Єдиний унікальний номер справи 185/3041/17
Провадження № 1-кп/185/264/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 травня 2017 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участі секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
розглянувши у підготовчому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002757 від 30 жовтня 2016 року, з обвинувальним актом та угодою про визнання винуватості за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Павлограда Дніпропетровської області, громадянина України, з базовою середньою освітою, працюючого за усним договором продавцем у магазині «Палас», , маючого на утриманні неповнолітню доньку ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
05 лютого 2017 року близько 10.00 годин, ОСОБА_4 , проходячи повз будинок № 120 по вул. Харківській м. Павлограда, на торці вищевказаного будинку на землі побачив поліетиленовий пакет, вмістом якого було два поліетиленові стік-пакети, в яких знаходилась кристалічна волога речовина бежевого кольору загальною масою 0,4012г.
Переконавшись, що вологі кристалічні речовини бежевого кольору у двох поліетиленових стік-пакетах загальною масою 0,4012г. містять психотропну речовину «метамфетамін» в загальній кількості 0,2753г., обіг якого обмежено, відповідно до (Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого Постановою КМУ №770 від 06 травня 2000 року (із змінами та доповненнями), у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту, для особистого вживання.
ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту, всупереч Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» від 08 липня 1999 року взяв собі, тим самим незаконно придбав, поліетиленовий пакет, вмістом якого було два поліетиленові стік-пакети з кристалічною вологою речовиною бежевого кольору загальною масою 0,4012г, яка містить психотропну речовину «метамфетамін» загальною масою 0,2753г., обіг якого обмежено, відповідно до «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого Постановою КМУ №770 від 06 травня 2000 року (із змінами та доповненнями), після чого, переніс їх за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , де вказані два стік-пакети з вологими кристалічними речовинами бежевого кольору, які містять у своєму складі психотропну речовину «метамфетамін», незаконно зберігав у шафі під тарілкою в кухонному приміщенні квартири без мети збуту.
06 лютого 2017 року в період часу з 09.40 годин до 10.43 годин співробітники поліції в ході проведення санкціонованого обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 у ОСОБА_4 , в присутності понятих в кухонному приміщенні квартири в тумбочці виявили два поліетиленових стік-пакунки частково заповнені вологими кристалічними речовинами бежевого кольору загальною масою 0,4012г.
Згідно висновку судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, та прекурсорів за № 1/8.6/443 від 09 березня 2017 року надані на експертизу 14 лютого 2017 року вологі кристалічні речовини кольору наближеного до «СВЕТЛО- ПЕПЕЛЬНЫЙ 18.0-16/4» масами 0,2027г., 0,1985г., вилучені в ході обшуку за місцем мешкання ОСОБА_4 містять психотропну речовину, обіг якої обмежено «метамфетамін». Маса «метамфетаміну» складає відповідно 0,1390г., 0,1363г.
Таким чином, ОСОБА_4 незаконно придбав та зберігав за місцем свого мешкання для особистого вживання без мети збуту за адресою: АДРЕСА_1 , психотропну речовину «метамфетамін», обіг якого обмежено, загальною масою 0,2753 г.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту.

11 квітня 2017 року між прокурором Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_4 , в присутності захисника ОСОБА_5 була укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст.ст. 468, 469, 472 КПК України, яка була надана в підготовче судове засідання.

Згідно даної угоди, обвинувачений ОСОБА_4 згоден з кваліфікацією вчиненого ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язався визнати її у судовому засіданні.

Сторони погодилися на призначення покарання ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 309 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік.

На підставі ст. 75 КК України сторони погодились звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік, поклавши на нього обов`язки, передбачені п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у скоєнні інкримінованого йому злочину, у вчиненому щиро розкаявся. Пояснив суду, що угоду він укладав добровільно і наслідки укладання й затвердження зазначеної угоди для нього зрозумілі, просив затвердити зазначену угоду.

Прокурор просив затвердити угоду в підготовчому судовому засіданні.

Захисник також просив затвердити укладену між прокурором та обвинуваченим угоду про визнання винуватості, оскільки укладений акт відповідає діючому кримінальному та кримінально-процесуальному законодавству.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду про визнання винуватості.

Відповідно до п. 2 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Частина 4 статті 469 КПК України передбачає, що угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, яке згідно ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 розуміє, що відповідно до ст. 473 КПК України наслідком укладання та затвердження зазначеної угоди для прокурора, обвинуваченого є обмеження права на оскарження вироку згідно з положеннями ст.ст.394 та 424 КПК України, а для обвинуваченого - також його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами 1 та 4 пункту 1 частини 4 ст. 474 КПК України.

Також судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 розуміє, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку, та що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості укладену між прокурором Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_4 від 11 квітня 2017 року і призначення обвинуваченому ОСОБА_4 узгодженої сторонами міри покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік зі звільненням обвинуваченого від відбуття покарання з випробуванням на 1 рік у відповідності вимог ст. 75 КК України, та покладення на останнього обов`язків, передбачених п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

Міра запобіжного заходу за кримінальним провадженням обвинуваченому не була обрана.

Під час проведення досудового розслідування проводились експертиза наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів та дактилоскопічна експертиза, на проведення яких було витрачено 1058,48 та 703,68 гривень відповідно. Зазначені витрати у відповідності вимог ст.122 КПК України відносяться до процесуальних витрат.

Частина 2 статті 124 КПК України передбачає, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Оскільки судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 винен у вчиненні інкримінованого злочину за описаних у вироку обставинах, то суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь держави вартість проведених експертиз у розмірі 1762,16 гривень.

Керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 11 квітня 2017 року укладену між прокурором Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за кримінальним провадженням за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік, поклавши на нього, відповідно до ст. 76 КК України, обов`язки:

періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави вартість проведених експертиз у розмірі 1762,16 гривень.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд протягом тридцяти діб з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.4 ст. 394 КПК України, а саме:

- обвинуваченим, його захисником, законним представником - виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч.4, ч.6, ч.7 ст. 474 КПК України, у тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором - виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно ч.4 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1