Номер провадження: 11-кп/785/507/17
Номер справи місцевого суду: 495/9188/16-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17.05.2017 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

за участю: прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

представника н/л потерпілого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Білгород-Дністровської місцевої прокуратури ОСОБА_9 на вирок Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 26 січня 2017 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ковров, Володимирська обл., РФ, громадянина України, освіта середня-технічна, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

засуджений за ч. 2 ст. 286 КК України до покарання у вигляді 4 років позбавлення волі, без позбавлення права керувати транспортними засобами. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням, встановлений іспитовий строк терміном 2 роки. На ОСОБА_7 покладені обов`язки передбачені ст. 76 КК України, а саме: повідомляти орган пробації про зміну місця проживання; періодично з`являтись для реєстрації в орган пробації.

Вироком також вирішені питання щодо судових витрат та речових доказів по справі,

встановив:
ОСОБА_7 вироком суду засуджено за те, що 07.12.2015 року біля 10 години 50 хвилин керуючи автомобілем Mitsubishi Outlander державний номер НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, рухаючись по вул. Портовій (Лазо) в м. Білгород-Дністровський, Одеської області, в напрямку вул. Незалежності (Калініна), біля будинку №12, допустив порушення вимог п.п. 2.3 (б), 2.9 (а), 12.3, 12.4 Правил дорожнього руху України, при денному освітленні, рухаючись з перевищенням швидкості руху в населеному пункті, не застосувавши екстреного гальмування з метою уникнення наїзду, здійснив наїзд на неповнолітнього потерпілого ОСОБА_10 , який перетинав проїзну частину з ліва на право, за напрямком руху автомобіля, в результаті ДТП потерпілий ОСОБА_10 згідно висновку судово-медичної експертизи №150 від 14.06.2016 року, отримав відкритий поперечний перелом тіл правої великої малогомілкової кісток в області нижньої третини та відкритий перелом тіл правої гомілки (в т.ч. великогомілкової кістки) в області нижньої третини, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень по критерію загрози для життя.

В своїй апеляційній скарзі прокурор, не оскаржуючи правильність кваліфікації та доведеність вини обвинуваченого у скоєному злочині, просить вирок скасувати частково в частині непризначеного додаткового покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та стягнення на користь держави проведення експертиз Одеським науково-дослідним інститутом судових експертиз за проведення авто-технічних та транспортно-трасологічних експертиз в сумі 1618.80 грн.

Зазначає, що суд, не прийняв до уваги той факт що ОСОБА_7 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, в результаті його дій заподіяно тяжкі тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_10 .

Заслухавши доповідь судді-доповідача; виступ прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги, просить вирок скасувати частково в частині призначення додаткового покарання; пояснення обвинуваченого, який заперечував проти апеляції прокурора в частині застосування до нього додаткової міри покарання, а саме, позбавлення його права керування транспортними засобами, та не заперечував в частині стягнення грошових коштів на користь держави за проведення експертиз, перевіривши матеріали провадження та зваживши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить таких висновків.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину та правильність його кваліфікації в апеляційній скарзі не оспорюються, а тому не перевіряються апеляційним судом.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Згідно зі ст.65 КК України, суд призначає покарання з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що обтяжують та пом`якшують покарання.

З оскаржуваного вироку вбачається, що суд, призначаючи ОСОБА_7 покарання, в повній мірі дотримався вищевказаних вимог закону України про кримінальну відповідальність та належним чином врахував обставини, встановлені ст.65 КК України.

В судовому засіданні суду першої інстанції обвинувачений ОСОБА_7 повністю визнав свою провину у вчиненні злочину і щиро розкаявся. Судом також було встановлено, що ОСОБА_7 активно сприяв розкриттю злочину під час досудового розслідування та відшкодував потерпілому завдану шкоду та потерпіла сторона не має жодних претензій до обвинуваченого, що підтверджується копіями розписок законного представника потерпілого ОСОБА_10 - ОСОБА_11 (а.с.38-40). В судовому засіданні апеляційної інстанції представник потерпілого ОСОБА_8 підтвердила те, що обвинувачений в повному обсязі з ними розрахувався, а тому вони з чоловіком не мають жодних претензій до нього і просить не позбавляти його права на керування транспортними засобами.

Вищевикладені обставини районний суд відповідно до вимог ст.66 КПК України визнав такими, що пом`якшують покарання.

Крім того з матеріалів справи вбачається, що постановою судді апеляційного суду Одеської області від 10.02.2016 року ОСОБА_7 визнано винним за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що 07.12.2015 року близько 10-50 год. керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння в м. Білгород-Дністровському Одеської області, тобто він вже підданий стягненню за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Апеляційний суд вважає, що неможна притягнути особу двічі за одне і те саме порушення, а тому в цій частині апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_7 , районний суд обґрунтовано визнав вчинення злочину особою, яка перебувала у стані алкогольного сп`яніння.

При призначенні покарання суд першої інстанції врахував суспільну небезпеку вчиненого злочину, тяжкість скоєного, а також характеризуючи дані про особу обвинуваченого, який позитивно характеризується за місцем проживання, є тимчасово переміщеною особою з району проведення антитерористичної операції, волонтер громадської організації «Гідність» з 21.02.2015 року, в якій приймає активну участь і для цих цілей використовує власний автомобіль, не судимий, відшкодував завдану шкоду, керування транспортним засобом для нього є єдиним джерелом заробітку.

Апеляційний суд вважає, що на підставі викладених обставин, враховуючи наявність кількох пом`якшуючих обставин та думки потерпілої сторони, суд дійшов обґрунтованого висновку про можливість призначення ОСОБА_7 основного покарання, близького до мінімального, передбаченого санкцією ч.2 ст.286 КК України, звільнення від його відбування з випробуванням та обґрунтовано не призначив обвинуваченому додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Доводи апеляційної скарги прокурора щодо невірного вирішення питання про стягнення судових витрат, апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки судом це питання вирішене відповідно до вимог кримінального процесуального закону.

Інших доводів апеляційному суду представлено не було, істотних порушення кримінального процесуального законодавства, які тягнуть безумовне скасування чи зміну вироку - не встановлено.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, апеляційний суд доходить висновку про необґрунтованість апеляційної скарги в цілому, у зв`язку з чим вважає за необхідне залишити її без задоволення, а оскаржуваний вирок - без змін.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,
постановив:
Апеляційну скаргу прокурора Білгород-Дністровської місцевої прокуратури ОСОБА_9 - залишити без задоволення.

Вирок Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 26 січня 2017 року відносно ОСОБА_7 за ч.2 ст.286 КК України залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді апеляційного суду Одеської області:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4