Справа № 157/1/17
Провадження №1-кп/157/14/17
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 березня 2017 рокумісто Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

з участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000505 від 08 листопада 2016 року про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Мельники-Мостище, Камінь-Каширського району, Волинської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з базовою загально-середньою освітою, непрацюючого, раніше судимого вироком Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 12 листопада 2007 року за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 850 грн., яке постановою цього ж суду від 23 червня 2008 року замінено на 240 годин громадських робіт,

вироком Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 31 грудня 2008 року за ч. 2 ст. 389, ст. 71 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік 20 днів, постановою Рівненського районного суду Рівненської області від 27 жовтня 2009 року звільнений умовно-достроково на 4 місяці 22 дні,

вироком Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 21 червня 2010 року за ч. 2 ст. 296 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки, звільнений 21 червня 2012 року по відбуттю строку покарання,

вироком Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 09 червня 2015 року за ч. 1 ст. 186 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 120 годин, відбуте 03 вересня 2015 року,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

встановив:

ОСОБА_4 , 07 листопада 2016 року о 19 годині, знаходячись біля магазину «Бонжур» по вул. Гагаріна, 5, у м. Камені-Каширському Волинської області, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння та діючи умисно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, скориставшись відсутністю потерпілої ОСОБА_6 , повторно, таємно викрав велосипед марки «Ардіс» бордового кольору, вартістю 750 грн., чим заподіяв потерпілій на вказану суму майнову шкоду.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України.

Під час підготовчого судового засідання захисник обвинуваченого, - ОСОБА_5 подав угоду про примирення, укладену 27 грудня 2016 року між обвинуваченим та потерпілою, за умовами якої сторони дійшли згоди щодо істотних для даного кримінального провадження обставин, узгодили покарання обвинуваченому, а саме, у виді обмеження волі на строк 3 роки із звільненням, на підставі ст. 75 КК України, від відбування покарання з випробуванням, та просив угоду затвердити.

Обвинувачений ОСОБА_4 та потерпіла ОСОБА_6 клопотання захисника ОСОБА_5 про затвердження угоди повністю підтримали.

Заслухавши думку прокурора, який не заперечив проти задоволення клопотання захисника, перевіривши угоду на відповідність вимогам закону та дослідивши матеріали кримінального провадження, суд доходить висновку, що угоду належить затвердити, зважаючи на таке.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч. 3 ст. 469 цього Кодексу така угода може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та повністю підтвердив обставини його вчинення, і підтримав угоду про примирення, в якій узгоджено сторонами покарання йому у виді 3 років обмеження волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням, та просив її затвердити.

Згідно зі ст. 12 КК України вчинений обвинуваченим злочин відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості. Викрадене майно потерпілій, як вона пояснила у судовому засіданні, повернуто.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, є вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння. Обставини, що пом`якшують покарання, відсутні.

Судом роз`яснено обвинуваченому та потерпілій правові наслідки затвердження угоди, перевірено відповідність угоди фактичним обставинам кримінального провадження, а також добровільність позиції сторін.

В угоді передбачені як наслідки її укладення та затвердження, визначені ст. 473 КПК України, так і наслідки її невиконання.

У відповідності до ч. 2 ст. 75 КК України суд приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням у випадку затвердження угоди про примирення або про визнання вини, якщо сторонами угоди узгоджено покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, позбавлення волі на строк не більше п`яти років, а також узгоджено звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Як роз`яснено у постанові Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11.12.2015 року № 13 «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод» суд має враховувати, що чинні КК і КПК регулюють два різновиди звільнення від відбування покарання з випробуванням: 1) загальний - коли вимагається встановлення можливості виправлення засудженого без відбування покарання; 2) спеціальний - у випадку затвердження угоди про примирення або про визнання винуватості, для укладення якої з`ясування питань, визначених у ч. 1 ст. 75 КК України, не є обов`язковим. У зв`язку з чим, якщо ж сторони узгодили покарання та досягли домовленості щодо звільнення підозрюваного/обвинуваченого від його відбування з випробуванням, відповідно до частин 2, 3 ст. 75 КК України суд зобов`язаний прийняти рішення про таке звільнення у випадку затвердження угоди про примирення або визнання винуватості за наявності сукупності таких умов: 1) сторонами угоди узгоджено покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, позбавлення волі на строк не більше п`яти років; 2) узгоджено звільнення від відбування покарання з випробуванням; 3) угода відповідає чинному законодавству та підстави для відмови в її затверджені визначені КПК (пункти 1 - 6 ч. 7 ст. 474 КПК) відсутні.

Таким чином, беручи до уваги, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, її умови відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, суд доходить висновку, що угоду належить затвердити, визнавши обвинуваченого ОСОБА_4 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, і призначивши йому узгоджене сторонами в угоді покарання у виді обмеження волі строком на 3 роки із звільненням від відбування цього покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку та покладенням обов`язків, передбаченим законом.

При визначенні тривалості іспитового строку та обов`язків, які покладаються на особу, яка звільняється від відбування покарання з випробуванням, суд враховує дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він раніше судимий, в тому числі і за вчинення корисливих злочинів, не працює, характеризується негативно, разом з тим має постійне місце проживання, вину у вчиненні злочину визнав повністю, і приходить до висновку, що ОСОБА_4 необхідно визначити іспитовий строк 2 роки з покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації (кримінально-виконавчої інспекції); повідомляти уповноважений орган з питань пробації (кримінально-виконавчу інспекцію) про зміну місця проживання.

Речовий доказ, - велосипед марки «Ардіс», бордового кольору, що переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_7 , належить залишити у володінні останнього.

На підставі ст. 124 КПК України з обвинуваченого необхідно стягнути в дохід держави процесуальні витрати за проведення у кримінальному провадженні експертизи у розмірі 439 грн. 80 коп.

Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ч. 2 ст. 373, ст. ст. 374, 474, 475 КПК України, суд

ухвалив:

Затвердити угоду про примирення від 27 грудня 2016 року, укладену між потерпілою ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання у виді 3 (трьох) років обмеження волі з випробуванням, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом обов`язки, що передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації (кримінально-виконавчої інспекції); повідомляти уповноважений орган з питань пробації (кримінально-виконавчу інспекцію) про зміну місця проживання.

Речовий доказ, - велосипед марки «Ардіс», бордового кольору, залишити у володінні ОСОБА_7 .

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави процесуальні витрати за проведення експертизи у розмірі 439 грн. 80 коп. (чотириста тридцять дев`ять гривень 80 копійок).

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Волинської області через Камінь-Каширський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України:

- обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч. ч. 5 - 7 ст. 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення наслідків укладення угоди;

- потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; не роз`яснення наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених ч. ч. 6 - 7 ст. 474 КПК України;

- прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з ч. 3 ст. 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий:ОСОБА_1