Справа № 185/801/17
Провадження № 1-кп/185/143/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 березня 2017 року м. Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю прокурора ОСОБА_2 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Павлоград матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000123 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася в м. Павлограді, Дніпропетровської області, українки, громадянки України, не працюючої, освіта повна середня, одруженої, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимої:

- 27 березня 2009 року Павлоградським міськрайонний судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України частково приєднано невідбутий строк два місяці за вироком Павлоградського міськрайонного суду від 08 листопада 2007 року, до відбуття покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки і два місяці. Звільнена 16 квітня 2013 року з Чернігівської ВП № 44 за відбуттям строку покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185КК України,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше неодноразово судима за вчинення злочинів проти власності, останній раз 27 березня 2009 року Павлоградським міськрайонний судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 186 КК України до чотирьох років позбавлення волі, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України частково приєднано невідбутий строк два місяці за вироком Павлоградського міськрайонного суду від 08 листопада 2007 року, до відбуття покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки і два місяці, звільнена 16 квітня 2013 року з Чернігівської ВП №44 за відбуттям строку покарання, однак звільнившись з місць позбавлення волі, належних висновків для себе не зробила, на шлях виправлення не стала та знову вчинила корисливий злочин.

Так, 08 січня 2017 року приблизно о 09 годині 00 хвилини ОСОБА_3 прийшла до свого знайомого ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_3 , де спільно з останнім розпивали спиртні напої. В ході розпиття спиртних напоїв ОСОБА_3 помітила на комп`ютерному столі мобільний телефон марки «Ргеstigio Muze А1», ІМЕЙ НОМЕР_1 , чорного кольору, який належить потерпілому ОСОБА_5 . В цей час у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, а саме зазначеного вище телефону марки «Ргеstigio Muze А1», ІМЕЙ НОМЕР_1 , чорного кольору.

Далі, ОСОБА_3 о 09 годині 40 хвилин, реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на повторне, таємне викрадення чужого майна і звернення його на свою користь, дочекалась, поки потерпілий ОСОБА_5 вийде з зальної кімнати, скориставшись тим, що в цей час за нею ніхто не спостерігає і вона діє ніким не поміченою, усвідомлюючи протиправний характер своїх намірів, щодо посягання на чужу власність та її вилучення, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення майнової шкоди власнику майна та бажаючи настання таких наслідків, тобто діючи умисно, повторно, таємно, з корисливих мотивів та особистою зацікавленістю, шляхом вільного доступу, з комп`ютерного столу, умисно, таємно, повторно викрала мобільний телефон марки «Ргеstigio Muze А1», ІМЕЙ НОМЕР_1 , чорного кольору, вартістю 491,04 грн., в якому перебувала сім-карта оператора «МТС», вартістю 50 грн., на рахунку якою перебували грошові кошти в сумі 15 грн., який належить ОСОБА_5 , чим спричинила останньому майнову шкоду, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 220-17 від 23 січня 2017року, на загальну суму 556,04 грн.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена вину в інкримінованому їй кримінальному правопорушенні визнала повністю та суду показала, що 08 січня 2017 року потерпілий біля 06.00 години ранку прийшов з випивкою до неї у гості за адресою: АДРЕСА_2 . Потім потерпілий запропонував взяти випивки і піти до нього додому на АДРЕСА_4 , квартири вона не знає. По мірі розпиття спиртних напоїв з потерпілим, вона звернула увагу на телефон. Коли потерпілий вийшов з кімнати, вона його украла. Через деякий час вона вийшла і пішла додому. Вона прийшла додому і сказала співмешканцю, що знайшла телефон. Потім вона заклала телефон в ломбард на ПЗТО. Коли вона викрала телефон в кімнаті нікого не було. Телефон потерпілому повернули працівники поліції. В скоєному щиро розкаялася.

Покази обвинуваченої відповідають фактичним обставинам справи і нею не оспорюються.

Потерпілий ОСОБА_5 до суду не з`явився, про час і місце повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд даного кримінального провадження за його відсутності.

За згодою учасників кримінального провадження, суд, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються і обмежився допитом обвинуваченої, та дослідженням документів, які характеризують особу обвинуваченої, та документів стосовно процесуальних витрат та речових доказів. При цьому суд з`ясував, що обвинувачена правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності її позиції нема.

Враховуючи показання обвинуваченої та її бажання не досліджувати інші докази по справі, суд вину обвинуваченої ОСОБА_3 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення вважає доведеною повністю.

Дії ОСОБА_3 суд вважає правильно кваліфіковано за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

При призначенні покарання обвинуваченій, суд враховує дані про особу обвинуваченої, обставини, що пом`якшують та обтяжують її покарання. Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченої є щире каяття. Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченої є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

За місцем проживання обвинувачена характеризується посередньо /а.к.п. 37/, раніше судима /а.к.п. 33-34/, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває /а.к.п. 35-36/.

На підставі ст. 65 КК України суд вважає, що покарання обвинуваченій слід призначити у вигляді позбавлення волі в межах санкції статі за інкриміноване їй кримінальне правопорушення. Враховуючи тяжкість злочину, особу обвинуваченої, а саме те, що обвинувачена вчинила злочин середньої тяжкості, визнала вину повністю, щиро розкаялася у вчиненому, кримінальному правопорушенні, суд вважає, що виправлення обвинуваченої можливе без відбування покарання і покарання їй можливо призначити з застосуванням положень ст. 75 КК України з покладенням на неї обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, оскільки саме таке покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових злочинів.

Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Цивільний позов не заявлявся.

У справі маються процесуальні витрати за проведення товарознавчої експертизи в сумі 176 грн. 20 коп. /а.к.п. 26/, які підлягають стягненню з обвинуваченої на користь держави.

Питання стосовно речових доказів у справі вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
Визнати ОСОБА_3 винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік та покласти на ОСОБА_3 обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 та п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 176 грн. 20 коп. в рахунок відшкодування процесуальних витрат.

Речові докази у справі: мобільний телефон марки «Ргеstigio Muze А1», переданий під розписку потерпілому ОСОБА_5 залишити у його користуванні.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до частини 3 ст. 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1