АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження №11кп/790/308/17 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Справа №637/5484/15-к Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.1 ст.115 КК України
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 червня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі - ОСОБА_5 ,
за участю прокурора - ОСОБА_6 ,
захисника-адвоката - ОСОБА_7 ,
обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові кримінальне провадження за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Чугуївського міського суду Харківської області від 05 квітня 2016 року стосовно ОСОБА_8 , обвинуваченого за ч.1 ст.115 КК України, -
В С Т А Н О В И Л А:
Зазначеним вироком,
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженець смт.Новопокровка Чугуївського району Харківської області, українець, громадянин України, з
неповною середньою освітою, одружений, не працюючий
зареєстрований за адресою:
АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України не судимий, -
засуджений за ч.1 ст.115 КК України до 10 (десяти) років позбавлення волі.
Вирішено питання про процесуальні витрати.
Вироком встановлено, що ОСОБА_8 , періодично мешкав зі своєю співмешканкою ОСОБА_10 на протязі останніх 6 років, яка пиячила, а він її за це бив.
24 жовтня 2015 року, в вечірній час, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, у будинку АДРЕСА_1 , ОСОБА_8 , у стані алкогольного сп`яніння , в ході сварки із співмешканкою ОСОБА_10 , на ґрунті особистих неприязних відносин, з метою вбивства, зі значною силою завдав декілька ударів корпусом табурету в область голови та декілька ударів кулаками по різним частинам тіла ОСОБА_10 , від яких вона впала, а ОСОБА_8 пішов з будинку, залишивши її лежати на підлозі.

Причиною смерті ОСОБА_11 стала закрита черепно-мозкова травма, що супроводжується внутрішньочерепними крововиливами, переломами кісток черепа і подальшим порушенням мозкового кровообігу.
Це підтверджується наявністю таких пошкоджень: п`ятьма забитими ранами в лобній ділянці зліва, лобно-тім`яної справа, тім`яної області зліва, лінійним переломом тім`яної і потиличної кісток, кісток основи черепа, крововиливами під м`яку мозкову оболонку потиличної долі, крововиливами в потиличну частку головного мозку.
Ці ушкодження утворилися прижиттєво, від не менше п`ятикратної ударної дії зі значною силою тупого твердого предмета з обмеженою контактуючою поверхнею, індивідуальні особливості якого не відобразилися. Виходячи з того, що ці п`ять ран схожі між собою, можуть бути заподіяні одним предметом. Зазначені ушкодження стосовно до живих осіб мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, по критерію небезпеки для життя.
Також встановлені й інші пошкодження: синець на лівій боковій поверхні грудної клітки і крововиливи в м`які тканини на передній поверхні грудної клітки, переломи ребер зліва 4-6 ребра по середньо-пахвовій лінії, 7-9 ребер по лінії лопатки, праворуч 6-7 ребер по середньо-ключичній лінії, 3-6 ребер по лінії лопатки без пошкодження пристіночної плеври. Ці ушкодження утворилися прижиттєво, від ударної дії зі значною силою тупих твердих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею, індивідуальні особливості яких не відобразилися, застосовуючи до живих осіб, ці пошкодження оцінюються по загальній сукупності і мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, по критерію небезпеки для життя.
В апеляційних скаргах:

- захисник ОСОБА_7 просить вирок суду першої інстанції скасувати у зв'язку із невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи, ухвалити новий вирок та перекваліфікувати дії ОСОБА_8 із ч.1 ст.115 КК України на ч.2 ст.121 КК України, призначити ОСОБА_8 покарання в межах санкції цієї статті.

В доводах апеляційної скарги апелянт зазначає, що в діях ОСОБА_8 відсутній прямий умисел на протиправне позбавлення життя ОСОБА_11 , із якою він тривалий час спільно проживав, оскільки ОСОБА_8 позбавив її життя знаходячись в стані алкогольного сп`яніння;

- обвинувачений ОСОБА_8 просить вирок суду першої інстанції скасувати у зв'язку із невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи, істотними порушеннями вимог кримінального та кримінального процесуального закону, ухвалити новий вирок та перекваліфікувати його дії із ч.1 ст.115 КК України на ч.2 ст.121 КК України, призначити мінімальне покарання в межах санкції цієї статті із застосуванням ст.691 КК України.

Обґрунтовуючи свою апеляційну скаргу обвинувачений вказує, що не мав умислу на позбавлення життя потерпілої, оскільки після того як він побив ОСОБА_11 в ході конфлікту на сімейному ґрунті, пішов із дому, потерпіла була жива. Крім того зазначає, що висновки експертів ґрунтуються на припущеннях, показання свідків не є доказом по справі, оскільки вони давали показання тільки щодо його особи, в ході досудового розслідування та в суді не було проведено пред`явлення трупа для впізнання, не вирішені питання чи дійсно табурет був знаряддям злочину та чи були на ньому відбитки пальців.Також, вказує, що суд не в повній мірі врахував, що він активно сприяв слідству, щиро розкаявся та визнав вину.

Заслухавши доповідача, пояснення обвинуваченого та захисника, які підтримали доводи апеляційних скарг, думку прокурора, який вважав, що відсутні підстави для задоволення апеляційних скарг, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, наведені в апеляційних скаргах, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні злочину та правова кваліфікація його дій ґрунтуються на доказах, які були належним чином досліджені під час судового розгляду, і їм дана оцінка відповідно до вимог кримінального процесуального закону. Його дії правильно кваліфіковані за ч.1 ст.115 КК України.

Доводи, викладені в апеляційних скаргах, спростовуються доказами, дослідженими в суді першої інстанції у встановленому кримінальному процесуальному порядку, і їм дана належна правова оцінка.

Так, обвинувачений ОСОБА_8 пояснив, що знаходився у нетверезому стані під час вчинення злочину та наносив тілесні ушкодження потерпілій ОСОБА_11 . Спочатку стверджував, що наносив множинні удари рукою та табуретом по голові, а в подальшому вказав, що тільки рукою, при цьому вбивати ОСОБА_11 не хотів, а тільки «виховував» її, щоб вона не пиячила.
Обвинувачений ОСОБА_8 в суді першої та апеляційної інстанцій не заперечував факт побиття потерпілої та нанесення ударів рукою і табуретом в область голови ОСОБА_11 , але він не визнав вини у її вбивстві.

Як вбачається із даних протоколу слідчого експерименту від 28 жовтня 2015 року за участю ОСОБА_8 , в ході якого ОСОБА_8 показав та надав детальні пояснення про нанесення потерпілої ОСОБА_10 ударів в область голови тільки кулаками (т.1 а.с.75-77).
Але висновком додаткової судово-медичної експертизи від 02 грудня 2015 року встановлено, що тілесні ушкодження, виявлені при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_10 , не могли бути заподіяні за механізмом, на який вказує ОСОБА_8 при проведенні слідчого експерименту (т.1 а.с.107-109).
Незважаючи на ці показання обвинуваченого, наведені в свій захист, досліджені в судовому засіданні докази давали суду належні підстави визнати обвинувачення доведеним, виходячи з наступного.

Так, показаннями свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , кожного окремо, встановлено, що 25 жовтня 2015 року, вони перебували у будинку АДРЕСА_2 , приблизно об 11 годині 00 хвилин прийшов ОСОБА_8 , який знаходився у нетверезому стані, і повідомив, що ОСОБА_10 померла, напередодні вони сварилися і він вдарив ОСОБА_10 декілька разів руками в область голови, але вбивати ОСОБА_10 він не хотів.
Показання свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , є послідовними в ході досудового та судового слідства, узгоджуються з іншими об`єктивними доказами.

Що ж стосується доводів апеляційної скарги обвинуваченого про те, що показання цих свідків не є доказом по справі, оскільки вони є його родичами і давали показання тільки щодо його особи, то вони є необґрунтованими, тому що показання цих свідків надані щодо відомих їм обставин у даному кримінальному провадженні, що мають значення для цього провадження, та щодо фактів, які вони сприймали особисто.
Показання свідків суд дослідив безпосередньо і роз`яснив їм права, у тому числі, передбачені ст. 63 Конституції України.
Висновком судово-медичної експертизи від 30 листопада 2015 року встановлено, що причиною смерті ОСОБА_10 стала закрита черепно-мозкова травма, що супроводжується внутрішньочерепними крововиливами, переломами кісток черепа і подальшим порушенням мозкового кровообігу. Це підтверджується наявністю таких пошкоджень: п`ятьма забитими ранами в лобній ділянці зліва, лобно-тім`яної справа, тім`яної області зліва, лінійним переломом тім`яної і потиличної кісток, кісток основи черепа, крововиливами під м`яку мозкову оболонку потиличної долі, крововиливами в потиличну частку головного мозку. Перераховані вище ушкодження утворилися прижиттєво, від не менше п`ятикратної ударної дії зі значною силою тупого твердого предмета з обмеженою контактуючою поверхнею, індивідуальні особливості якого не відобразилися. Виходячи з того, що ці п`ять ран схожі між собою, можуть бути заподіяні одним предметом. Зазначені ушкодження стосовно до живих осіб мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, по критерію небезпеки для життя. Також встановлені й інші пошкодження: синець на лівій боковій поверхні грудної клітки і крововиливи в м`які тканини на передній поверхні грудної клітки , переломи ребер зліва 4-6 ребра по середньо-пахвовій лінії, 7-9 ребер по лінії лопатки, праворуч 6-7 ребер по середньо-ключичній лінії, 3-6 ребер по лінії лопатки без пошкодження пристіночної плеври. Ці ушкодження утворилися прижиттєво, від ударної дії зі значною силою тупих твердих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею, індивідуальні особливості яких не відобразилися, застосовуючи до живих осіб, ці пошкодження оцінюються по загальній сукупності і мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, по критерію небезпеки для життя (т.1 а.с.104-106).
Згідно даних протоколу огляду місця події від 25 жовтня 2015 року встановлено, що у домоволодінні АДРЕСА_1 був виявлений труп ОСОБА_10 посередині кімнати №2 на підлозі, з численними тілесними ушкодженнями голови. З правої сторони поряд з трупом знаходиться ганчірка з нашаруванням речовини бурого кольору, на підлозі в ногах трупу містилась дерев`яна щепка з нашаруванням речовини бурого кольору. В кімнаті №1 знаходився дерев`яний стілець з нашаруванням речовини бурого кольору. З місця події вилучено: светр та ганчірка з речовиною бурого кольору, резинка для волосся з волоссям, дерев`яний стілець з нашаруванням речовини бурого кольору, дерев`яна щепка, пачка від цигарок «Столичні», при обробці якої дактилоскопічним порошком виявлені сліди пальців рук, які відкопійовані на липку стрічку, ганчірка з плямами бурого кольору, які визнано в якості речових доказів (т.1 а.с.10-21, 79-80).
Висновком додаткової судово-медичної експертизи від 10 грудня 2015 року встановлено, що тілесні ушкодження, встановлені при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_10 , могли бути заподіяні однією з частин табурета, наданого на експертизу. Виходячи з динаміки розвитку трупних явищ на місці події, смерть ОСОБА_10 наступила більш ніж за добу, до огляду трупних явищ на місці події (т.1 а.с.110-112).
Згідно висновку судово-імунологічної експертизи від 28 листопада 2015 року убачається, що на табуреті, вилученому в ході огляду місця події, виявлена кров людини, походження якої від ОСОБА_10 не виключається. Від ОСОБА_8 ця кров походити не могла. Волосся, зняте з сидіння і з ніжки табурета, є хімічно фарбованим волоссям з голови людини, відокремлені під дією тупого твердого предмета або його межі, є вирваним швидким рухом із застосуванням незначного зусилля волоссям з голови людини. За морфологічними ознаками зазначене волосся подібне як між собою, так і зі зразками волосся з голови трупа ОСОБА_10 , і можуть походити від неї (т.1 а.с.203-205).
Судово-медичний експерт ОСОБА_15 ,який був допитаний в судовому засіданні, підтвердив повноту проведених ним досліджень та достовірність висновків, які узгоджуються із іншими матеріалами справи.
Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що висновки експертів виконані в державних експертних установах, уповноваженими фахівцями, науково обґрунтовані, ґрунтуються представлених матеріалах кримінального провадження і відповідають вимогам ст.101 КПК України, та вважає, що цими висновками експертів спростовуються доводи апеляційної скарги обвинуваченого про не встановлення знаряддя злочину.
Оскільки наведені докази в їх сукупності свідчать про те, що саме обвинувачений умисно вбив потерпілу використовуючи табурет в якості знаряддя злочину.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги обвинуваченого про те, що висновки експертів ґрунтуються на припущеннях, є необґрунтованими.

Згідно висновків судово-імунологічних експертиз від 06 листопада 2015 року, 13 листопада 2015 року та 21 листопада 2015 року встановлено, що:

- відібрані зразки крові ОСОБА_8 та потерпілої ОСОБА_10 , відноситься у обвинуваченого ОСОБА_8 до групи АВ, потерпілої ОСОБА_10 - групи В. На светрах, що належать ОСОБА_10 , виявлено кров людини групи В, що відповідає їй самій, від ОСОБА_8 ця кров походити не може (т.1 а.с.123, 126-129);
- на джинсах, кросівках, що належать ОСОБА_8 , виявлена кров людини групи В, яка могла походити від ОСОБА_10 . Від ОСОБА_8 ця кров походити не могла. На цих же кросівках знайдена кров людини групи АВ, походження якої від самого ОСОБА_8 не виключається. Від ОСОБА_10 ця кров походити не могла (т.1 а.с.131-134).
Висновками судово-медичних цитологічних експертиз від 01 грудня 2015 року встановлено, що:

- в результаті проведення піднігтьового вмісту з обох рук ОСОБА_8 . Статева належність крові не встановлена, у зв`язку з відсутністю клітинних елементів її, необхідних для діагностування статі. Таким чином, можна припустити, що сліди крові можуть походити від будь-якої людини з групою крові В (III), у тому числі і від потерпілої ОСОБА_10 . Від обвинуваченого ОСОБА_8 ця кров походити не може (т.1 а.с.135-137);
- в результаті проведення піднігтьового вмісту з обох рук від трупу ОСОБА_10 знайдені сліди крові людини. При серологічному дослідженні, в крові виявлений антиген В. Статева належність крові не встановлена, у зв`язку з відсутністю клітинних елементів її, необхідних для діагностування статі. Таким чином, можна припустити, що сліди крові можуть походити від будь-якої людини з групою крові В, у тому числі і від потерпілої ОСОБА_10 . Від обвинуваченого ОСОБА_8 ця кров походити не може (т.1 а.с.139-141).
Цими доказами суд повно і об`єктивно встановив фактичні обставини справи та обґрунтовано прийшов до висновку про винність ОСОБА_8 у вчиненні злочину, за яким його засуджено. Його дії правильно кваліфіковані за ч.1 ст.115 КК України.

Що ж стосується доводів апеляційної скарги обвинуваченого щодо не вирішення питання про наявність на табуреті відбитків пальців ОСОБА_8 та про не проведення такої слідчої дії як пред`явлення трупа для впізнання, то колегія суддів відмічає наступне.

Дійсно, наявність відбитків пальців на табуреті має бути встановлений висновком експерта.
Разом з тим призначення дактилоскопічної експертизи, відповідно до положень ч.2 ст.242 КПК України, не є обов`язковим для слідчого або суду.

Оскільки висновок експерта не є єдиним засобом доказування, а наведені у вироку судом першої інстанції висновки і докази свідчать про те, що знаряддям вбивства є табурет, який досліджено кваліфікованими фахівцями в цієї області.

Крім того, проведення такої слідчої дії як пред`явлення трупа для впізнання, здійснюється якщо особа трупа не встановлена, а згідно матеріалів справи труп ОСОБА_10 було виявлено за місцем її проживання самим обвинуваченим ОСОБА_8 , про що обвинувачений вказав в апеляційній скарзі.
Колегія суддів вважає доводи апеляційних скарг про те, що ОСОБА_8 заподіяв потерпілій умисне тяжке тілесне ушкодження знаходячись в стані алкогольного сп'яніння і не мав умислу на її вбивство, безпідставним, виходячи з наступного.

Із наведених доказів убачається, що між обвинуваченим та потерпілою систематично були конфлікти із застосування фізичного насильства обвинуваченим стосовно ОСОБА_10 , про що свідчать показання самого обвинуваченого. В день вбивства між ними виник черговий конфлікт.

Характер насильства многократне нанесення не менше 5 ударів - обвинуваченим табуретом у життєво важливі органи голову та грудну клітину, що спричинило закриту черепно-мозкова травму, яка супроводжувалася внутрішньочерепними крововиливами, переломом кісток черепа і подальшим порушенням мозкового кровообігу, про що свідчать глибина проникнення, локалізація та ступень тяжкості тілесних ушкоджень, попередня поведінка учасників конфлікту і після його вчинення дають підстави дійти висновку про те, що ОСОБА_8 усвідомлював суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачав його суспільно небезпечні наслідки і бажав їх настання, тобто діяв з прямим умислом на позбавлення життя потерпілої.

За таких обставин, доводи апеляційних скарг про перекваліфікацію дій ОСОБА_8 спростовуються матеріалами справи та є безпідставними.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, по справі не встановлено.

Суд першої інстанції, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_8 покарання, дотримався вимог ст.65 КК України і в повному обсязі врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину та ступінь суспільної небезпеки, дані про особу обвинуваченого, із яких вбачається, що він на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується негативно, в силу ст.89 КК України не судимий.

Згідно висновку судово-психіатричної експертизи від 07 грудня 2015 року, ОСОБА_8 в даний час ознак психозу і недоумства не виявляє, виявляє диссоціальний розлад особистості. За своїм психічним станом може усвідомлювати свої дії та керувати ними. У період часу, до якого відноситься правопорушення, перебував поза будь-якого тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності, а був у стані гострої неускладненої алкогольної інтоксикації, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. За своїм психічним станом в застосуванні примусових заходів медичного характеру не потребує (т.1 а.с.113-115).
Відповідно до положень ст.66 КК України, обставин, які пом`якшують покарання, судом не встановлено.

Обставиною, яка обтяжує покарання, відповідно до ст.67 КК України, суд визнав вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

За таких обставин колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції щодо призначення виду та розміру покарання достатньо мотивований, а покарання, що призначено обвинуваченому ОСОБА_8 , є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Вирок Чугуївського міського суду Харківської області від 05 квітня 2016 року стосовно ОСОБА_8 залишити без змін, а апеляційні скарги захисника та обвинуваченого - без задоволення.

Відповідно до положень ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_8 в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 25 жовтня 2015 року по 20 червня 2017 року із розрахунку: один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, що тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий суддя
Судді: