У Х В А Л А
Іменем України
04 листопада 2015 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

Слідчого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання старшого слідчого в ОВС 3 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України майора юстиції ОСОБА_3 про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:
Старший слідчий в ОВС 3 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України майор юстиції ОСОБА_3 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням, погодженим прокурором, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні Генеральної прокуратури України С.Труш, про арешт тимчасово вилученого майна в межах кримінального провадження № 0000328 відкритого 21.10.15, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 258-5 КК України.

Своє клопотання слідчий мотивує наступним. У період з березня 2014 року по теперішній час невстановлені особи, діючи з корисливих мотивів, з використанням підконтрольних суб`єктів господарської діяльності, зокрема ТОВ «Мастер-Кабель Україна», ТОВ «Мастер-Кабель Київ», ТОВ «Анваполь», ТОВ «Екопрод-Центр», ТОВ «Абсолют Фінанс» та ін., створили та впровадили протиправний канал фінансування терористичної діяльності т.зв. «ДНР» та «ЛНР». Зокрема, такими невстановленими особами було організовано та здійснено фінансування осіб, які були задіяні у створенні терористичних груп, активні члени яких здійснювали насильство над громадянами, погроми, підпали, знищення майна, захоплення державних будівель та споруд, заручників, вчиняли опір представникам державної влади та правоохоронних органів із застосуванням зброї, а також дії направленні на підготовку до вчинення терористичних актів. Відповідно до рапорту ГВ КЗЕ ГУ СБ України у м. Києві та Київській області від 19.10.15 № 84951 встановлено факти сприяння вказаній терористичній діяльності, які виразились у її фінансуванні з боку громадян України ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 . Встановлено, що до найближчого оточення ОСОБА_4 з числа співробітників органів влади та управління т.зв. ДНР/ЛНР, входять заступник голови т.зв. ради міністрів ЛНР ОСОБА_7 , міністр фінансів самопроголошеної ДНР ОСОБА_8 .Згідно повідомлення оперативного підрозділу, зазначені особи, сприяють ОСОБА_4 у його протиправній діяльності, розкраданні та подальшому переправленні залізничним транспортом до Російської Федерації корисних копалин (кам`яне вугілля тощо), за що отримують від ОСОБА_4 грошову винагороду. Разом з тим, відповідно до листа ГУ СБ України у м. Києві та Київській області № 51/2/1-53241 встановлено, що у м. Червоний Оскол Харківської області розміщуються житлові будинки, які використовуються організованою групою для акумуляції та фасування готівки, яка завозиться з території України та переправляється через лінію розмежування на окуповані території Донецької та Луганської областей для фінансування терористичної діяльності незаконних збройних формувань. У гаражі одного з будинків розміщується обладнання за допомогою якого члени злочинного угруповання переобладнують газові установки на автомобілях на схованки для готівки й зброї, з метою безпечного перетину лінії розмежування та проходження перевірок на блок постах. 30.10.15 на підстав добровільної згоди громадянина ОСОБА_9 у приміщенні приватного будинку та прилеглої до нього території, за адресою: АДРЕСА_1 , проведено огляд місця події під час якого виявлено та вилучено: грошові кошти у сумі 288 500 грн. (купюри номіналом 200 грн. у кількості 1 275 шт., купюри номіналом 100 грн. у кількості 220 шт., купюри номіналом 500 грн. у кількості 23 шт.), на які відсутні документи щодо їх походження; мобільний телефон «Iphone 6» IMEI: НОМЕР_1 з сім-карткою мобільного оператора «UMC» номер НОМЕР_2 ; автомобіль марки «Toyota Venza», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , обладнаний тайником під виглядом газового балону у багажнику; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 ; документи, копії документів та аркуші паперу з рукописними записами. Враховуючі викладене, а також приймаючи до уваги, що є достатні підстави вважати, що зазначені предмети та документи могли зберегти на собі сліди вчинення злочину, є предметами кримінального правопорушення, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення, надані особі з метою фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення, набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, пристосовані як засоби вчинення кримінального правопорушення, а також те, що санкція ч. 3 ст. 258-5 КК України передбачає конфіскацію майна, виникла необхідність у накладенні арешту на зазначене тимчасово вилучене майно.

В судовому засіданні слідчий підтримав подане клопотання та просив його задовольнити. Додатково пояснив, що майно на яке вимагається накладення арешту відповідає критеріям зазначеним у ст.. 167 КПК України.
Власник майна в судове засідання не з`явився, що відповідно до положень ст. 172 КПК України не є перешкодою для розгляду клопотання по суті.
Клопотання про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду питання слідчим суддею від учасників процесуальної дії не надійшло, за ініціативою суду не здійснюється, що відповідає положенням ст.107 КПК України.

Вислухавши доводи слідчого, прокурора, дослідивши матеріали клопотання, приходжу до висновку про наявність підстав для його задоволення, виходячи із наступного.

Так, в провадженні 3 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України перебувають матеріали кримінального провадження № 0000328 відкрите 21.10.15, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 258-5 КК України.
Приписами ст. 170 КПК України встановлено, що арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до 167 КПК України тимчасово вилученим майном, серед іншого, можуть бути майно та речі, пристосовані та використані чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Як свідчать матеріали клопотання 30.10.15 слідчими було виявлено у приміщенні приватного будинку та прилеглої до нього території, за адресою: АДРЕСА_1 та вилучено: грошові кошти у сумі 288 500 грн. (купюри номіналом 200 грн. у кількості 1 275 шт., купюри номіналом 100 грн. у кількості 220 шт., купюри номіналом 500 грн. у кількості 23 шт.), на які відсутні документи щодо їх походження; мобільний телефон «Iphone 6» IMEI: НОМЕР_1 з сім-карткою мобільного оператора «UMC» номер НОМЕР_2 ; автомобіль марки «Toyota Venza», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , обладнаний тайником під виглядом газового балону у багажнику; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 ; документи, копії документів та аркуші паперу з рукописними записами.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КК України слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу.

В свою чергу п. 2,4 ч. 2 ст. 167 КПК України зазначено, що тимчасово вилученим майном, серед іншого, можуть бути майно та речі, надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Таким чином застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як накладення арешту на тимчасово вилучене майно є можливим за умови наявності обставин визначених в вищенаведеній нормі процесуального закону.

Беручі до уваги, що з матеріалів клопотання вбачається наявність достатніх підстав вважати, що нерухоме майно на яке вимагається накладення арешту відповідає критеріям зазначеним у ст. 167 КПК України і це було доведено слідчим під час розгляду клопотання, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для застосування положень ст. 170 КПК України.

Виходячи з наведеного, керуючись ст.ст. 170,171, 172, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ :
Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене 30.10.2015 р. у приміщенні приватного будинку та прилеглої до нього території, за адресою: АДРЕСА_1 майно, а саме:

- грошові кошти у сумі 288 500 грн. (купюри номіналом 200 грн. у кількості 1 275 шт., купюри номіналом 100 грн. у кількості 220 шт., купюри номіналом 500 грн. у кількості 23 шт.), на які відсутні документи щодо їх походження;

- мобільний телефон «Iphone 6» IMEI: НОМЕР_1 з сім-карткою мобільного оператора «UMC» номер НОМЕР_2 ;

- автомобіль марки «Toyota Venza», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , обладнаний тайником під виглядом газового балону у багажнику;

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 ;

- документи, копії документів та аркуші паперу з рукописними записами.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Відповідно до ст. 174 КПК України арешт може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законних представників, іншого власника або володільця майна, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя