Єдиний унікальний номер 226/1795/16-к
Номер провадження 11-кп/775/434/2017

У Х В А Л А
21 червня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Донецької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_4
у відкритому судовому засіданні в м. Бахмуті розглянувши апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 на вирок Димитрівського міського суду Донецької області від 12 грудня 2016 року, яким:
ОСОБА_5 , громадянина України, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Макіївці Донецької області, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнано винуватим за ч. 1 ст. 125 КК України, та призначено йому покарання у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому вимірі на день постановлення вироку складає 680 (шістсот вісімдесят) гривень. -
за участі прокурора ОСОБА_6
в с т а н о в и л а :
Вироком суду першої інстанції ОСОБА_5 визнано винним у тому, що 30.06.2016 року близько 13-00 години ОСОБА_7 перебувала біля першого під`їзду будинку АДРЕСА_2 . У вказаний період часу сусід ОСОБА_7 - ОСОБА_5 , з яким у останньої наявні тривалі особисті неприязні стосунки, тримаючи в правій руці металевий прут довжиною 40-50 см, наблизився до неї ззаду, почав розмахувати вказаним прутом перед обличчям потерпілої, від чого та почала ухилятися та робити зауваження ОСОБА_5 щодо припинення вказаних дій. ОСОБА_5 , нехтуючи зауваженнями ОСОБА_7 та не реагуючи на них, на ґрунті раніше виниклих тривалих неприязних відносин, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто, діючи з прямим умислом, з метою завдання тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , знаходячись з нею обличчям до обличчя, замахнувся на останню металевим прутом, намагаючись нанести їй удару в область голови. ОСОБА_7 , захищаючись від удару, закрила своєю правою рукою обличчя, в результаті чого ОСОБА_5 наніс металевим прутом одного удару в область нижньої третини правого передпліччя потерпілої, після чого припинив свої дії та місце вчинення злочину залишив. Внаслідок злочинних дій ОСОБА_5 потерпілій ОСОБА_7 був заподіяний забій (травматичний набряк) м`яких тканин нижньої третини правого передпліччя по внутрішній поверхні, який відноситься до легких тілесних ушкоджень, які не потягли за собою короткочасного розладу здоров`я або незначної стійкої втрати працездатності.

В поданій на вирок суду першої інстанції апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_5 із посиланням на те, що вирок суду є незаконним, однобічним та необґрунтованим просить його скасувати. Ухвалити новий вирок, яким його визнати невинуватим за ч. 1 ст. 125 КК України.

- Вказує, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам по справі, а саме свідчення свідків різняться, які до того ж, є родичами потерпілих. Свідченя свідків та потерпілої є не конкретними та суперечливими.

- Судом не взято до уваги висновок експерта судово-медичної експертизи № 209 від 04.08.2016р., згідно якого у потерпілої не виявлено тілесних ушкоджень або слідів від них. А зроблено посилання на додатковий висновок експерта.

- Вказує, що слідчий експеримент проведено без його участі.

- Зазначає що судом не взято до уваги те, що конфлікт був спровокований самою потерпілою, а він на захист був вимушений махати у відповідь металевим прутом, який носив із собою для самозахисту.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора ОСОБА_6 , який заперечував проти доводів поданої апеляційної скарги та просив про її залишення без задоволення, а вирок суду першої інстанції без змін, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга обвинуваченого є ¬¬¬¬¬¬¬¬¬¬¬¬¬¬¬¬¬¬¬¬¬¬необґрунтованою та не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Вина ОСОБА_5 у скоєнні злочину за наведених у вироку суду першої інстанції доведена сукупністю об`єктивних доказів, встановлених на досудовому слідстві та досліджених під час судового розгляду, а саме:

Допитом потерпілої ОСОБА_7 показала, близько 25 років триває її конфлікт з ОСОБА_5 , з мешканцем цього будинку. Обвинувачений постійно ображав її дітей, проганяв їх з двору, у 1998 році побив її старшу дочку ОСОБА_8 , вдаривши ногою у живіт, коли вона захищала від нього їхнього собаку. Також обвинувачений кидав в неї цеглою з вікна, забивав цвяхи у лавку, щоб вона не сиділа там, ображав її подруг. Зараз ОСОБА_9 ганяє її онуку. 30.06.2016 року хтось з дітей насипав під сарай обвинуваченому пісок. Близько 13-00 години вона знімала білизну, яка сушилася надворі, і ОСОБА_10 , її сусідка, покликала її до свого вікна на першому поверсі. Вона підійшла та вони спілкувалися, при цьому вона стояла на вулиці, а ОСОБА_11 знаходилася у себе в квартирі. Під час спілкування вона почула шаги ззаду, обернулася та побачила, як до неї наближається ОСОБА_9 із металевим прутом в руці, схожим на шматок арматури, довжиною 40-50 см. Обвинувачений почав розмахувати прутом біля її голови, вона відходила, а він замахувався, при цьому ображав її та казав: «Отдай свои мозги!». Захищаючись, вона підставила свою праву руку та він влучив їй по руці, хотів ще по шиї, але вона відходила. Того часу її дочка ОСОБА_12 вийшла покликати онуку з вулиці, побачила, що відбувається, ОСОБА_9 кинувся ще й на дочку, але вона зачинилася у під`їзді. Після цього ОСОБА_9 та вона розійшлися по домівках, вона викликала поліцію. Внаслідок побиття обвинуваченим вона була тиждень на лікарняному, на руці були гематома та набряк, вона погано себе почувала.

Допитом свідка ОСОБА_13 , яка є неповнолітньою і допитана судом у присутності своєї матері ОСОБА_14 , суду показала, що мешкає в будинку АДРЕСА_2 . Влітку 2016 року, точної дати не пам`ятає, після обіду вона дивилася у вікно та бачила, як ОСОБА_15 , перебуваючи на вулиці, спілкувалася із сусідкою ОСОБА_16 , яка була у себе в квартирі на першому поверсі їх будинку. З під`їзду № 3 вибіг їх сусід ОСОБА_5 із залізякою в руці, наблизився до ОСОБА_17 зі словами: « ОСОБА_18 тебе сей час как дам!». ОСОБА_9 замахнувся, ОСОБА_17 закрила обличчя руками та він влучив прутом їй по руці. Потім всі розійшлись та згодом приїхала поліція. Вказала, що обвинувачений ОСОБА_9 та потерпіла ОСОБА_17 часто сваряться.

Допитом свідка ОСОБА_19 в судовому засіданні показала, що потерпіла ОСОБА_7 є її матір`ю. 29-30 червня 2016 року вони виконували ремонтні роботи в квартирі матері по АДРЕСА_3 . Її дочка ОСОБА_20 гуляла надворі з онуком сусідки ОСОБА_21 . Мати пішла знімати білизну, яка сушилася на вулиці, а вона вирішила вийти за своєю дочкою, зачинила вхідні двері квартири і почула крик своєї матері, вибігла на вулицю. Там побачила, що сусід ОСОБА_5 стоїть біля під`їзду, бачила, як він вдарив матір по руці залізним прутом, закричала, після чого він понісся на неї, а вона зачинила перед ним металеві двері під`їзду та побігла додому. Потім їй стало відомо зі слів дочки, що ОСОБА_9 проганяв її, лопатою загнав у сусідній двір, замахувався. Це було ще до конфлікту ОСОБА_9 з матір`ю, який виник з приводу того, що діти насипали піску під його сарай, він сварився, мати йшла за білизною та він накинувся на неї. Кравцов ображає дітей, ображав і їх з сестрою в дитинстві, навіть одного раз вдарив її сестру, має конфлікт з її матір`ю довгі роки, його роздратовував їх собака.

Допитом свідка ОСОБА_22 показала, що є сусідкою обвинуваченого ОСОБА_5 та потерпілої ОСОБА_7 , мешкає також в буд. АДРЕСА_2 , її квартира розташована на першому поверсі, вікна виходять у двір. Влітку 2016 року, вдень, точної дати та часу не пам`ятає, вона готувала їжу в кухні, побачила у вікно, як ОСОБА_9 кинув пісок із землею до гаражу ОСОБА_17 . Потім вона побачила потерпілу та покликала її до вікна, запитала, що сталося з ОСОБА_9 . Та відповіла, що ОСОБА_9 скаржиться на її онуку, яка, з його слів, насипала піску під його гараж. Тут з третього під`їзду з`явився ОСОБА_9 із залізним прутом в руці, кинувся на ОСОБА_17 , та трохи відскочила, закрила обличчя правою рукою, ОСОБА_9 вдарив та влучив прутом по її руці. Він ще два рази замахнувся, але не вдарив, оскільки ОСОБА_17 відскочила та стала погрожувати поліцією. Після цього ОСОБА_9 пішов додому. ОСОБА_9 і ОСОБА_17 конфліктують більше 20 років.

Протоколами проведення слідчих експериментів, під час яких потерпіла ОСОБА_7 , свідки ОСОБА_19 та ОСОБА_22 розповіли про обставини заподіяння ОСОБА_5 тілесного ушкодження потерпілій та показали із застосуванням статиста, як саме ОСОБА_5 був нанесений удар ОСОБА_7 , що було зафіксовано фототаблицями до протоколу слідчого експерименту (а.с. 54-58, 59-63, 64-68).

Додатковим висновком експерта судово-медичної експертизи № 55 до висновку експерта № 209 від 10.10.2016 року, яким встановлено, що на підставі даних судово-медичної експертизи ОСОБА_7 , вивченням матеріалів досудового розслідування, з урахуванням обставин події, з урахуванням співставлення характеру та розташування тілесного ушкодження, виявленого у ОСОБА_7 , з відтвореним нею та свідками ОСОБА_19 та ОСОБА_22 відповідним механізмом заподіяння травми, слід вважати, що його виникнення можливе за обставин, вказаних потерпілою та свідками ході проведення слідчих експериментів за їх участю 07.10.2016 року (а.с. 50-51).

Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції про те, що свідчення свідків є логічними, послідовними, такими, що узгоджуються як між собою, так і з обставинами, викладеними в обвинувальному акті. Тому, колегія суддів вважає посилання обвинуваченого ОСОБА_5 про не узгодженість свідчень свідків є необґрунтованими.

Посилання в апеляційній скарзі обвинуваченого на те, що слідчий експеримент з потерпілою та свідками проведено за його відсутності, що є порушенням його права на захист та інтересів є безпідставними, з цього приводу колегія суддів зазначає, що відповідно до ст. 240 КПК України слідчий експеримент проводиться слідчим, прокурором для перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального провадження та є правом слідчого, прокурора.

Згідно ч. 3 ст. 240 КПК України до участі в слідчому експерименті можуть бути залучені підозрюваний, потерпілий, свідок, захисник, представник та обов`язкова участь потерпілого у проведенні слідчого експерименту не передбачена діючим законодавством.

Посилання обвинуваченого ОСОБА_5 на те, що судом обрано вибірковий підхід до оцінки доказів, враховано додатковий висновок експерта № 55 до висновку № 209 від 10.10.2016р яким у потерпілої встановлені тілесні ушкодження, та не враховано висновок експерта висновку № 209 від 04.08.2016 р., яким у потерпілої не встановлено тілесних ушкоджень безпідставні, оскільки судом надано оцінку кожному висновку. Судом зазначено, що висновок експерта № 209 від 04.08.2016 року зроблено на підставі даних медичної карти про звернення потерпілої до медичної установи де поставлено діагноз: травма правого передпліч, гематома, та цим висновком визначена ступінь тяжкості спричиненого тілесного ушкодження.

Посилання обвинуваченого ОСОБА_5 в апеляційній скарзі на те, що судом не взято до уваги те, що сама потерпіла спровокувала конфлікт та розмахувала перед його обличчям віником, а він тільки захищався тримаючи у руці металевий прут не узгоджуються із фактичними обставинами по справі та протирічать свідченням свідків та висновку судово-медичного експерту про наявність отриманого тілесного ушкодження потерпілою за обставин, на які ними вказано при проведенні слідчого експерименту та допиту у якості свідків. А саме, отримання тілесного ушкодження потерпілою від спрямованої дії обвинуваченого ОСОБА_5 , а не від випадкового пошкодження при його (обвинуваченого) захисті.

Колегія суддів вважає вирок суду обґрунтованим, вмотивованим та постановленим з дотриманням норм кримінального процесуального закону та закону про кримінальну відповідальність.

Підстави для зміни або скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Вирок Димитрівського міського суду Донецької області від 23 лютого 2017 року відносно ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 125 КК України - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ на протязі трьох місяців з дня її проголошення.

Колегія суддів: