дасор» про те, що станом на 17.02.2017 року вартість 1 кг брухту чорного металу становить 3 грн.

Протокол слідчого експерименту, проведеного 21.03.2017 року за участю підозрюваного ОСОБА_3 , який у присутності понятих розказав та показав, як саме 17.02.2017 року він разом із ОСОБА_18 вчинив замах на крадіжку майна із території Борщівського сміттєзвалища.

Протокол слідчого експерименту, проведеного 21.03.2017 року за участю підозрюваного ОСОБА_4 , який у присутності понятих, розказав та показав як саме 17.02.2017 року він разом із ОСОБА_3 вчинив замах на крадіжку майна із території Борщівського сміттєзвалища.

Відповідно до ч.1 ст. 86 КПК України, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий в порядку встановленому цим кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

У відповідності до положень передбачених ч.1 ст. 87 КПК України визначено, що недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

17 лютого 2017 року слідчим СВ Борщівського ВП ОСОБА_19 проведено огляд місця події територію «Борщівського сміттєзвалища» м. Борщів вул. Вовківська до внесення відомостей в ЄРДР в період з 10:40 до 11:15, про що складено протокол. Однак в даному протоколі крім огляду місця події зазначено, що металобрухт перевезено на територію ПП «Дасор» по вул.. Промислова, 3, що не є місцем події, де проведено зважування і вага склала 162 кг. В протоколі зазначено двох понятих ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , які категорично заперечили присутність при зважуванні металобрухту.

Крім того, свідок ОСОБА_7 показав, що крім частин буди, яку повалили і мали намір розібрати ОСОБА_9 і ОСОБА_8 , на автомашину було погружено і господарські мішки з металобрухтом та зважували все разом в його присутності. Обвинувачені категорично заперечили належність їм мішків з металобрухтом.

Жодних доказів зважування стороною обвинувачення не надано.

Враховуючи наведене, суд вважає, що протокол огляду місця події від 17.02.2017 року є недопустимим доказом, отриманий внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, зокрема порушення права особи на захист.

Згідно п.6 ч.2 ст. 242 КПК України слідчий або прокурор зобов`язаний звернутись до експерта для проведення експертизи щодо визначення розміру матеріальних збитків заподіяної кримінальним правопорушенням.

Вартість металобрухту органом досудового розслідування визначена шляхом фіксації ваги в протоколі огляду місця події, який є недопустимим доказом, з врахуванням ціни на чорний металобрухт від населення станом на 17.02.2014 року визначеної довідкою ПП «Дасор», в якій зазначено вартість 1 кг. брухту чорного металу 3 грн., чим грубо порушено вимоги ст. 242 КПК України, і в силу вимог ст. 85 КПК України довідка є неналежним доказом у справі.
Всі інші докази надані стороною обвинувачення підтверджують факт вчинення певних дій ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , однак ці докази не підтверджують кількості викраденого та на яку суму, що необхідно для кваліфікації за ст. 185 КК України.

Визнання вини обвинуваченими ОСОБА_9 та ОСОБА_8 не мають доказового значення, оскільки вони не містять відомостей щодо вчинення саме кримінального правопорушення, а не іншого правопорушення і їх показання не підтверджуються іншими доказами, зокрема щодо ваги та вартості викраденого.
Частиною 1 ст. 373 КПК України визначено, що виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що: вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа; кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим; в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.
Крім того ч. 3 ст. 373 КПК України передбачено, що обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.
Згідно з положеннями ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, конституційними принципами закладеними у ст. 62 Конституції України та загальних засадах кримінального провадження визначених ст. 7 КПК України гарантовано, що кожна людина має право на справедливий розгляд справи, не може бути піддана кримінальному покаранню поки не буде визнана винною в законному порядку; обвинувачення не може ґрунтуватися на отриманих незаконним шляхом доказах чи припущеннях, а обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і постановлюється лише за умови, якщо під час судового розгляду вина підсудного у скоєні конкретного злочину повністю доведена належними, допустими доказами, які безпосередньо досліджені у судовому засіданні із застосуванням принципу змагальності сторін у поданні ними суду своїх доказів і доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 29.06.1990 року № 5 «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку» визнано недопустимим обвинувальний ухил при вирішенні питання про винність чи невинність підсудного. Всі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитись на користь підсудного. Коли зібрані по справі докази не підтверджують обвинувачення і всі можливості збирання додаткових доказів вичерпані, суд зобов`язаний постановити виправдувальний вирок.
Частина 5 ст. 9 КПК України передбачає, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Зокрема, суд оцінюючи всі докази за даним кримінальним провадженням в їх сукупності, враховує, що практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом».
Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних не спростованих презумпцій щодо фактів (п.53 рішення Європейського Суду з прав людини від 20.09.2012 року у справі «Федорченко та Лозенко проти України»). Також має враховуватися якість доказів, включаючи те, чи не ставлять обставини, за яких вони були отримані, під сумнів їхню надійність та точність (п.86 рішення Європейського Суду з прав людини від 11.07.2013 року у справі «Вєренцов проти України»).
Крім того, у п. 25 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Капо проти Бельгії» (Capeau v Belgium), 42914/98, 13 січня 2005 року значиться, що в кримінальних справах питання прийняття доказів належить досліджувати загалом в світлі пункту 2 статті 6, і вимагає воно, окрім іншого, щоб тягар доказування лежав на стороні обвинувачення.
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» від 23.02.2006 року передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р. та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права».
Так, у справі «Барбера, Meссeгуе і Хабардо проти Іспанії» (Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain) від 6.12.1998 р. (п.146) Європейський суд з прав людини встановив, що «принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що підсудний скоїв злочин, який ставиться йому в провину; обов`язок доведення лежить на обвинуваченні, і всі сумніви повинні тлумачитися на користь обвинуваченого. Європейський суд з прав людини також підкреслив, що за змістом пункту 2 статті 6 Конвенції, докази, покладені в основу висновку суду про винність обвинуваченого, повинні відповідати як вимогам достатності, так і переконливості.
З урахуванням викладеного, оцінивши докази по справі за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, керуючись ст. 62 Конституції України, згідно якої всі сумніви щодо доведеності вини підсудного тлумачаться на його користь, суд приходить до висновку, що обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підлягають виправданню за недоведеністю у їх діянні складу злочину, передбаченого ч.3 ст.15 ч.2 ст.185 КК України.

Речові докази: брухт чорного металу вагою 162 кг, які здані на зберігання директорові ДП «Техніка» слід залишити в користуванні ДП«Техніка»; санки та слюсарний молоток, які добровільно видані ОСОБА_3 та здані на зберігання в камеру зберігання речових доказів Борщівського ВП Чортківського ВП ГУНП в Тернопільській області, слід повернути ОСОБА_3 .

Керуючись ст.ст.368, 369-371, 373-376 КПК України, суд-

У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 - ч.2 ст.185 КК України і виправдати.

ОСОБА_4 визнати невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 - ч.2 ст.185 КК України і виправдати.

Речові докази: брухт чорного металу вагою 162 кг, які здані на зберігання директорові ДП «Техніка» залишити в користуванні ДП «Техніка»; санки та слюсарний молоток, які добровільно видані ОСОБА_3 та здані на зберігання в камеру зберігання речових доказів Борщівського ВП Чортківського ВП ГУНП в Тернопільській області, повернути ОСОБА_3 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Тернопільської області через Борщівський районний суд.

Копія вироку після його проголошення підлягає негайному врученню обвинуваченому і прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді. Копія вироку учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Головуючий: ОСОБА_1