справа №619/707/17
провадження №1-кс/619/203/17
Іменем України
03 березня 2017 року м. Дергачі
Слідчий суддя Дергачівського районного суду Харківської областіОСОБА_1
за участю:секретаря судового засіданняОСОБА_2
прокурора власника майнаОСОБА_3 ОСОБА_4
встановив:
Органом досудового розслідування встановлено, що 01.03.2017 о 13год.00хв. на автошляху Куряжській біля будинку №4 в с.Подвірки Дергачівського району Харківської області автомобіль MAZDA СХ5 реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_5 здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_6 .
До суду надійшло клопотання про арешт автомобіля MAZDA СХ5 реєстраційний номер НОМЕР_1 посилаючись на те, що вході огляду місця дорожньо-транспортної пригоди було виявлено та тимчасово вилучено зазначений вище транспортний засіб , свідоцтво про реєстрацію цього транспортного засобу, власником якого являється ОСОБА_4 . Метою накладення арешту є забезпечення кримінального провадження, зокрема необхідність його використання в ході досудового розслідування в якості речових доказів, для призначення судових експертиз.
У судовому засіданні прокурор просив задовольнити клопотання з підстав, які зазначені у ньому.
Власник майна ОСОБА_4 у судовому засіданні частково заперечувала проти клопотання, зазначивши, що арешт майна порушить її право як власника, її чоловік, який скоїв ДТП вину свою визнає, потерпілому у повному обсязі відшкодовані збитки, у зв`язку з чим, будь-яких претензій до них він не має, зобов`язується не здійснювати ремонтні роботи щодо автомобіля та надати його для проведення експертизи в будь-який момент за першою вимогою. Зазначила, що вона являється власником і єдиним користувачем даного автомобіля, має двох неповнолітніх дітей та діда - інваліда ВВВ, працює, у зв`язку з чим, автомобіль їй необхідний для використання в інтересах сім`ї.
Слідчий суддя на підставі наданих матеріалів кримінального провадження, оцінивши в сукупності всі обставини, дійшов висновку про задоволення клопотання з наступних мотивів.
Як вбачається з протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 01.03.2017 в ході огляду вилучено автомобіль MAZDA СХ5 реєстраційний номер НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію цього транспортного засобу НОМЕР_2 .
Згідно наданої копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу власником автомобіля MAZDA СХ5 реєстраційний номер НОМЕР_1 являється ОСОБА_4 .
Відповідно до ч.3 ст.132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Частиною 1 ст. 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до п.п.1,3 ч.2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом.
Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Зі змісту ч.3 ст. 173 КПК України вбачається, що слідчий суддя застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
Як передбачено ч.11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Враховуючи вищевикладене, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для власника, яка має на утриманні двох малолітніх дітей сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , діда учасника Великої Вітчизняної Війни, працює, потерпілому відшкодована завдана матеріальна шкода, у зв`язку з чим, автомобіль їй потрібен для використання в особистих цілях та в інтересах сім`ї, зобов`язується не здійснювати ремонтні роботи механічних ушкоджень, отриманих внаслідок ДТП та надати автомобіль за першою вимогою для проведення експертизи, слідчий суддя приходить висновку про наявність підстав для задоволення клопотання, при цьому, враховуючи можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, слідчий суддя вважає необхідним дозволити ОСОБА_4 використовувати даний автомобіль за власними потребами та заборонити їй проводити відчуження у будь-який спосіб автомобіля.
Крім того, відсутні посилання на доводи та докази про те, що потреби досудового розслідування за ч.1 ст. 286 КК Українивиправдовують такий ступінь втручання у права і свободи ОСОБА_4 , яка під час ДТП не була водієм автомобіля.
До того ж, арешт автомобіля шляхом заборони права на його відчуження відповідає положенням ч.1 ст. 170 КПК України.
У розумінні положень ст. 131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна, який застосовується з метою дієвості цього провадження.
Керуючись ст.ст. 131, 132, 170-173, 175, 309, 310, 395 КПК України, слідчий суддя
Накласти арешт на тимчасово вилучене майно: автомобіль MAZDA СХ5 реєстраційний номер НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію цього транспортного засобу НОМЕР_2 .
Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Роз`яснити положення, які закріплені в ч.1 ст.174 КПК України, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1