№522/4077/17/1кп/522/628/17року
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2017 року Приморський районний суд м.Одеси у складі:

Судді - ОСОБА_1 ,

за участю

секретаря - ОСОБА_2 ,

здійснивши судовий розгляд у кримінальному провадженні №0000681 від 08 лютого 2017 року на підставі обвинувального акту, у відкритому судовому засіданні у залі Приморського районного суду м.Одеси відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м.Сухумі, у Грузії, із неповною середньою освітою, громадянина Грузії, неодруженого, не працюючого, без постійного місця проживання ,

раніше засудженого:

- 26.10.1990 року Іллічівським районним судом м.Одеси за ст.17, ч.3 ст.140 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільненого 24.11.1993 року після відбування строку покарання,

- 8.10.1996 року Дзержинським районним судом м.Харькова за ч.3 ст.140 КК України до 3 років позбавлення волі, звільненого 18.01.1997 року після відбування строку покарання,

- 20.01.1998 року Жовтневим районним судом м.Харькова за ч.3 ст.140, ст.17, ч.3 ст.140, ч.1 ст.145 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі із конфіскацією майна, звільненого 18.11.2000 року у зв`язку із відбуванням строку покарання,

- 27.03.2001 року Червонозаводским районним судом м.Харькова за ч.3 ст.140 КК України, ст.17, 140 ч.3 КК України до 4 років позбавлення волі із конфіскацією майна, звільненого після відбування строку покарання 29.11.2004 року,

- 21.02.2007 року Овідіопольским районним судом Одеської області за ч.3 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі, звільненого у зв`язку із амністією 11.02.2009 року,

- 17.02.2010 року Овідіопольским районним судом Одеської області за ч.2 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі,

- 24.11.2010 року Овідіопольским районним судом Одеської області за ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі, звільненого після відбування строку покарання 20.07.2011 року,

- 20.01.2012 року Київським районним судом м.Одеси за ч.2 ст.263 КК України до 3 місяців позбавлення волі, звільненого після відбування строку покарання 17.04.2012 року,

- 26.06.2012 року Приморським районним судом м.Одеси за ч.2 ст.185 КК України до 1 року позбавлення волі, звільненого після відбування строку покарання 18.04.2013 року,

- 10.10.2013 року Комінтернівським районним судом Одеської області за ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, звільненого після відбування строку покарання,

обвинуваченого у скоєнні злочину , передбаченого ч. 2 ст . 15 , ч. 2 ст . 185 КК України ,

за участю сторін кримінального провадження: прокурорів - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 захисників обвинуваченого

адвокатів - ОСОБА_6 , ОСОБА_7

обвинуваченого - ОСОБА_3 , суд

В С Т А Н О В И В:

08 лютого 2017 року приблизно о 13 годині 30 хвилин ОСОБА_3 перебував біля будинку №81 по вулиці Канатній в місті Одесі, де побачив припаркований автомобіль моделі «ГАЗ 2705», державний номер НОМЕР_1 в кабіні якого нікого не було, у зв`язку з чим у нього виник злочинний намір, спрямований на викрадення чужих речей, які перебували у вказаному автомобілі.

Реалізуючи задумане, 8.02.2017 року приблизно о 13 г. 30 хв. ,діючи умисно, з корисливих мотивів, впевнившись у тому, що його дії будуть непомітні для оточуючих, ОСОБА_3 таємно проник до салону вказаного автомобіля, відкривши двері салону зі сторони водія, які не були замкнені на ключ, після чого таємно викрав з панелі автомобілю автомагнітолу марки «Sony CDX-GT565 UV», вартістю 500 гривень, з флешнакопичувачем, який не має вартості, які належали ОСОБА_8 .

Таємно заволодівши вказаним чужим майном ОСОБА_3 намагався разом з ним покинути автомобіль, однак свій злочинний намір на таємне заволодіння чужим майном довести до кінця не зміг, з причин, які не залежали від його волі, оскільки його дії були помічені ОСОБА_9 , який перебував в критому кузові вказаного автомобіля та затримав його, коли ОСОБА_3 намагався вийти з автомобіля разом з викраденим майном.

За наведених обставин ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна /крадіжку/, вчинену повторно, тобто виконання особою усіх дій, які вона вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від її волі.
У судовому провадженні ОСОБА_3 щиро розкаявся у вчиненні вказаного злочину, та підтвердив обставини вчинення злочину, що описані в обвинувальному акті.

Потерпілий ОСОБА_8 до судового засідання не з`явився, письмово просив проводити судові засідання без його присутності, та повідомив про те, що він не має матеріальних претензій до обвинуваченого ОСОБА_3 /заява вх. №25826 від 10.03.2017 року/.

Суд з`ясував, що всі учасники кримінального провадження правильно розуміють обставини справи, та упевнився у добровільності їх позиції. Їм було роз`яснено про те, що якщо докази не будуть дослідженні, у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

У зв`язку із зазначеними обставинами, за згодою учасників кримінального провадження, які визнали недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, докази у судовому провадженні не досліджувалися, згідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України /2012 року/.

Приймаючи до уваги вище вказане, суд вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні вказаного злочину повністю доведена.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 під час досудового розслідування правильно кваліфіковані ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна /крадіжка/, вчинена повторно, тобто виконання особою усіх дій, які вона вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від її волі.
Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд враховує його особу та те, що він обвинувачується у вчиненні злочину середньої тяжкості.

Обставинами пом`якшуючими покарання обвинуваченого ОСОБА_3 суд вважає те, що він щиро розкаявся у вчиненні злочину, що матеріальна шкода відшкодована.

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_3 у обвинувальному акті не зазначені, тому відповідно до вимог ст.337 КПК України , суд вважає, що обставини обтяжуючі покарання ОСОБА_3 відсутні, та не враховує рецидив злочинів - судимість за ст.263 КК України.

З урахуванням особи обвинуваченого ОСОБА_3 , вище зазначеного, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого неможливо без ізоляції від суспільства.

В редакції Закону України від 26.11.2015 року №838 У111 « Про внесення змін до КК України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання «у разі засудження особи до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження проводиться із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

21.06.2017 року набрав чинності Закон України від 18.05.2017 року №2046 - У111

« Про внесення змін до КК України щодо правил складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» яким внесені зміни та викладена нова редакція ч.5 ст.72 КК України, згідно до якої попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у ч.1 цієї статті.

Відповідно до ч.2 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії у часі.

Таким чином суд вважає, що нова редакція ч. 5 ст.72 КК України погіршує становище обвинуваченого ОСОБА_3 , у зв`язку із чим вона не має зворотної сили, а тому час попереднього ув`язнення ОСОБА_3 з моменту його затримання 8.02.2017 року до часу набрання чинності Законом України від 18.05.2017 року №2046 - У111 21.06.2017 року підлягає зарахуванню за правилами ч.5 ст.72 КК України, яка діяла в редакції попереднього Закону від 26.11.2015 року №838 У111, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі до 20.06.2017 року включно, тобто за період його тримання під вартою з 8.02.2017 року до 20.06.2017 року, а після цього строку із розрахунку день попереднього ув`язнення за день позбавлення волі.

Керуючись ст.65 КК України, ст.ст.100, 367-371, 373, 374, 376, 395, 532 КПК України /2012 року/, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні та у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, та призначити йому покарання за указаною частиною указаної статті - 1 / один/ рік позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з 8.02.2017 року.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_3 залишити тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Речові докази автомагнітолу марки «Sony CDX-GT565 UV», вартістю 500 гривень, з флеш накопичувачем вважати повернутими потерпілому ОСОБА_8 .

Зарахувати ОСОБА_3 в строк відбування покарання по цьому вироку Приморського районного суду м.Одеси строк його попереднього ув`язнення з 8.02.2017 року до 20.06.2017 року , відповідно до ч.5 ст.72 КК України / Закон України 26.11.2015 року №838 У111 « Про внесення змін до КК України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання « з розрахунку день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

З 21.06.2017 року зарахувати ОСОБА_3 в строк відбування покарання його тримання під вартою із розрахунку день попереднього ув`язнення за день позбавлення волі.

Учасники судового провадження мають право отримати у суді копію вироку, копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

На вирок може бути подана апеляційна скарга протягом 30 діб з дня проголошення вироку через Приморський районний суд м.Одеси у апеляційний суд Одеської області.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1

18.08.2017