Єдиний унікальний № 500/533/17
Провадження № 1-кп/500/200/17
УХВАЛА

про продовження строку тримання під вартою
28 квітня 2017 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

учасники кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_3 ,

обвинувачений ОСОБА_4 ,

захисник адвокат ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ізмаїлі клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні за обвинуваченням

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Атаки Окницького району республіки Молдова, громадянина Молдови, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, який зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , проживає АДРЕСА_2 , раніше судимого, 05 січня 2017 року обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 185 ч. 2, 186 ч. 2 КК України,

В С Т А Н О В И В:
Відповідно до ухвали слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 05 січня 2017 року відносно обвинуваченого ОСОБА_4 обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії якого був продовжений ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 03.03.2017 р. та спливає 29 квітня 2017 року.

Прокурором надано суду клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 строком на шістдесят днів, так як ризики, передбачені ст. 177 КПК України не зникли, а саме те, що є всі підстави вважати що і в подальшому він може вчиняти кримінальні правопорушення, так як дані злочини у яких обвинувачується ОСОБА_4 скоєні ним під час розгляду попереднього вироку за яким його засуджено до умовної міри покарання апеляційною інстанцією, ОСОБА_4 може незаконно впливати на потерпілу та свідків, він є громадянином іншої держави та має родичів в іншій державі, що у сукупності може свідчити про можливість обвинуваченого переховуватись від суду з метою уникнення від покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 заперечують проти продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та просять змінити його на більш м`який.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, враховуючи що судовий розгляд ще не закінчений з об`єктивних причин, суд приходить до висновку, що обраний обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно продовжити, оскільки будь-яких даних зменшення чи відсутність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено. Крім того, суд враховує, що ОСОБА_4 обвинувачується у скоєні злочинів під час розгляду попереднього кримінального провадження (вирок Ізмаїльського міськрайонного суду від 17 травня 2016 року, за яким його засуджено за ст. 289 ч. 2 КК України з випробуванням, який до теперішнього часу знаходиться на розгляді Апеляційного суду Одеської області).
При вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 суд також враховує засаду верховенства права, закріплену у ст. 8 КПК, та практику Європейського суду з прав людини (далі Суд), яка у відповідності до вимог ч. 2 зазначеної статті підлягає обов`язковому застосуванню під час кримінального провадження. Так, у п. 219 рішення у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року (заява № 42310/04) Європейського суду з прав людини зазначив, що питання про те, чи є тривалість тримання під вартою розумною, не можна вирішувати абстрактно. Наявність підстав для залишення обвинуваченого під вартою слід оцінювати в кожній справі з урахуванням її особливостей. Продовжуване тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права на свободу (див. рішення у справі «Єчюс проти Литви», N 34578/97, п. 93, ECHR 2000-IX).

Враховуючи вищевикладені обставини кримінального провадження, суд дійшов висновку про наявність чітких ознак того, що справжній інтерес суспільства у забезпеченні законності та інтересів правосуддя, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права обвинуваченого ОСОБА_4 на свободу.
Таким чином, виходячи з положень ст.ст. 177, 178, 183, 194 КПК України та враховуючи матеріали справи, які свідчать, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого під час розгляду справи, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_4 необхідно продовжити строк тримання під вартою до 26 червня 2017 року.

Керуючись ст. 331 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
Клопотання прокурора Ізмаїльської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу обраного відносно обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 185 ч. 2, 186 ч. 2 КК України у вигляді утримання під вартою в Ізмаїльській установі виконання покарань №22 до 26 червня 2017 року.

Ухвала припиняє свою дію 26 червня 2017 року.

Копію ухвали направити до Ізмаїльської установи виконання покарань №22 для виконання, прокурору Ізмаїльської місцевої прокуратури, обвинуваченому ОСОБА_4 та його захиснику до відома.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя