У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.11.2016 року місто Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , особи, яка подала скаргу ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді матеріали справи за скаргою ОСОБА_4 на постанову прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих регіональної прокуратури слідчого управління прокуратури Закарпатської області ОСОБА_3 від 18 жовтня 2016 року про закриття кримінального провадження № 0002960, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із скаргою на постанову про закриття кримінального провадження № 0002960.

Скаргу мотивує тим, що у провадженні слідчого управління прокуратури Закарпатської області знаходилось кримінальне провадження №0002960 внесеного до ЄРДР 29.08.2013 року за підозрою директора Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНГРІД-ПЛЮС» ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 388 частиною 1 Кримінального кодексу України. 18 жовтня 2016 року прокурор відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих регіональної прокуратури слідчого управління прокуратури Закарпатської області ОСОБА_3 виніс постанову про закриття кримінального провадження №0002960 від 29.08.2013 року за статтею 388 частиною 1 Кримінального кодексу України стосовно підозрюваного - директора ТОВ «ІНГРІД-ПЛЮС» ОСОБА_5 з підстав пункту 2 частини 1 статті 284 КПК України, тобто у зв`язку з не встановленням достатніх доказів для доведення винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 388 частиною 1 Кримінального кодексу України в суді і вичерпанням можливості отримання таких доказів; закриття кримінального провадження №0002960 від 29.08.2013 року за статтею 388 частиною 1 Кримінального кодексу. України на підставі пункту 2 частини 1 статті 284 КПК України, тобто у зв`язку з відсутністю ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 388 Кримінального кодексу України в діях ОСОБА_5 чи інших осіб; внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про закриття кримінального провадження №0002960 від 29.08.2013 року. Підставами для винесення оскаржуваної постанови прокурором було визначено про встановлення наступних обставин. 29 серпня 2013 року до ЄРДР за №0002960 було внесено відомості за ст.388 ч.І КК України за фактом виявлення 01 липня 2013 року в ході огляду речових доказів у корпусі № 8 Закритого акціонерного товариства «Ужгородський Механічний Завод» нестачі обладнання для виготовлення взуття, що було передано на відповідальне зберігання посадовим особам ТОВ «ІНГРІД-ПЛЮС», в особі директора ОСОБА_5 . Прокурор вказує у постанові про те, що досудовим розслідуванням було встановлено, що 02 липня 2007 року між ЗАТ «Ужгородський Механічний Завод» в особі голови правління ОСОБА_6 та ТОВ «ІНГРІД-ПЛЮС» в особі директора ОСОБА_5 було укладено договір оренди про передачу у строкове платне користування частини площ виробничого і побутового призначення корпусу №8, площею 1153,3 кв.м., які розташовано на території ЗАТ «Ужгородський Механічний Завод» за адресою: м.Ужгород, вул.Гагаріна, ЗО, для здійснення виробничої діяльності (надалі - Договір оренди).Прокурором було встановлено, що 02 липня 2007 року на підставі акту приймання-передачі на відповідальне зберігання комісія ЗАТ «Ужгородський Механічний Завод» передала, а комісія ТОВ «ІНГРІД- ПЛЮС» прийняла обладнання для виготовлення взуття, що знаходилось в даному орендованому приміщенні. 02 жовтня 2007 року дане обладнання для виготовлення взуття у рамках розслідування кримінальної справи №9706404 за фактом заволодіння службовими особами ТОВ «ВІМА» чужим майном в особливо великих розмірах шляхом зловживання службовим становищем та службового підроблення, за ознаками злочинів, передбачених статтею 191 частиною 5 та статтею 366 частиною 2 Кримінального кодексу України слідчим в особливо важливих справах прокуратури Закарпатської області ОСОБА_7 загальною фактурною вартістю 73090 (сімдесят три тисячі дев`яносто) євро було визнано речовим доказом та було передано директору ТОВ «ІНГРІД-ПЛЮС» ОСОБА_5 на відповідальне зберігання, про що складено акт прийому-передачі та ОСОБА_5 розпискою попереджений про кримінальну відповідальність за порушення обов`язків про зберігання даних речових доказів за статтями 197 та 388 Кримінального кодексу України. Прокурор у постанові також зазначає, що органом досудового розслідування було встановлено, що Договір оренди за взаємною угодою між ЗАТ «Ужгородський Механічний Завод» та ТОВ «ІНГРІД- ПЛЮС» було розірвано та господарська діяльність ТОВ «ІНГРІД-ПЛЮС» у зв`язку з цим розірванням договору була припинена. Прокурор за даних обставин робить висновок про те, що внаслідок розірвання Договору оренди ОСОБА_5 втратив можливість контролю за цим обладнанням, яке перебувало на території ЗАТ «Ужгородський Механічний Завод, що фактично унеможливлювало виконання ним взятих на себе зобов`язань щодо зберігання та охорони цього речового доказу. Прокурор далі констатує, що 02 вересня 2008 року ОСОБА_5 передав дане речові докази на зберігання посадовим особам ЗАТ «Ужгородський Механічний Завод» згідно акту приймання-здавання на відповідальне зберігання, що підписаний повноважними керівниками цих юридичних осіб. Прокурор констатує, що після передачі ОСОБА_5 даних речових доказів ЗАТ «Ужгородський Механічний Завод» він повідомив прокуратуру Закарпатської області про неможливість виконання зобов`язань по подальшому зберіганню речових доказів та звернувся до суду з клопотанням про передачу даного обладнання керівництву механічного заводу, однак таке клопотання не було задоволено, бо ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 18 березня 2009 року у справі 11-123/09 було скасовану постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області про задоволення такого клопотання ОСОБА_5 . Також, прокурор зазначає, що кримінальне провадження №0000130 відомості про яке внесено до ЄРДР 21.05.2015 року за заявами директора ТОВ «ВІМА» ОСОБА_4 щодо можливого вчинення колишнім слідчим в особливо важливих справах ОСОБА_7 , директором ТОВ «ІНГРІД-ПЛЮС» ОСОБА_5 та іншими особами кримінальних правопорушень передбачених ч.5 ст.191, ст.197, ч.1 ст.205, ч.1 ст.206, ч.1 ст.206-2, ст.232, ч.1 ст.364, ч. 1 ст.365, ч. 2 ст.366, ч.2 ст.372, ч.1 ст.384, ч.2 ст. 384, ч.1 ст.387, ч.1 ст.388 Кримінального кодексу України, виділено з матеріалів кримінального провадження № 0002960 та 10 березня 2016 року спрямовано прокуратурою Закарпатської області до Генеральної прокуратури України для вирішення питання про визначення підслідності за слідчим органів прокуратури іншого регіону й у теперішній час розслідується слідчим відділом прокуратури Чернівецької області. Посилаючись на вказані обставини справи прокурор приходить до висновків про недоведеність фактів відчуження речових доказів директором ТОВ «ІНГРІД-ПЛЮС» ОСОБА_5 , як майна яке йому було ввірено, вказує на недоведеність вчинення ОСОБА_5 незаконних дій з даним майном, приходить до висновку про недостатність доказів для доведення винуватості ОСОБА_5 в суді, про вичерпаність можливостей отримання цих доказів та відсутності у зв`язку з цим підстав для притягнення його до кримінальної відповідальності

Дану постанову прокурора вважає незаконною та такою, що не може бути обґрунтованою відповідно до наявних матеріалів справи. Зокрема, відповідно до диспозиції частини 1 статті 388 Кримінального кодексу України визначено, що незаконними діями щодо майна, на яке накладено арешт та майна, яке описано є розтрата, відчуження, приховування, підміна, пошкодження, знищення майна або інші незаконні дії з майном, на яке накладено арешт, або майном, яке описано, чи порушення обмеження (обтяження) права користування таким майном здійснене особою, якій це майно ввірено. Оскільки підставою для закриття кримінального провадження №0002960 від 29.08.2013 року є констатація прокурором відсутності ознак складу злочину, то вважає, що слід здійснити аналіз даної диспозиції частини 1 статті 388 Кримінального кодексу України через визначення характеристики складу кримінального правопорушення (злочину) в поєднанні з наявними у матеріалах кримінального провадження доказів та обставин, які орган досудового розслідування не дослідив. Об`єктом даного злочину є встановлений порядок нормативно- правовими актами порядок виконання рішень компетентних органів (в даному випадку рішення органу досудового розслідування) з приводу забезпечення позову у кримінальному судочинстві, а також забезпечення виконання вироку в частині можливої конфіскації майна. Відповідно до наявних матеріалів справи, а саме згідно мотивувальної частини: постанови про приєднання до справи речових доказів винесеної слідчим з особливо важливих справ прокуратури Закарпатської області ОСОБА_7 в рамках кримінальної справи №9706407 від 02 жовтня 2007 року обладнання по виготовленню взуття загальною вартістю 73090 євро було визнано речовим доказом по справі та факт заволодіння цим майном уповноваженими особами ТОВ «ВІМА» визначалось як спричинення матеріальної шкоди власнику даного майна, що була еквівалентною її вартості згідно фактурних документів; постанови про передачу речових доказів на відповідальне зберігання винесеної слідчим з особливо важливих справ прокуратури Закарпатської області ОСОБА_7 в рамках кримінальної справи №9706407 від 02 жовтня 2007 року визначено, що з метою забезпечення належного зберігання у обладнання ознак і якостей, які визначають його значення як речових доказів у кримінальній справі, з метою їх зберігання як речових доказів, з метою створення умов для можливості їх подальшого цільового використання і відшкодування матеріальної шкоди завданої злочинними посяганнями речові докази - обладнання по виготовленню взуття слід передати на відповідальне зберігання товариству «ІНГРІД-ПЛЮС». Таким чином, органом досудового слідства відповідно до чинного на той час кримінально-процесуального законодавства було встановлено правовідносини між компетентним органом (прокуратурою Закарпатської області, яка здійснювала досудове слідство) та зберігачем (директором ТОВ «ІНГРІД-ПЛЮС» ОСОБА_5 ) майна, що виступало речовим доказом та засобом відшкодування матеріальної шкоди у кримінальному провадженні, що вкладається в об`єкт злочину частини 1 статті 388 Кримінального кодексу України. Дані правовідносини також підтверджуються наявними у матеріалах кримінального провадження №0002960 письмовими доказами, а саме: фактом ознайомлення 02 жовтня 2007 року директором ТОВ «ІНГРІД ПЛЮС» ОСОБА_8 письмово під розписку з постановою про приєднання до справи речових доказів винесеної слідчим з особливо важливих справ прокуратури Закарпатської області ОСОБА_7 в рамках кримінальної справи №9706407 від 02 жовтня 2007 року та з постановою про передачу речових доказів на відповідальне зберігання винесеної слідчим з особливо важливих справ прокуратури Закарпатської області ОСОБА_7 в рамках кримінальної справи №9706407 від 02 жовтня 2007 року; підписанням слідчим з особливо важливих справ прокуратури Закарпатської області ОСОБА_7 та директором ТОВ «ІНГРІД ПЛЮС» ОСОБА_5 . Акту прийому-передачі речових доказів на відповідальне зберігання від 02 жовтня 2007 року; письмовою розпискою складеною та підписаною директором ТОВ «ІНГРІД ПЛЮС» ОСОБА_5 від 02 жовтня 2007 року на ім`я слідчого з особливо важливих справ прокуратури Закарпатської області ОСОБА_7 в рамках кримінальної справи №97 064 07 про зобов`язання зберігати прийняті речові докази - обладнання для виготовлення взуття, розпискою, що також підтверджує ознайомлення та попередження ОСОБА_5 про кримінальну відповідальність за порушення обов`язків щодо зберігання та охорони цього речового доказу, а також приховування, за ст.ст.197, 388 Кримінального кодексу України.

Предметом даного злочину, як складової частини об`єкту складу злочину є майно, що набуло особливого правового статусу, а саме описане слідчим органу досудового розслідування та відповідно до умов передачі та зберігання ввіреного майна визначеного у постанові про передачу речових доказів на відповідальне зберігання винесеної слідчим від 02 жовтня 2007 року та акті прийому-передачі речових доказів на відповідальне зберігання від 02 жовтня 2007 року визначено режим його володіння, користування та розпорядження - а саме відповідальне зберігання обладнання, з умовами недопущення зміни його ознак та якостей, з умовами його збереження. Майно (обладнання для виготовлення взуття) було належним чином описане, а саме в акті прийому-передачі речових доказів на відповідальне зберігання від 02 жовтня 2007 року чітко описано його характеристики (найменування, модель, серійний номер, стан, кількість, фактурна вартість в євро та в національній грошовій одиниці - гривні). За наведених обставин та відповідно до наявних письмових доказів у справі предмет злочину є належним чином задокументований.

Об`єктивна сторона злочину характеризується активною поведінкою особи і полягає у вчиненні хоча б однієї з декількох альтернативно зазначених у диспозиції частини 1 статті 388 Кримінального кодексу України, а саме: розтрата, відчуження, приховування, підміна, пошкодження, знищення, порушення обмеження (обтяження) права користування таким майном, інші незаконні дії з майном, яке арештоване або описане. У даному випадку відчуження майна не було способом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 388 Кримінального кодексу, оскільки ТОВ «ІНГРІД ПЛЮС» не виступало власником обладнання для виготовлення взуття. Відповідно до положень статті 346 Цивільного кодексу України відчуження є правом виключно власника майна, та визначається як підстава припинення права власності на нього. У даному випадку має місце вчинення директором ТОВ «ІНГРІД ПЛЮС» інших незаконних дій з майном яке арештоване або описане, а саме мало місце розпорядження майном шляхом домовленості між директором ТОВ «ІНГРІД ПЛЮС» ОСОБА_5 та головою правління ЗАТ «Ужгородський Механічний Завод» ОСОБА_6 про передачу майна на відповідальне зберігання останньому. Підтвердженням даної домовленості в матеріалах справи виступає письмовий доказ - акт приймання-здавання на відповідальне зберігання підписаний директором ТОВ «ІНГРІД ПЛЮС» ОСОБА_5 та головою правління ЗАТ «Ужгородський Механічний Завод» ОСОБА_6 . Ні ТОВ «ІНГРІД ПЛЮС» в особі директора ОСОБА_5 , ні ЗАТ «Ужгородський Механічний Завод» в особі голови правління ОСОБА_6 не мали належної дієздатності на вчинення дій з такого розпорядження даним обладнанням для виготовлення майна, оскільки жоден з них не набув цивільних прав та обов`язків з вчинення дій щодо розпорядження даним майном. Дані вимоги є обов`язковим згідно законодавства, зокрема відповідно до положень статті 92 Цивільного кодексу України. Такими правами та обов`язками дані юридичні особи не були наділені, ні в силу договору з власником, ні в силу закону (положення статтей 13 та 14 Цивільного кодексу України). Відповідно до задокументованих обставин справа фактом передачі описаного та арештованого майна від ТОВ «ІНГРІД ПЛЮС» до ЗАТ «Ужгородський Механічний Завод» на відповідальне зберігання мало місце укладення правочину (дії особи на набуття зміну або припинення цивільних прав та обов`язків - стаття 202 Цивільного кодексу України). Однак^ як вже зазначалось, ні ТОВ «ІНГРІД ПЛЮС» в особі директора ОСОБА_5 , ні ЗАТ «Ужгородський Механічний Завод» в особі голови правління ОСОБА_6 не мали належної дієздатності на вчинення такого правочину, адже ними при цьому було порушено вимоги частини 2 статті 203 Цивільного кодексу України (особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності). Відповідно до положень статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення стороною (сторонами) в тому числі вимог частини 2 статті 203 Цивільного кодексу України. Відповідно до положень статті 228 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на знищення або пошкодження майна юридичної особи, спрямований на незаконне заволодіння ним. Відповідно до частини 2 статті 228 Цивільного кодексу України правочин, який порушує публічний порядок є нікчемним. Відповідно до частини 2 статті 215 Цивільного кодексу України нікчемним правочином є правочин недійсність якого встановлена законом. Відповідно до наведених обґрунтувань дії директора ТОВ «ІНГРІД ПЛЮС» ОСОБА_5 в частині передачі майна на відповідальне зберігання були такими, що не мали цивільної дієздатності, сам факт такої передачі майна визначається законодавством як нікчемний (не відповідний - вимогам закону) правочин, дії ОСОБА_5 визначаються як вчинення ним правочину, що порушує публічний порядок, тобто визначаються як незаконні.

Суб`єктивна сторона злочину, передбаченого частиною 1 статті 388 Кримінального кодексу України характеризується прямим умислом тобто особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачала його суспільно небезпечні наслідки та бажала їх настання (частина 1 статті 24 Кримінального кодексу України). ОСОБА_5 усвідомлював протиправний характер своєї поведінки (укладення ним нікчемного правочину, що порушував публічний порядок - передача описаного та арештованого майна до третіх осіб на відповідальне зберігання). Усвідомлення протиправності своєї поведінки підтверджується фактом ознайомлення ОСОБА_5 письмово під розписку з постановою про приєднання до справи речових доказів винесеної слідчим з особливо важливих справ прокуратури Закарпатської області ОСОБА_7 в рамках кримінальної справи №9706407 від 02 жовтня 2007 року та з постановою про передачу речових доказів на відповідальне зберігання винесеної слідчим з особливо важливих справ прокуратури Закарпатської області ОСОБА_7 в рамках кримінальної справи №9706407 від 02 жовтня 2007 року; підписанням слідчим з особливо важливих справ прокуратури Закарпатської області ОСОБА_7 та директором ТОВ «ІНГРІД ПЛЮС» ОСОБА_5 . Акту прийому-передачі речових доказів на відповідальне зберігання від 02 жовтня 2007 року; письмовою розпискою складеною та підписаною ним 02 жовтня 2007 року на ім`я слідчого з особливо важливих справ прокуратури Закарпатської області ОСОБА_7 в рамках кримінальної справи №9706407 про зобов`язання зберігати прийняті речові докази обладнання для виготовлення взуття, що підтверджує ознайомлення та попередження ОСОБА_5 про кримінальну відповідальність за порушення обов`язків щодо зберігання та охорони цього речового доказу, а також приховування, за статтями 197, 388 Кримінального кодексу України. ОСОБА_5 передбачав, що своїми активними діями втратить контроль над збереження ввіреного йому описаного та арештованого майна, тим сам спричинить матеріальної шкоди дійсному власнику даного майна та унеможливить належне виконання рішень компетентних органів (в даному випадку рішення органу досудового розслідування) з приводу забезпечення позову у кримінальному судочинстві та збереження доказової бази у кримінальному провадженні. ОСОБА_5 бажав настання цих суспільно небезпечних наслідків, адже його дії носили цілеспрямований характер, він створив всі умови для можливості здійснити передачу даного майна без відома та всупереч рішенню органу досудового розслідування. Відповідно до характеристики складу злочину мотиви вчинення злочину на кваліфікацію дій винної особи не впливають.

Суб`єктом даного злочину є осудна особа з особливим спеціальним статусом як службова особа - якій майно ввірене на відповідальне збереження у зв`язку з його описом або (та) арештом. Відповідно до вказаних вище письмових доказів спеціальний статус належним чином підтверджено: фактом ознайомлення 02 жовтня 2007 року директором ТОВ «ІНГРІД ПЛЮС» ОСОБА_8 письмово під розписку з постановою про приєднання до справи речових доказів винесеної слідчим з особливо важливих справ прокуратури Закарпатської області ОСОБА_7 в рамках кримінальної справи №9706407 від 02 жовтня 2007 року та з постановою про передачу речових доказів на відповідальне зберігання винесеної слідчим з особливо важливих справ прокуратури Закарпатської області ОСОБА_7 в рамках кримінальної справи №9706407 від 02 жовтня 2007 року; підписанням слідчим з особливо важливих справ прокуратури Закарпатської області ОСОБА_7 та директором ТОВ «ІНГРІД ПЛЮС» ОСОБА_5 . Акту прийому-передачі речових доказів на відповідальне зберігання від 02 жовтня 2007 року; письмовою розпискою складеною та підписаною директором ТОВ «ІНГРІД ПЛЮС» ОСОБА_5 від 02 жовтня 2007 року на ім`я слідчого з особливо важливих справ прокуратури Закарпатської області ОСОБА_7 в рамках кримінальної справи №9706407 про зобов`язання зберігати прийняті речові докази - обладнання для виготовлення взуття. Дана розписка також підтверджує ознайомлення та попередження ОСОБА_5 про кримінальну відповідальність за порушення обов`язків щодо зберігання та охорони цього речового доказу, а також приховування, за ст.ст.197, 388 Кримінального кодексу України.

На думку заявника, момент вчинення злочину, передбаченого частиною 1 статті 388 Кримінального кодексу України визначається завершеністю дій винної особи, а саме вчинення дій, що підтверджують факт передачі описаного або (та) арештованого майна від зберігача до інших осіб. У даному випадку злочин було вчинено 02 вересня 2008 року коли Директор ТОВ «ІНГРІД ПЛЮС» підписав акт приймання-здавання на відповідальне зберігання дане майно до ЗАТ «Ужгородський Механічний Завод» та фактично даним документом посвідчив факт такої передачі. Таким чином, матеріалами кримінального провадження № 0002960, а саме наявними в ній письмовими та речовими доказами цілком підтверджується наявність в діях ОСОБА_5 всіх елементів складу злочину, передбаченого частиною 1 статті 388 Кримінального кодексу України, а саме вчинення інших незаконних дій з майном на яке накладено арешт, майном, яке описане, здійснене особою, якій це майно ввірено.
Вказівка прокурора на те, що ОСОБА_5 письмово повідомив прокуратуру Закарпатської області про неможливість виконання зобов`язань по подальшому зберіганню речових доказів не підтверджується матеріалами справи. Навіть навпаки, матеріалами кримінального провадження підтверджується протилежне. Навіть якщо й припустити, що ОСОБА_5 звертався з таким повідомленням, то дане повідомлення було надіслане вже після вчинення ОСОБА_5 злочину, що відповідно до законодавства та диспозиції статті 388 Кримінального кодексу України не може бути підставою для звільнення від кримінальної відповідальності. Факт звернення ОСОБА_5 до суду з вимогою про забезпечення передачі ввірених йому речових доказів не є належним процесуальним засобом у правовідносинах зберігача та органу досудового розслідування при збереженні описаного (арештованого) майна. Висновок прокурора про недостатність доказів для винуватості ОСОБА_5 в суді не підтверджено наявними матеріалами кримінального провадження. Так само прокурор жодним чином не обґрунтував, які саме обставини вчинення злочину не є доведеними, якими саме обставинами підтверджується невинуватість підозрюваного ОСОБА_5 у вчиненні ним злочину, передбаченого ч.І статті 388 Кримінального кодексу України, не надав жодних доказів вичерпаності можливості отримання належних доказів у справі та не вказав які саме обставини не вдалось встановити через брак можливості отримання таких доказів.

Особа, яка звернулася із скаргою вважає, що орган розслідування не забезпечив ефективного досудового слідства кримінальному провадженні №0002960, а саме досудове слідство в силу наведених обставин, наявних доказів, положень норм матеріального права не може вважатись ретельним, безстороннім і сумлінним. Зміст прийнятого прокурором рішення не відповідає фактичним обставинам справи та прийнятий всупереч вимогам закону.

А тому на підставі вищенаведеного просить скасувати постанову прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих регіональної прокуратури слідчого управління прокуратури Закарпатської області ОСОБА_3 від 18 жовтня 2016 року про закриття кримінального провадження № 0002960 та направити на продовження досудового розслідування.

В судовому засіданні ОСОБА_4 скаргу підтримала та просила суд скаргу задовольнити, з підстав викладених у ній.

Прокурор в судовому засіданні проти скарги заперечив, зазначив, що слідчим в ході проведення досудового розслідування проведено весь обсяг необхідних слідчих дій, всебічно, повно і неупереджено досліджено обставини кримінального провадження та дано їм належну правову оцінку, на підставі чого прийнято законне і обгрунтоване рішення про закриття кримінального провадження. Не заперечив, що вказівки дані ним у кримінальному провадженні слідчим не виконані в повному обсязі.

Дослідивши матеріали скарги, матеріали кримінального провадження відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0002960, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 388 КК України, заслухавши пояснення особи, яка подала скаргу, прокурора, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Як встановлено в судовому засіданні, 18.10.2016 року прокурор відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих регіональної прокуратури слідчого управління прокуратури Закарпатської області ОСОБА_3 виніс постанову про закриття кримінального провадження № 0002960 від 29.08.2013 року за статтею 388 частиною 1 Кримінального кодексу України стосовно підозрюваного - директора ТОВ «ІНГРІД-ПЛЮС» ОСОБА_5 з підстав пункту 2 частини 1 статті 284 КПК України, тобто у зв`язку з не встановленням достатніх доказів для доведення винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 388 частиною 1 Кримінального кодексу України в суді і вичерпанням можливості отримання таких доказів; закриття кримінального провадження №0002960 від 29.08.2013 року за статтею 388 частиною 1 Кримінального кодексу. України на підставі пункту 2 частини 1 статті 284 КПК України, тобто у зв`язку з відсутністю ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 388 Кримінального кодексу України в діях ОСОБА_5 чи інших осіб; внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про закриття кримінального провадження №0002960 від 29.08.2013 року.

Відповідно до ч.2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених рішень.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського Суду з прав людини.

У п. 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 року у справі «Михалкова та інші проти України» розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана «гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції», що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Однак, як вбачається із матеріалів справи у ході проведених органом досудового розслідування заходів не було повно і неупереджено досліджено обставини кримінального провадження.

Як встановлено в ході розгляду скарги, 15.09.2016 року прокурором у кримінальному провадженні прокурором відділу процессуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих регіональної прокуратури ОСОБА_9 було дано вказівки у кримінальному провадженні №0002960 в порядку п. 4 ч.2 ст. 36 КПК України.

Слідчому з метою повного, всебічного та неупередженого розслідування всіх обставин кримінального провадження було дано доручення, зокрема, додатково допитати посадових осіб ЗАТ «Ужгородський механічний завод» з метою встановлення існуючого на підприємстві порядку ввезення (вивезення) товарно-матеріальних цінностей та організації охорони території, майна підприємтсва, вжити заходів до встановлення посадових осіб підприємства винних у розтраті арештованого майна, що з 02.09.2008 року зберігалось на території заводу; додатково по справі допитати ОСОБА_5 з метою встановлення анкетних даних ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , якими підписано Акт приймання-здавання на відповідальне зберігання обладнання для виробництва взуття від 02.09.2008 року складеного між ЗАТ «Мехзавод» та ТОВ «Інгрід Плюс», з`ясувавши їх участь у виробничій діяльності підприємства, також в ході допит уз`ясувати анкетні дані осіб на ім`я « ОСОБА_12 » та « ОСОБА_13 », які за свідченням ОСОБА_14 здійснювали обслуговування та налагодження обладнання, що використовувалось у виробничій діяльності підприємства, При встановлені анкетних даних вищезазначених осіб спрямувати до Департаменту охорони державного кордону інформацію про перетин (станом на момент формування витягу) державного кордону України вказаними особами з відображенням дати перетину державного кордону України, напрямку руху (в`їзд в Україну, чи виїзд з України), місця перетину державного кордону України (пункту пропуску через державний кордон). У разі перебування вказаних осіб на території держави вжити заходів до встановлення їх місця перебування та допиту у якості свідків, витребувати в ГУ ДФС у Закарпатській області інформацію про посадових осіб ТОВ «Віма», ТОВ «Інгрід Плюс», ТОВ «Студіо Палладіо» та ПВКП «Стаместа» та осіб, що згідно звітів підприємств (форма 1 ДФ). мали трудові відносини з вказаними суб`єктами господарювання із зазначенням їх ідентифікаційних номерів та анкетних даних за період з 01.01.2006 по теперішній час, витребувати в Закарпатській митниці ДФС у Закарпатській області: інформацію щодо суб`єктів господарювання, акредитованих для переробки імпортованої давальницької сировини (для виготовлення взуття та продуктів переробки сировини, призначених для подальшого виготовлення взуття) з подальшим вивезенням її за межі митної території України за період з 01.01.2006 по теперішній час; інформацію щодо суб`єктів господарювання, які у період з 01.01.2008 по теперішній час мали фінансово-господарські відносини з підприємством - нерезидентом КІМ fashion shoes srl (Італія, м. Кастелфіорентіно, вул. А.Моро, 18/20) та копії документів, пов`язаних з митним оформленням цих відносин: контракти (договори), специфікації, інвойси (рахунки-фактури), митні декларації та інше, слідчим шляхом перевірити можливе використання вивезеного з території ЗАТ «Ужгородський механічний завод» обладнання в виробничій діяльності ТОВ «Студіо Палладіо», ПВКП «Стаместа» та інших підприємств регіону, акредитованих для переробки імпортованої давальницької сировини (для виготовлення взуття та продуктів переробки сировини, призначених для подальшого виготовлення взуття) з подальшим вивезенням її за межі митної території України, провести інші слідчі (розшукові) дії, спрямовані на швидке, всебічне, повне і неупереджене встановлення обставин кримінального провадження, надання їм належної правової оцінки та прийняття законного й обгрунтованого остаточного процесуального рішення у розумні строки.

Відповідно до ч. 4 ст. 38 КПК України, орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Відповідно до п. 4 ч.2 ст. 36 КУпАП, прокурор, здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процессуального керівництва досудовим розслідуванням уповноважений доручати слідчому, органу досудового розслідування проведення у встановлений прокурором строк слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, інших процесуальних дій або давати вказівки щодо їх проведення чи братии участиь у них, а в необхідних випадках особисто проводити слідчі (розшукові) та процесуальні дії в порядку, визначеному цим Кодексом.

Однак, слідчим не проведено слідчих дій, які з метою повного, всебічного та неупередженого розслідування усіх обставин у кримінальному провадженні №0002960 вимагав провести прокурор у кримінальному провадженні, оскільки як встановлено в судовому засіданні слідчим виконано лише п. 4 із вказівок даних прокурором. Інші пункти вказівок залишилися слідчим не виконані, що в судовому засіданні не заперечив і прокурор.

Відповідно до ст. 284 КПК України, закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження та оцінки слідчим всіх зібраних доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.
Враховуючи вищенаведене, слідчий суддя приходить до висновку, що при закритті кримінального провадження прокурором не були дотримані положення вимог кримінального процесуального закону щодо всебічності, повноти та неупередженості дослідження всіх обставин, а тому постанова прокурора про закриття кримінального провадження підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 36, 38, 110, 284, 303, 306, 307 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Скаргу ОСОБА_4 на постанову прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих регіональної прокуратури слідчого управління прокуратури Закарпатської області ОСОБА_3 від 18 жовтня 2016 року про закриття кримінального провадження № 0002960 задовольнити.

Постанову прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих регіональної прокуратури слідчого управління прокуратури Закарпатської області ОСОБА_3 від 18.10.2016 року про закриття кримінального провадження № 0002960 скасувати.

Слідчому СВ прокуратури Закарпатської області провести всебічне, повне і об`єктивне розслідування по кримінальному провадженню № 0002960, - з урахуванням зазначеного в мотивувальній частині ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду: ОСОБА_1