ВИРОК
іменем України
12 червня 2017 рокуСправа №451/1511/13-к
Провадження № 1-кп/451/1/17
м.Радехів
Радехівський районний суд Львівської області
в складі головуючого-судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
потерпілих: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , представника потерпілих ОСОБА_8
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, гром. України, уродженця с.Руденківка Новосанжарського району Полтавської області, жителя АДРЕСА_1 , з вищою освітою, одруженого, працюючого директором ТзОВ «Стоянівнасіння», раніше несудимого,
за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.271 КК України,
В С Т А Н О В И В :
За обвинувальним актом, ОСОБА_4 , обвинувачується в тому, що згідно наказу №29-К від 29.11.2012 року перебуваючи на посаді директора ТзОВ «Стоянівнасіння» будучи відповідальним за стан умов праці та дотримання трудового законодавства допустив до роботи ОСОБА_9 з яким не укладено трудового договору, не видано наказу про прийняття на роботу та здійснював недостатній контроль за загальним станом охорони праці, техніки безпеки, виробничої санітарії та за дотриманням працівниками вимог інструкцій з охорони праці, порушив вимоги розділу III Основні обов"язки працівників, п.3.4.13 Правил охорони праці у сільськогосподарському виробництві, затверджених наказом Держнаглядохоронпраці 07.02.2000 №18. п.п. 1.1. п.3.3.8 Правил техніки безпеки і виробничої санітарії для підприємств по збереженню і переробці зерна, затверджених наказом Міністерства хлібопродуктів СРСР 18.04.1988 №99, який виразився в незабезпечені встановленню в завальній ямі складу №4 металевої решітки,що запобігає падінню людей.
Вказані вище порушення, в комплексі, призвели до того, що 12.12.2012 року ОСОБА_9 знаходячись на території ТзОВ «Стоянівнасіння», що в с. Стоянові по вул. І.Франка,85, Радехівського району під час проведення робіт по завантаженню автомобіля зерном сої через нурійну башню складу №4 з метою пробивання зернопроводу зайшов у завальну яму заповнену зерном сої, в якій були відсутні металеві решітки, де його засипало зерном та настала його смерть внаслідок обтураційної асфіксії від закриття дихальних шляхів сторонніми предметами (зернами сої).
Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.271 КК України не визнав та в судовому засіданні показав, що 26 чи 27 листопада 2012 року до нього звернувся брат його колишньої дружини і сказав, що треба допомогти в роботі бо в м.Радехові не дають працювати, і потрібно вивести підприємство. Він сказав, що не є фахівець, і що в зерні знає тільки як його купити та продати, як його зберігати йому не відомо. Однак йому пояснили, що на підприємстві є керівник ОСОБА_10 , який це підприємство з 90-х років утримує, і який все знає, що він буде все робити на місці, а його виробнича діяльність полягатиме в тому, щоб заключати угоди, договори, тобто лише організаційна діяльність, а все виробництво буде на ОСОБА_10 .
Приблизно 28.11.2012 року в м.Дрогобичі, він зустрів свого знайомого який здавав приміщення в центрі міста. Вони заключили угоду про оренду офіса. Потім під`їхали власники і вони пояснили суть роботи та сказали, що ОСОБА_10 допоможе. Вони зателефонували до ОСОБА_10 , який сказав, що допоможе та попередили чим він буде займатися.
Вперше він заїхав в с.Стоянів 3.12.2012 року, біля 17 год. Тоді він познайомився з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , лаборантом ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 . Він показав їм наказ на призначення директора. На нараді вони вирішили, що акту прийому-передачі робити не будуть, оскільки ОСОБА_10 залишається і все підприємство фактично на ньому. Другий раз він приїхав в с.Стоянів 5.12.2012 року біля обіду. Вони поїхали в м.Радехів де ОСОБА_10 знявся з реєстрації. В с.Стоянів вони приїхали десь під вечір. Повертаючись в с.Стоянів вони з ОСОБА_10 заїхали до ОСОБА_15 взяли його з собою, йому дали книгу вступного інструктажу, щоб розписався. ОСОБА_15 дав і показав всі інструкції по техніці безпеки, які він забрав з собою, а потім повернув. Після цього вони пішли по підприємству, йому показали де що знаходиться. Про якісь проблеми на підприємстві йому нічого не розповідали.
13 грудня 2012 року він приїхав в с.Стоянів і ОСОБА_10 повідомив, що була міліція і хотіла його посадову інструкцію. Вони дали їм його посадову інструкцію. Він на той час не знав, що кожний працівник має мати свою посадову інструкцію.
12 грудня 2012 року, коли стався нещасний випадок він був в м.Дрогобичі в головному офісі, тому, що з переєстрацією підприємства було багато роботи. Всі документи зберігалися в с.Стоянів десь до початку січня 2013 року, бо не мав де їх зберігати. Про неофіційних працівників на підприємстві він не знав, а ОСОБА_10 не поставив його до відома. Дізнався про неофіційно працюючих 13 грудня 2012 року після нещасного випадку. ОСОБА_10 сказав, що людина працювала неофіційно. Навчання з питань охорони праці не проходив. На посадовій інструкції, яка затверджена 29 листопада 2012 року стоїть не його підпис, печатка яка там стоїть була в с.Стоянові лише 13 грудня 2012 року, однак він завірив «копія вірна» своїм підписом в січні 2013 року. Після нещасного випадку, на наступний день 13 грудня 2012 року ОСОБА_10 сказав, що посадові інструкції забрала міліція. Цю посадову інструкцію розробляла начальник відділу кадрів ОСОБА_16 і він її затвердив 13 грудня 2012 року, до цього часу він не знав про такі посадові інструкції. Мав тільки одну посадову інструкцію по техніці безпеки і думав, що це єдина посадова інструкція. До 13 грудня 2012 року на підприємстві за стан охорони праці відповідав ОСОБА_10 . Посадової інструкції до 12 грудня 2012 року на ОСОБА_10 він не пам`ятає щоб затверджував, однак пам`ятає, що така була, бо коли приїхала після нещасного випадку комісія ОСОБА_10 показував свою посадову інструкцію і його, яку він підписав 13 грудня.
Всіма виробничими потребами займався ОСОБА_10 , а на складі ОСОБА_11 . Це дві особи з якими він спілкувався і які говорили про всі питання, які виникали на підприємстві. Коли 5 грудня 2012 року вони обходили територію, то в ямі знаходилося зерно, кришка була піднята. З власниками визначилися, що його робоче місце в м.Дрогобичі і він був зобов`язаний, виходячи з завдань, які були поставлені власниками знаходитися в м.Дрогобичі, тому, що всі основні фонди, банки вся робота здійснюється в м.Дрогобич. Виходячи з його знань, він не мав можливості виявити порушення технологічного процесу техніки безпеки, які не виявили під час перевірок в 2011 і в 2012 роках до початку сезону фахівці гірпромнагляду. Металічна решітка має бути на завальній ямі. Відповідальною особою на підприємстві залишився ОСОБА_10 , однак його посадової інструкці він представити не може бо вона пропала.
Заявлені до нього цивільні позови він не визнає, оскільки не визнає себе винним у вчиненні кримінального правопорушення та у смерті ОСОБА_9 .
Незважаючи на невизнання вини обвинуваченим ОСОБА_4 винність його у вчиненні кримінального правопорушення, стверджується такими доказами.
Потерпіла ОСОБА_7 в судовому засіданні показала, що 12.12.2012 року їй подзвонили і сказали, що її брата ОСОБА_9 повезли в лікарню. Першим про нещасний випадок дізнався тесть ОСОБА_9 - ОСОБА_17 , який з своїм братом ОСОБА_18 , приїхали на підприємство під браму, але їх не пустили на територію. З підприємства виїхала машина і повезла брата в м.Радехів в лікарню. ОСОБА_17 поїхав за цією машиною в м.Радехів, потім вона підїхала і їм сказали, що ОСОБА_19 загинув. Після цього вона написала заяву в міліцію. Міліція виїхала на місце події в СТзОВ «Стоянівнасіння». На підприємстві їй показали де все це сталося. Після цього їй показали книгу де ОСОБА_19 розписався за техніку безпеки. На наступний день вона забрала брата. До неї підїхав ОСОБА_4 та ОСОБА_20 вони дали їй 5000 грн. на похорон.
Зазначає, що її брат пішов на роботу в СТзОВ «Стоянівнасіння» в липні 2012 року, де працював водієм на вантажному автомобілі, крім цього виконував й іншу роботу, яку йому казали робити. Про ОСОБА_4 їй стало відомо 13 грудня 2012року.
Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні показав, що він працював на підприємстві СТзОВ «Стоянівнасіння» з 1983 року по 1990 рік інженером і з 2005 року до 28.11.2012 року - директором. Після нього прийшов на посаду директора ОСОБА_4 , а він перейшов на посаду заступника директора з технічних питань. Посадова інструкція заступника директора з технічних питань на той час не була складена і по сьогоднішній день такої інструкції нема і він не ознайомлений. З дня призначення на посаду директора до нещасного випадку ОСОБА_4 був на підприємстві декілька раз, скільки саме не пам`ятає, оскільки в цей час ішла передача документів, він їздив по організаціях. Фактично роботами по зерні: вивезення, загрузка зерна і роботою зміни керував завідуючий складу ОСОБА_22 . Він не отримував вказівки від власників, що після призначення ОСОБА_4 , залишається директором і виконує обов`язки директора. 28.11.2012 року був призначений директор і змінена юридична адреса підприємства з с.Стоянів на м.Дрогобич. Всі документи передавалися в офіс м.Дрогобича. ОСОБА_9 на роботу він не приймав, а коли його побачив то запитав в ОСОБА_23 , що ОСОБА_19 робить на підприємстві, на що він відповів, що родичі попросили взяти його на роботу. Він погодився, щоб він працював. На підприємстві інженера по охороні праці не було до 01.11.2012 року, і він провів з ОСОБА_24 вступний інструктаж по охороні праці, бо не було більше кому такого інструктажу проводити. Він виконував обов`язки директора, головного інженера, інженера по охороні праці. Він має посвідчення, що має право проводити інструктаж так як був на навчані по охороні праці. Чи він знав, що на завальній ямі має бути решітка сказати не може. Решітку встановили після нещасного випадку на наступний день. Металеві решітки були на одних ямах встановлені на інших ямах їх не було тому, що вони знаходилися в складі.
12.12.2012 року решітки на завальній ямі не було, зачищали яму і зняли решітку, віднесли в склад, коли її зняли йому невідомо, назад не принесли. Інженер по охороні праці був прийнятий на роботу 28.10.2012 року. Він проводив вступний інструктаж з ОСОБА_24 , а ОСОБА_25 проводив інструктаж на робочому місці. Він не знає чи ОСОБА_4 знав, що на підприємстві працює ОСОБА_19 . На завальній ямі де стався нещасний випадок з 29.11.2012 року з дня призначення ОСОБА_4 директором і до загибелі ОСОБА_9 нічого не змінювалося. Хто дав дозвіл зняти решітки не може сказати. Чи подавав інженер з охорони праці рекомендації з приводу роботи обладнання на підприємстві не пригадує. На підприємстві був інспектор з охорони праці з області і він видав приписи, що потрібно на підприємстві. Серед цих приписів не було вказівки встановити решітки. Всі вказівки на підприємстві виконувалися через засновників. 12.12.2012 року він нікому не давав вказівки кому, що виконувати, так як о 08.30 год. з бухгалтером поїхали в м.Радехів в БТІ і приїхав на підприємство біля 15.30 год. Йому розповідали, що цього дня ОСОБА_19 вивозив попіл, а потім пішов на завальну яму. Він знаходився в конторі, коли подзвонили і сказали, що стався нещасний випадок. Коли він прибіг на місце то люди вже вичерпували сою з ями. Коли витягнули ОСОБА_9 то він думав, що його ще можна врятувати, і вони повезли його в лікарню.
З боку ОСОБА_26 було грубе порушення техніки безпеки, що він зайшов в яму. Фактично, щоб цю яму розгрузити треба було зайти в нижню галерею, закрити шубра і спустити зерно в цей погреб де нурійна яма стоїть. Всі операції по загрузці зерна і по вигрузці зерна, все виконувалося по вказівці завідуючого складу. Те що ОСОБА_19 хотів палкою проштовхати зерно не передбачено технологією. Людей завжди навчали, що в яму заходити не можна, бо то є сипучий матеріал. ОСОБА_9 інструктували як водія і в його функції не входила робота внаслідок якої він загинув.
Свідок ОСОБА_27 в судовому засіданні показав, що ним був складений акт спеціального розслідування.
Нещасний випадок стався 12.12.2012 року, 17.12.2012 року був виданий наказ, а 18.12.2012 року комісія виїхала місце події і приступила до розслідування нещасного випадку. Під час розслідування вияснили, що працівник фактично допущений до роботи, був пропущений через прохідну. В 9 год. він приступив до роботи і до 16 год. він навантажував транспорт. Біля 16 год. підїхав грузовий автомобіль, було контрольне зважування, він висипав в завальну яму сою, поїхав зважився автомобіль пустим, пізніше повернувся на завантаження, завантаження йшло погано і троє працівників були причетні до завантаження даного автомобіля. Під час завантаження ОСОБА_9 в кінцевому результаті опинився в завальній ямі, згідно опитування, комісія виясняла та прийшла до висновків, що фактично з порушенням трудового законодавства даний працівник був допущений до роботи. Згідно положення про розслідування чітко написано, що поширюється на осіб, які були допущенні до роботи в інтересах підприємства, і він був допущений до роботи. Випадок стався під кінець робочого дня. Згідно положення про розслідування комісія взяла до уваги те, що ОСОБА_9 виконував роботу на території підприємства в робочий час. Він робив запит в слідчу групу, щоб дали йому огляд місця і з фотомонтажу він ще раз пересвідчився, що на момент настаня нещасного випадку на завальній ямі відсутня була металева решітка, яка згідно правил і норм передбачена. Він встановив, що його допустив на територію до роботи заступник директора, тоді передоручив його начальнику складу. Начальник складу це робочий, він не може нести відповідальність, є посадові особи, є інженерно-технічні працівники і інші. Посадова особа в даному випадку є директор та заступник директора. В акті він вказав, що на товаристві створено службу охорони праці в особі інженера з охорони праці ОСОБА_15 , і недоліки по охороні праці відображенні в приписі державної інспекції від 11.01.2013 року. Він знайомився з приписами попередніми та актами перевірок, але зауважень про завальну яму не бачив.
Директор ОСОБА_4 був прийнятий на роботу в листопаді 2012 року нещасний випадок стався 12.12.2012 року, чи був він на роботі чи ні не знає, однак він вже виконував обов`язки. Згідно положення про порядок проведення розслідування, вказав причини нещасного випадку, перше йдуть технічні причини, потім організаційні причини, а третє психологічні причини. Технічна причина відсутність металевих решіток на завальній ямі складу №4, порушено вимоги 3,4,13 Правил охорони праці в сільськогосподарському виробництві та вимоги пункту 3.3.8 Правил техніки безпеки виробничої санітарії на підприємствах збереження та переробці зерна затверджене наказом міністерства хлібопродуктів СРСР від 18.04.1988 року № 95.
ОСОБА_19 пішов на завальну яму з відома завідуючого складом, йому було доручено перевантажити зерно сої. ОСОБА_10 дав вказівку завідуючому складу, а той в свою чергу давав вказівки працівникам. Нещасний випадок стався частково з вини самого ОСОБА_9 - порушення ним правил охорони праці та частково з вини керівництва бо якби була решітка то ОСОБА_19 не попав би в завальну яму. Перед тим як допустили директора до виконання своїх обов`язків він повинен був пройти навчання раз на три роки в навчальному закладі та отримати посвідчення навчального закладу і після цього власник міг допустити його до роботи. Інспектор дергірпромнагяду який проводив попередню перевірку, повинен був детально оглянути підприємство, виявити це порушення і вказати про нього в приписі. Попередня перевірка виявила ряд порушень на підприємстві, однак відсутність решіток на завальній ямі не виявила.
Він проводив спеціальне розслідування, був головою комісії це колегіальний орган розслідування, в його завдання входило організувати роботу комісії. Кожний член комісії має право висловити свою думку і відповідати за свої слова. Комісія прийшла до висновку, що на завальній ямі на момент настання нещасного випадку була відсутня решітка. Згідно правил, головний інженер підприємства, організації чи заступник очолює всю інженерно-технічну роботу по створенню здорових та безпечних умов праці, підвищення культури виробництва, несе відповідальність за стан та зниження виробничого травматизму і професійних захворювань, виконання на підприємстві законів, положень і правил інструкції охорони праці, тобто ОСОБА_10 після того, як став заступником директора все одно відповідав за всі ці правила. Інженер з охорони праці на підприємстві вів контороль за станом охорони праці він мав виявити відсутність решіток на завальній ямі, мав написати службову записку, винести розпорядження, повідомити директора, про те, що дана робота виконується з порушенням правил і тоді директор, або посадові особи які на то уповноваженні вирішує чи припинити діяльність і виправити дане порушення. Під час спеціального розслідування було виявлено те, що ОСОБА_19 в журналі інструктажу розписувався, був проінструктований. Від інженера з охорони праці службових записок чи розпоряджень про відсутність решіток комісією не виявлено.
Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні показав, що був прийнятий на роботу 01.11.2012 року на посаду інженера з охорони праці по договору. Згідно договору він працював 2 дні на тиждень. Коли він прийшов на роботу посадову інструкцію йому вручив директор ОСОБА_10 Керівництво дало завдання розробити і поновити всі нормативні акти на підприємстві по охороні праці, які діють. Згідно посадової інструкції він проводив контроль за станом охорони праці. За час роботи на підприємстві він був там 12 днів, та розробив більше 30 нормативних актів. Коли обходив підприємство завальна яма була постійно засипана зерном і він не міг перевірити, чи є там решітка. Про нещасний випадок він дізнався через 2 дні по телефону від ОСОБА_10 . Він приїхав на підприємство та сказав, що потрібно повідомити держгірпромнагляд. З ОСОБА_4 він познайомився після першого грудня 2012 року. Директор давав розпорядження, які він виконував. ОСОБА_4 до загибелі ОСОБА_9 не був ним проінформований, що на завальній ямі четвертого складу немає решітки, тому, що він сам цього не бачив, оскільки яма постійно була засипана зерном. З ОСОБА_24 він провів інструктаж на робочому місці. Інструктаж з ОСОБА_24 проводився, як з водієм внутрішнього заводського транспорту і в інструкції написано, що працівник виконує тільки ті роботи, які доручає йому безпосередній його керівник. В вступному інструктажі з ОСОБА_24 він інструктував, що по зерну категорично забороняється ходити.
Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні показав, що він працює на підприємстві з червня 2012 року завскладом. ОСОБА_9 знає з дитинства. ОСОБА_19 просив його влаштувати на роботу, і він сказав, що потрібно водія. Він завів ОСОБА_9 в бухгалтерію де йому сказали, що потрібно мати посвідчення водія. Приймали на роботу в бухгалтерії і директор ОСОБА_28 . До нещасного випадку він ходив на роботу. Безпосередній керівник був майстер зміни. ОСОБА_19 їздив тільки по території підприємства, перевозив культуру. Цього дня привезли сою, яку висипали в яму. ОСОБА_19 в цей день був на роботі. До 3-4 години він зробив свою роботу. Він мав спустити воду з радіатора і повідомити що робота закінчена. На погрузку було призначено двоє людей ОСОБА_29 та ОСОБА_30 . Вони грузили сою і він бачив там ОСОБА_9 . Вони запустили погрузку сої. Через 15-20 хв. він підійшов туди і побачив, що з ями вибирають сою і сказали, що ОСОБА_9 затягнуло в яму. Він покликав всіх працівників і почали викидати сою. Коли витяли ОСОБА_9 то положили в машину ОСОБА_31 і повезли в лікарню. Після того, він поїхав в лікарню де сказали, що ОСОБА_19 помер. На завальній ямі в той день та на передодні не було решітки. Технологічно не було потреби попихати сою, соя самостійно сипеться вниз. Коли приїхав автомобіль висипати сою в завальну яму він був на місці і бачив, як висипали зерно. Коли він відходив ОСОБА_9 біля ями не було, він був біля машини в гаражі. Він не давав йому вказівки приймати участь в технологічній операції зерна і не чув щоб хтось давав таку вказівку. По технології такі дії, коли людина знаходиться на зерні на рівні труби не передбачені.
Свідок ОСОБА_32 в судовому засіданні показав, що він працював на підприємстві неофіційно десь три місяці до загибелі ОСОБА_9 , і був на складі оператором норії. 12.12.2012 року він був на зміні з ОСОБА_24 , ОСОБА_33 та ОСОБА_34 . Старшим зміни був ОСОБА_35 . Біля 16 год. прийшов ОСОБА_11 і сказав, що зараз приїде машина висипе сою в яму. Завальна яма в цей час була пуста, решіток на ній не було. Машина підїхала та почала висипати сою. В обов`язки ОСОБА_9 не входило перевантаження зерна, він був водієм. ОСОБА_36 приїхала стала під загрузку. Він пішов в нижню галерею включити стрічку, щоб сипалося зерно на машину, проте зерно чомусь не сипалося. Чому ОСОБА_19 поліз пробивати зерно йому не відомо, такої вказівки йому ніхто не давав. Він пробивав це зерно палкою до 1 м. ОСОБА_37 казав йому, щоб той не ліз туди, а він в цей час був в нижній галереї. Пішов рух зерна і ОСОБА_9 засмоктало всередину. Таке штовхання та пробивання зерна технологією подачі зерна не передбачено.
Свідок ОСОБА_38 в судовому засіданні показав, що він працював на СТзОВ «Стоянівнасіння» головним бухгалтером з 3 січня 2011 року. В цей день коли стався нещасний випадок він з заступником директора ОСОБА_10 був в м.Радехові. Повернулися після обіду, біля 16 год., зайшли в кабінет і в цей час пролунав телефоний дзвінок. ОСОБА_10 відповів і вибіг з кабінету. Через кілька хвилин ОСОБА_10 зателефонував йому і сказав, що людина попала в яму, і щоб він підігнав свою машину до завальної ями, оскільки треба рятувати людину. Він під`їхав до ями, там працівники вигортали сою. Вони витягли ОСОБА_9 , і поклали в машину та відвезли в лікарню. Завезли спочатку на швидку, однак ОСОБА_19 помер. З ОСОБА_24 він знайомий не був і йому не було відомо, що він був працівником підприємства, лише бачив його на території підприємства 2-3 рази. Він проводив нарахування заробітної плати, але ОСОБА_39 заробітної плати не нарховувавав.
Свідок ОСОБА_40 в судовому засіданні показав, що ОСОБА_9 він знав ще до того як той прийшов на підприємство. Цього дня ОСОБА_11 сказав, щоб ОСОБА_19 поставив машину, а він мав золу на машину кидати. Потім він поїхав на обід додому. Після обіду він повернувся і вони продовжили свою роботу. Пізніше приїхала машина привезла сою, на зміні було троє людей, він, ОСОБА_19 та ОСОБА_41 . ОСОБА_29 працював на складі і пішов качати сою, там щось забивалося і погано йшла соя, тоді ОСОБА_19 пішов допомагати йому. Через деякий час він теж туди пішов. Їм ніхто не давав вказівки йти до сої, вони самі пішли. Коли він підійшов, то ОСОБА_19 стояв на сої і палкою попихав сою. Він йому кілька разів сказав, щоб він цього не робив, оскільки це нічого не дасть. ОСОБА_19 не слухав і дальше штовхав зерно. Тоді він пішов до ОСОБА_42 . Коли він повернувся то побачив, що тільки одна рука ОСОБА_9 виглядала із сої. В цей час прийшов ОСОБА_29 і побіг виключати норію, тоді ж почали збігатися працівники та стали витягувати ОСОБА_9 .
Свідок ОСОБА_43 в судовому засіданні показала, що 12.12.2012 року, близько 20 год., у відділ міліції звернувся ОСОБА_10 і сказав про подію. За її вказівкою на місце події виїхала опергрупа. На місці події вона проводила огляд, інші працівники проводили допит свідків. Біля завальної ями була купа зерна сої. Жодних решіток не було ні збоку, ні в ямі, і їй не було відомо на момент огляду про те, що вони мають бути. Ніхто не говорив про те, що якісь решітки виймалися з ями. Їй сказали, що посадова інструкція заступника ОСОБА_10 не розроблялася.
Винність обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, підтверджується також іншими доказами, зібраними в ході досудового розслідування та встановленими в судовому засіданні.
Причинами нещасного випадку із водієм внутрішньозаводського транспорту ТОВ «Стоянівнасіння» ОСОБА_9 є: відсутність наказу про призначення відповідальної особи за безпечне виконання вантажно-розвантажувальних, складських та транспортних робіт; відсутність металевої решітки на завальній ямі складу № 4; неналежна організація та недостатній контроль за проведенням робіт по розвантаженню/навантаженню зерном сої - допуск відсутності на місці проведення робіт засобу колективного захисту (огороджувальних пристроїв у вигляді металевих решіток) на завальній ямі складу та знаходження водія внутрішньозаводського транспорту ТОВ «Стоянівнасіння» ОСОБА_9 у завальній ямі на насипі зерна сої під час проведення його розвантажування; невиконання потерпілим вимог інструкцій з охорони праці - знаходження водія внутрішньозаводського транспорту ТОВ «Стоянівнасіння» ОСОБА_9 у завальній ямі на насипі зерна сої під час проведення розвантажувальних робіт (т.4 а.с.171-199).
Висновком судово-медичної експертизи №42/2012 від 08.01.2013 року, яким встановлено, що причиною смерті ОСОБА_9 являється механічна асфікція внаслідок обтураційної асфікції від закриття дихальних шляхів сторонніми предметами (зернами сої) (т.1 а.с.40-43).
Наказом по ТзОВ «Стоянівнасіння» №29-к від 29.11.2012 року з якого вбачається, що ОСОБА_4 29 листопада 2012 року приступає до виконання обов`язків та здійснення повноважень директора Товариства (т.1 а.с.133).
Актом проведення спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 12 грудня 2012 року о 17 год. 05 хв. у ТзОВ «Стоянівнасіння» від 27.05.2013 року складеного комісією територіального управління Держгірпромнагляду у Львівській області, з якого вбачається, що директор ТзОВ «Стоянівнасіння» ОСОБА_4 здійснював недостатній контроль за дотриманням вимог трудового законодавства на підприємстві, загальним станом охорони праці, техніки безпеки, виробничої санітарії.
Порушив вимоги розділу ІІ «Порядок прийняття та звільнення працівників» «Правил внутрішнього трудового розпорядку ЗАТ «Стоянівнасіння», затверджених 01 грудня 2011 року №1 загальними зборами трудового колективу, п.3.4.13 «Правил охорони праці у сільськогосподарському виробництві», затверджених наказом Держнаглядохоронпраці 07.02.2000 року №18, п.п.1.1., 3.3.8 «Правил техніки безпеки і виробничої санітарії для підприємств по збереженню і переробці зерна», затверджених наказом Міністерства хлібопродуктів СРСР 18.04.1988 №99 та п.4.2 Посадової інструкції директора, затвердженої наказом ТзОВ «Стоянівнасіння» від 29 листопада 2012 року №29-К (т.1 а.с.158-164).
Вказані докази визнаються належними та допустимими.
Суд критично оцінює покази обвинуваченого у невинуватості вчиненого ним кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.271 КК України, оскільки із вимог ст.13 Закону України «Про охорону праці» слідує, що роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. З цією метою роботодавець забезпечує функціонування системи управління охороною праці, а саме: створює відповідні служби і призначає посадових осіб, які забезпечують вирішення конкретних питань охорони праці, затверджує інструкції про їх обов`язки, права та відповідальність за виконання покладених на них функцій, а також контролює їх додержання; розробляє за участю сторін колективного договору і реалізує комплексні заходи для досягнення встановлених нормативів та підвищення існуючого рівня охорони праці; забезпечує виконання необхідних профілактичних заходів відповідно до обставин, що змінюються; забезпечує належне утримання будівель і споруд, виробничого обладнання та устаткування, моніторинг за їх технічним станом; забезпечує усунення причин, що призводять до нещасних випадків, професійних захворювань, та здійснення профілактичних заходів, визначених комісіями за підсумками розслідування цих причин; організовує проведення аудиту охорони праці, лабораторних досліджень умов праці, оцінку технічного стану виробничого обладнання та устаткування, атестацій робочих місць на відповідність нормативно-правовим актам з охорони праці в порядку і строки, що визначаються законодавством, та за їх підсумками вживає заходів до усунення небезпечних і шкідливих для здоров`я виробничих факторів; розробляє і затверджує положення, інструкції, інші акти з охорони праці, що діють у межах підприємства (далі - акти підприємства), та встановлюють правила виконання робіт і поведінки працівників на території підприємства, у виробничих приміщеннях, на будівельних майданчиках, робочих місцях відповідно до нормативно-правових актів з охорони праці, забезпечує безоплатно працівників нормативно-правовими актами та актами підприємства з охорони праці; здійснює контроль за додержанням працівником технологічних процесів, правил поводження з машинами, механізмами, устаткуванням та іншими засобами виробництва, використанням засобів колективного та індивідуального захисту, виконанням робіт відповідно до вимог з охорони праці; організовує пропаганду безпечних методів праці та співробітництво з працівниками у галузі охорони праці; вживає термінових заходів для допомоги потерпілим, залучає за необхідності професійні аварійно-рятувальні формування у разі виникнення на підприємстві аварій та нещасних випадків. Роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог.
Таким чином, на думку суду, винність ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому дій доведено в повному обсязі. Його дії вірно кваліфіковані за ч.2 ст.271 КК України, як порушення правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою на виробництві або будь-якому підприємстві особою, яка зобов`язана їх дотримувати, якщо вони спричинили загибель людей або інші тяжкі наслідки.
Обираючи міру та вид покарання обвинуваченому, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, який раніше несудимий, позитивно характеризується за місцем проживання.
Відповідно до ст.ст.66,67 КК України обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 та обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.
На підставі наведеного, враховуючи суспільну небезпеку вчиненого, суд приходить до висновку, що покарання обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити в межах санкції статті, за якою кваліфіковано злочин у виді позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади з організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями.
Однак, враховуючи конкретні обставини справи, особу підсудного, який раніше несудимий, до кримінальної відповідальност притягується вперше, суд вважає за можливе звільнити його від відбування призначеного покарання з випробуванням згідно ст. 75 КК України, з покладанням на нього обов`язків передбачених ст. 76 КК України.
Суд вважає, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та запобігання вчинення ним нових злочинів.
Питання речових доказів, суд вирішує у відповідності зі ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,
З А С У Д И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.271 КК України та призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади з організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями терміном на 1 рік.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного основного покарання з випробуванням, якщо він протягом 2-х річного іспитового строку не вчинить нового злочину.
На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.
В позові ОСОБА_7 до ОСОБА_4 відмовити.
Після набрання вироком законної сили, речові докази: журнали інструктажу з питань охорони праці - зберігати при матеріалах кримінального провадження.
Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги через Радехівський районний суд протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору, іншим учасникам судового провадження на їх вимогу.

ГоловучийОСОБА_1