АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження апел.суду №11-кп/790/164/17 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ч.2 ст.187 КК України
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 лютого 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження № 0003607, № 0001972, № 0005092 за апеляційними скаргами прокурора, захисника ОСОБА_7 , обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 на вирок Московського районного суду м. Харкова від 03 червня 2015 року, ухвалений стосовно ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , -

В С Т А Н О В И Л А:

Цим вироком,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харкова, українця, громадянина України, маючого середню освіту, працюючого озеленювачем в КП «Харківзеленбуд», неодруженого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 26.11.2008 року вироком Московського районного суду м. Харкова за ч.3 ст. 152, ч.1 ст. 69 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, звільнений з місць позбавлення волі 06.04.2010 року умовно-достроково на невідбутий строк 2 місяця та 27 днів,
визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років 6 місяців, з конфіскацією всього належного йому майна.
Обрано відносно ОСОБА_9 до набрання вироком законної сили запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в СІЗО м. Харкова та взято його під варту в залі суду.
Строк покарання ОСОБА_9 визначено рахувати з 03 червня 2015 року;
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Комсомольськ-на-Амурі Хабарівського краю РФ, українця, громадянина України, маючого середню освіту, який не працює, неодруженого, без постійного місця мешкання, раніше судимого 26.11.2008 року вироком Московського районного суду м. Харкова за ч.3 ст. 152, ч.1 ст. 69 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, 10.05.2012 року вироком Фрунзенського районного суду м.Харкова за ч.1 ст. 296, ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, звільненого з місць позбавлення волі 29.03.2014 року після відбуття строку покарання,
визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 187 КК України, та призначити покарання:
- за ч.2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки,
- за ч.2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 роки,
- за ч.2 ст. 187 КК України у виді позбавлення волі на строк 8 років, з конфіскацією всього належного йому майна,
Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено покарання ОСОБА_10 у виді позбавлення волі на строк 8 років, з конфіскацією всього належного йому майна.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_10 визначено обчислювати з 16.07.2014 року. Зараховано ОСОБА_10 до покарання строк тримання під вартою з 16.07.2014 року.
Запобіжний захід ОСОБА_10 до набрання законної сили вироком залишено раніше обраний тримання під вартою у Харківському слідчому ізоляторі.
Цивільні позови потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 про стягнення з ОСОБА_10 матеріальної шкоди, спричиненої злочином задоволено. Стягнуто з ОСОБА_10 : на користь ОСОБА_11 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої злочином 2260 грн.; на користь ОСОБА_12 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої злочином 3600 грн.; на користь ОСОБА_13 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої злочином 600 грн.; на користь ОСОБА_14 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої злочином 1299 грн.; на користь ОСОБА_15 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої злочином 1000 грн.; на користь ОСОБА_16 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої злочином 600 грн.; на користь ОСОБА_17 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої злочином 2215 грн.; на користь ОСОБА_18 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої злочином 2500 грн.; на користь ОСОБА_19 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої злочином 300 грн.; на користь ОСОБА_20 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої злочином 460 грн.; на користь ОСОБА_21 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої злочином 300 грн.
Закрито провадження по цивільним позовам потерпілих ОСОБА_22 , ОСОБА_23 про стягнення з ОСОБА_10 матеріальної шкоди, спричиненої злочином, у зв`язку з відмовою потерпілих від позовів.
Питання про долю речових доказів вирішено відповідно до ст. 100 КПК України.
Згідно вироку, ОСОБА_10 05.05.2014 року приблизно о 12-00 годині, маючи злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою наживи і особистого збагачення, знаходячись в вагоні трамваю маршруту № 27, який слідував по напрямку до вул. Г. Праці в м. Харкові, в районі станції метро «Київська» м. Харкова, таємно викрав з кишені жакету, надягненого на ОСОБА_24 належний останній мобільний телефон торгівельної марки «Samsung», моделі «galaxy ХЗ», вартістю 2527 гривень з встановленою сім-картою оператора мобільного зв`язку «Лайф», вартістю 10 гривень. Після чого ОСОБА_10 з викраденим майном втік з місця скоєння злочину, яким розпорядився згодом на власний розсуд, заподіявши потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 2537 гривень.
Крім того, ОСОБА_10 13.05.2014 року приблизно об 11-00 годині, маючи злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою наживи і особистого збагачення, перебуваючи біля виходу зі ст. м. «Пушкінська» в м. Харкові, таємно викрав з кишені одягу ОСОБА_11 , належний останній мобільний телефон торгівельної марки «Леново», моделі «А376», вартістю 1860 гривень, в якому було встановлено 2 сім-карти операторів мобільного зв`язку «Лайф» та «Київстар», загальною вартістю 20 гривень, з встановленою картою пам`яті, вартістю 80 гривень, який знаходився в чохлі для мобільного телефону, вартістю 18 гривень, з грошима в сумі 150 гривень та студентським квитком на ім`я
потерпілої. Після чого ОСОБА_10 з викраденим майном втік з місця скоєння злочину, яким розпорядився згодом на власний розсуд, заподіявши потерпілій ОСОБА_11 матеріальну шкоду на загальну суму 2128 гривень.
Крім того, ОСОБА_10 17.05.2014 року приблизно о 23-00 годині, маючи злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою наживи і особистого збагачення, перебуваючи біля центрального парку Культури та відпочинку ім. М. Горького, розташованого по вул. Сумській, 81 в м. Харкові, таємно викрав з сумки ОСОБА_25 , належний останньому мобільний телефон торгівельної марки «НТС», моделі «Desire V328W», вартістю 1274 гривень, в якому було встановлено дві сім-карти операторів мобільного зв`язку «Лайф» та «МТС», вартістю по 10 гривень кожна. Після чого ОСОБА_10 з викраденим майном втік з місця скоєння злочину, яким розпорядився згодом на власний розсуд, заподіявши потерпілому ОСОБА_25 матеріальну шкоду на загальну суму 1294 гривень.
Крім того, ОСОБА_10 19.05.2014 року приблизно о 14-30 годині, маючи злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою наживи і особистого збагачення, перебуваючи біля б. 79/1 по вул. Пушкінській в м. Харкові, таємно викрав з кишені одягу ОСОБА_12 , належний останній айфон торгівельної марки «apple», моделі «4 S», вартістю 2848 гривень, в якому було встановлено сім-карта оператору мобільного зв`язку «МТС», вартістю 10 гривень, с залишком грошей на рахунку 10 гривень. Після чого ОСОБА_10 з викраденим майном втік з місця скоєння злочину, яким розпорядився згодом на власний розсуд, заподіявши потерпілій ОСОБА_12 матеріальну шкоду на загальну суму 2868 гривень.
Крім того, ОСОБА_10 31.05.2014 року приблизно о 12-30 годині, маючи злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою наживи і особистого збагачення, знаходячись в корпусі будівлі, розташованої за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, 84, таємно викрав з жіночої сумки ОСОБА_26 , належний останній гаманець торгівельної марки «Prado», вартістю 1270 гривень, з студентським квитком, водійськими правами, читацьким квитком на ім`я потерпілої, двома банківськими картками «VAB bank», банківською карткою «ПриватБанк», дисконтними картками магазинів м. Харкова, двома фотокартками, грошима в сумі 80 гривень. Після чого ОСОБА_10 з викраденим майном втік з місця скоєння злочину, яким розпорядився згодом на власний розсуд, заподіявши потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму - 1350 гривень.
Крім того, ОСОБА_10 31.05.2014 року приблизно о 13-30 годині, маючи злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою наживи і особистого збагачення, перебуваючи біля виходу зі ст. м. «Ак. Барабашова» в м. Харкові, таємно викрав з сумки ОСОБА_22 , належний останній гаманець, вартістю 180 гривень, з трьома банківськими карками «ПриватБанку», перепусткою до гуртожитку, студентським квитком на ім`я ОСОБА_22 , грошима в сумі 2500 гривень. Після чого ОСОБА_10 з викраденим майном втік з місця скоєння злочину, яким розпорядився згодом на власний розсуд, заподіявши потерпілій ОСОБА_22 матеріальну шкоду на загальну суму 2680 гривень.
Крім того, ОСОБА_10 02.06.2014 року приблизно о 19-30 годині, маючи злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою наживи і особистого збагачення, перебуваючи на ринку, біля виходу зі ст. м. «Ак. Барабашова» в м. Харкові, таємно викрав з сумки ОСОБА_27 , належний останньому гаманець, вартістю 200 гривень, з грошима в сумі 800 гривень, двома банківськими картками, студентським квитком на ім`я ОСОБА_27 , карткою Харківського метрополітену. Після чого ОСОБА_10 з викраденим майном втік з місця скоєння злочину, яким розпорядився згодом на власний розсуд, заподіявши потерпілому ОСОБА_27 , матеріальну шкоду на загальну суму 1000 гривень.
Крім того, ОСОБА_10 05.06.2014 року приблизно о 10-30 годині, маючи злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою наживи і особистого збагачення, знаходячись на ТЦ «Барабашова» м. Харкова, на торгівельній площадці «Новий Вік», таємно викрав з жіночої сумки ОСОБА_13 гаманець, вартістю 38 гривень, з грошима в сумі 700 гривень та 50 центів США, що еквівалентно згідно курсу НБУ - 5,88 гривень. Після чого, ОСОБА_10 з викраденим майном втік з місця скоєння злочину, яким розпорядився згодом на власний розсуд, заподіявши потерпілій ОСОБА_13 матеріальну шкоду на загальну суму 743, 88 гривень.
Крім того, ОСОБА_10 07.06.2014 року приблизно о 20-00 годині, маючи злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою наживи і особистого збагачення, перебуваючи в маршрутному таксі № 240, який слідував по вул. Г. Праці в м. Харкові, таємно викрав з жіночої сумки ОСОБА_14 мобільний телефон торгівельної марки «Prestigio MultiPhone», моделі «PAP 4055 DUO», вартістю 1007 гривень, в якому було встановлено 2 сім-картки операторів мобільного зв`язку «МТС», «Київстар», вартістю по 10 гривень кожна, с залишком грошей на рахунку 10 гривень та 50 гривень відповідно. Після чого ОСОБА_10 з викраденим майном втік з місця скоєння злочину, яким розпорядився згодом на власний розсуд, заподіявши потерпілій ОСОБА_14 матеріальну шкоду на загальну суму 1087 гривень.
Крім того, ОСОБА_10 09.06.2014 року приблизно о 20-15 годині, маючи злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою наживи і особистого збагачення, перебуваючи в тролейбусі маршруту № 35, який слідував по вул. Гв. Широнінців в м. Харкові, таємно викрав з жіночої сумки ОСОБА_15 мобільний телефон торгівельної марки «Prestigio MultiPhone», моделі «PAP 3500 DUO», вартістю 559 гривень, в якому було встановлено 2 сім-картки операторів мобільного зв`язку «МТС», «Київстар», вартістю по 10 гривень кожна, с залишком грошей на рахунку в сумі 30 гривень, та гроші в сумі 45 гривень. Після чого ОСОБА_10 з викраденим майном втік з місця скоєння злочину, яким розпорядився згодом на власний розсуд, заподіявши потерпілій ОСОБА_15 матеріальну шкоду на загальну суму 654 гривень.
Крім того, ОСОБА_10 10.06.2014 року приблизно о 16-30 годині, маючи злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою наживи і особистого збагачення, перебуваючи на ринку, біля виходу зі ст. м. «Ак. Барабашова» в м. Харкові, таємно викрав з сумки ОСОБА_16 , належний останній гаманець, вартістю 200 гривень, з грошима в сумі 600 гривень, двома банківськими картками «ПриватБанк» та паспортом на ім`я ОСОБА_16 . Після чого ОСОБА_10 з викраденим майном втік з місця скоєння злочину, яким розпорядився згодом на власний розсуд, заподіявши потерпілій ОСОБА_16 , матеріальну шкоду на загальну суму 800 гривень.
Крім того, ОСОБА_10 12.06.2014 року приблизно о 11-40 годині, маючи злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою наживи і особистого збагачення, перебуваючи в приміщенні Харківської академії міського господарства, розташованій по вул. М. Бажанова, 18 в м. Харкові, таємно викрав з сумки ОСОБА_17 , належний останній мобільний телефон торгівельної марки «НТС», моделі «Desire S», вартістю 2205 гривень, в якому було встановлено сім-карту оператора мобільного зв`язку «Київстар», вартістю 10 гривень. Після чого ОСОБА_10 з викраденим майном втік з місця скоєння злочину, яким розпорядився згодом на власний розсуд, заподіявши потерпілій ОСОБА_17 матеріальну шкоду на загальну суму 2215 гривень.
Крім того, ОСОБА_10 14.06.2014 року приблизно о 16-20 годині, маючи злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою наживи і особистого збагачення, перебуваючи в маршрутному таксі № 263, який слідував по вул. спуск Жилярді в м. Харкові, таємно викрав з жіночої сумки ОСОБА_18 мобільний телефон торгівельної марки «Леново», моделі «S720i», вартістю 2214 гривень, в якому було встановлено 2 сім-картки операторів мобільного зв`язку «МТС», «Лайф», вартістю по 10 гривень кожна, з залишком грошей на рахунку в сумі 20 гривень, та карта пам`яті вартістю 80 гривень, який знаходився в чохлі для мобільного телефону, вартістю 200 гривень. Після чого ОСОБА_10 з викраденим майном втік з місця скоєння злочину, яким розпорядився згодом на власний розсуд, заподіявши потерпілій ОСОБА_18 матеріальну шкоду на загальну суму 2534 гривень.
Крім того, ОСОБА_10 16.06.2014 року приблизно об 11-00 годині, маючи злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою наживи і особистого збагачення, прибув на ТЦ «Барабашова» м. Харкова, і знаходячись біля торгівельного місця № 11-12, таємно викрав з прилавку блок автоматичного управління на водонасосну станцію торгівельної марки «ItalTechnica», вартістю 300 гривень. Після чого ОСОБА_10 з викраденим майном втік з місця скоєння злочину, яким розпорядився згодом на власний
розсуд, заподіявши потерпілому ОСОБА_19 матеріальну шкоду на загальну суму - 300 гривень.
Крім того, ОСОБА_10 16.06.2014 року приблизно о 19-00 годині, маючи злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою наживи і особистого збагачення, прибув на ТЦ «Барабашова» м. Харкова, і знаходячись біля торгівельного місця № 223, таємно викрав з прилавку дві чоловічі сорочки, загальною вартістю 230 гривень. Після чого ОСОБА_10 з викраденим майном втік з місця скоєння злочину, яким розпорядився згодом на власний розсуд, заподіявши потерпілій ОСОБА_20 матеріальну шкоду на загальну суму - 230 гривень.
Крім того, ОСОБА_10 16.06.2014 року приблизно о 20-30 годині, маючи злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою наживи і особистого збагачення, прибув на ТЦ «Барабашова» м. Харкова, і знаходячись біля торгівельного місця № 21-07-95, таємно викрав з прилавку важелі електронні торгівельної марки «ACS 961», вартістю 270 гривень. Після чого ОСОБА_10 з викраденим майном втік з місця скоєння злочину, яким розпорядився згодом на власний розсуд, заподіявши потерпілому ОСОБА_23 матеріальну шкоду на загальну суму - 270 гривень.
Крім того, ОСОБА_10 18.06.2014 року приблизно о 09-30 годині, маючи злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою наживи і особистого збагачення, прибув на ТЦ «Барабашова» м. Харкова, і знаходячись біля торгівельного місця HN224, таємно викрав з прилавку 10 упаковок кистей для штор, загальною вартістю 350 гривень. Після чого ОСОБА_10 з викраденим майном втік з місця скоєння злочину, яким розпорядився згодом на власний розсуд, заподіявши потерпілому ОСОБА_28 матеріальну шкоду на загальну суму - 350 гривень.
Крім того, ОСОБА_10 18.06.2014 року приблизно о 10-30 годині, маючи злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою наживи і особистого збагачення, прибув на ТЦ «Барабашова» м. Харкова, і знаходячись біля торгівельного місця № 878, таємно викрав з прилавку подовжувач електричний на котушці, загальною вартістю 300 гривень. Після чого ОСОБА_10 з викраденим майном втік з місця скоєння злочину, яким розпорядився згодом на власний розсуд, заподіявши потерпілому ОСОБА_21 матеріальну шкоду на загальну суму - 300 гривень.
Крім того, ОСОБА_10 02.06.2014 року о 19-00 годині, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись біля будинку № 10-А по вул. Сахалінська в м. Харкові, повторно, діючи з корисливих мотивів, за раптово виниклим злочинним умислом, спрямованим на відкрите викрадення чужого майна, ззаду підійшов до раніше незнайомої йому ОСОБА_29 , та обома руками, смикнувши декілька разів, зірвав з лівого плеча останньої сумку, вартістю 150 грн., в якій знаходились паспорт громадянки України на ім`я ОСОБА_29 , диплом торгівельно-кулінарного ліцею м. Свердловськ на ім`я ОСОБА_29 , трудова книжка на ім`я ОСОБА_29 , гроші в сумі 50 грн., мобільний телефон «Samsung-525», вартістю 580 грн., з SІМ-карткою оператора «МТС», вартістю 10 грн., картою пам`яті об`ємом 2 Гб, вартістю 25 грн. в чохлі для мобільного телефону, вартістю 15 грн., а також косметикою, яка матеріальної цінності для потерпілої не представляє, після чого з місця скоєння злочину втік, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив матеріальну шкоду ОСОБА_29 на загальну суму 830 грн.
Крім того, ОСОБА_10 25.06.2014 року о 23-30 годині, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись біля автомийки, розташованої навпроти авторинку ТЦ «Барабашово» по пр. 50-річчя ВЛКСМ, 30 в м. Харкові, повторно, діючи з корисливих мотивів, за раптово виниклим злочинним умислом, спрямованим на відкрите викрадення чужого майна, поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я, підійшов ззаду до раніше незнайомої йому ОСОБА_30 , бажаючи подавити волю останньої до опору, схопив правою рукою за волосся на потилиці, та скориставшись своєю фізичною перевагою, повалив її на землю, від чого остання впала на асфальт, тим самим завдавши ОСОБА_30 фізичний біль, таким чином, застосував до потерпілої насильство, що не є небезпечним для життя та здоров`я.
Після чого, ОСОБА_10 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, обома руками смикнувши декілька разів, вирвав з лівої руки останньої сумку, вартістю 150 грн., в якій знаходились мобільний телефон «Nokia С-2», вартістю 450 грн., з SIM-карткою оператора «МТС», вартістю 10 грн., гроші в сумі 500 грн., студентський квиток Харківського професійно-технічного училища № 12 на ім`я ОСОБА_30 , дві банківські картки «ПриватБанку», косметика, зонт, форми для льоду та ключі від квартири, які матеріальної цінності для потерпілої не представляють, після чого з місця скоєння злочину втік, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив матеріальну шкоду ОСОБА_30 на загальну суму 1110 грн.
Крім того, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 13.07.2014 року близько 22-30 години, знаходячись на ринку біля станції метро «Академіка Барабашова» м. Харкова, після спільного вживання алкогольних напоїв із раніше незнайомим їм ОСОБА_31 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, із корисливих спонукань, вступили між собою в попередню злочинну змову, направлену на вчинення нападу на ОСОБА_31 з метою заволодіння його майном, згідно з якою вони повинні були під виглядом того, що бажають провести ОСОБА_31 додому, прослідувати разом із ним в безлюдне місце, де із застосуванням насильства заволодіти його майном.
Реалізуючи свою злочинну змову, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 13.07.2014 року близько 22-40 години запропонували ОСОБА_31 провести його додому, після чого направились з ним в бік перехрестя вул. Академіка Павлова та вул. Загородньої м. Харкова, де ОСОБА_10 підійшов до ОСОБА_31 з боку спини та повалив його на землю, а потім вони почали завдавати останньому ударів руками та ногами в область голови та тулубу, завдавши йому велику кількість ударів та спричинивши легкі тілесні ушкодження, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я, а саме зачинений перелом кісток носу, перелом коронки 1-го зубу верхньої щелепи зліва, множинні синці та садна обличчя, крововилив в оболонки очних яблук.
Зломивши таким чином волю потерпілого до спротиву, ОСОБА_10 зняв у ОСОБА_31 з пальця правої руки каблучку із золота 585 проби вагою 3, 54 грами вартістю 1025,18 гривень, після чого передав її ОСОБА_9 , та вони разом залишили місце вчинення злочину, звернувши майно потерпілого на свою користь.
За епізодами обвинувачення ОСОБА_10 у скоєнні злочинів, передбачених ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 186 КК України.
В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати вирок в частині призначеного покарання ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , ухвалити новий вирок, яким призначити: ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 187 КК України покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років 6 місяців, з конфіскацією всього майна, яке є його власністю; ОСОБА_10 ч. 2 ст. 185 КК України покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки; ч. 2 ст. 186 КК України покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років; ч. 2 ст. 187 КК України покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років 6 місяців, з конфіскацією всього майна, яке є його власністю; на підставі ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років 6 місяців, з конфіскацією всього майна, яке є його власністю. Обґрунтовуючи свою апеляційну вимогу прокурор посилається на те, що обвинувачені ОСОБА_9 та ОСОБА_10 визнані винними у вчиненні, крім іншого, злочину, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжкого, а також те, що обвинувачені не мають законних джерел отримання заробітку, ніде не працюють та займаються злочинною діяльністю, раніше судимі, а обвинувачений ОСОБА_10 раніше судимий в тому числі за вчинення злочинів проти власності громадян, в судовому засіданні в суді першої інстанції при наявності вагомих доказів їх вини у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України, свою вину не визнали, у скоєному не розкаялися, заподіяну їх злочинними діями шкоду потерпілим не відшкодували, у зв`язку з чим вважає призначене обвинуваченим покарання є занадто м`яким та не буде достатнім для їх виправленнята попередження вчинення ними нових злочинів;

В своїй апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить вирок у відношенні ОСОБА_10 скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції. В апеляційних доводах захисник вказує на те, що інкримінований йому злочин за ч. 2 ст. 187 КК України він не вчиняв, висновки суду, які викладені в оскаржуваному судовому рішенні, не відповідають фактичним обставинам кримінальному провадженню, оскаржуваний вирок ґрунтується на непереконливих та сумнівних показаннях потерпілого ОСОБА_31 та свідка ОСОБА_32 , а показання, в яких ОСОБА_10 визнавав себе винним за ч. 2 ст. 187 КК України, були отриманні органом досудового розслідування внаслідок фізичного та психологічного впливу. Крім того, апелянт зазначає про те, що ОСОБА_10 та ОСОБА_9 були затримані з порушенням норм КПК України, а також у ОСОБА_9 без складання протоколу були вилучені кросівки, щодо яких потім була проведена експертиза, у зв`язку з чим, на думку захисника, її висновки є недопустимими, як такі, що отримані з порушенням норм КПК України.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_10 просить вирок у відношенні нього скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції. Обґрунтовуючи свою апеляційну вимогу апелянт зазначає про те, що вирок ухвалено з обвинувальним уклоном, висновки суду, зазначені в оскаржуваному вироку, не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, оскільки в ході досудового розслідування він оговорив себе в результаті застосування робітниками міліції фізичного та психологічного впливу на нього. Крім того, обвинувачений ОСОБА_10 вказує, що під час судового розгляду потерпілий ОСОБА_31 неодноразово змінював свої показання, не пояснюючи суду конкретних дій до нього з боку ОСОБА_10 та ОСОБА_9 .

В своїй апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_9 , з уточненими апеляційними доводами та вимогою, просить вирок змінити, призначити йому покарання із застосуванням норм ст.69 КК України. Обґрунтовуючи свою апеляційну вимогу апелянт вказує на те, що призначене покарання є занадто суворим та не відповідає тяжкості вчиненого злочину та його особі, оскільки він повністю визнав свою вину в інкримінованому злочині, щиро розкаявся, є інвалідом 3 групи, в дитинстві мав статус дитини, позбавленої батьківського піклування.

Заслухавши доповідь головуючого судді, доводи прокурора, що підтримав апеляційну скаргу, а також доводи обвинуваченого ОСОБА_10 та його захисника ОСОБА_7 , щодо необхідності задоволення поданих ними апеляційних скарг та призначення нового розгляду в суді першої інстанції, доводи обвинуваченого ОСОБА_9 та його захисника ОСОБА_8 ,які просили задовольнити апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_9 та призначити йому покарання із застосуванням норм ст..69 КК України, колегія суддів, дослідивши матеріали провадження та перевіривши вирок, у відповідності з нормами ст. 404 КПК України, дійшла висновку про те, що апеляційну скаргу прокурора, обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та захисника ОСОБА_7 належить задоволити частково, з наступних підстав.

Суд першої інстанції при судовому розгляді та ухваленні вироку не дотримався цих вимог кримінального процесуального закону.

Переглядаючи оскаржуваний вирок в межах апеляційних скарг та доводів обвинуваченого ОСОБА_10 та його захисника ОСОБА_7 , колегія суддів погоджується з обґрунтованістю їх доводів в частині того, що поза увагою суду, тобто без належної оцінки, залишилися обставини, щодо дослідження відомостей стосовно затримання обвинувачених, в тому числі і доводів захисника щодо порушення права на захист обвинувачених під час досудового розслідування, а також підстави та відомості, що містяться у протоколі огляду місця події, що датований «2013 роком» (арк..119-121 т.5), хоча подія відбулася в 2014 році, а також стосовно обставин вилучення речових доказів (кільця з металу жовтого кольору та кросівок), які в подальшому, всупереч вимог ст..245 КПК України, стали об`єктом та зразками для експертного дослідження.

Більш того, суд послався у мотивувальній частині вироку на показання ОСОБА_9 та ОСОБА_10 при проведенні слідчих експериментів, як на докази їх винуватості. Вказані процесуальні дії та висновки суду не узгоджуються з вимогами ст..95 ч.4 КПК України, яка містить імперативну заборону про те, що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них. При цьому суд не взяв до уваги процесуальну позицію ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які під час судового розгляду категорично оспорювали цей епізод обвинувачення, вказуючи на свою непричетність до вчинення цього злочину. В такому випадку суду, в силу вимог КПК України, процесуально неприпустимо посилатися на показання обвинувачених, що надавалися слідчому або посилатися на них. Разом з цим, належить врахувати, що чинний КПК України (п.2 ч.3 ст.374, ст.94, ч.1 ст.84 КПК України) передбачає можливість посилання суду у вироку лише на фактичні дані, тобто докази, а не на джерела доказів тобто протоколи огляду місця події, слідчого експерименту, копію карти виїзду швидкої медичної допомоги тощо. Тобто вимоги КПК України - стосуються лише зазначення певних відомостей у мотивувальній частині вироку, що мають доказове значення та походять з різних джерел, з їх одночасною оцінкою, згідно вимог ст.ст.91 та 94 КПК України, чого суд належно не виконав.
Крім того, протокол огляду місця події (арк.119 т.5) містить відомості про підставу проведення цієї процесуальної дії - « згідно заяви потерпілого ОСОБА_33 » , хоча матеріали кримінального провадження не містять такої заяви потерпілого ОСОБА_34 . Як наслідок під час судового розгляду залишилися не дослідженим підстави порушення кримінального провадження, про що неодноразово вказувала сторона захисту, оскільки у справі відсутній витяг з Єдиного реєстру досудового розслідування, а містяться лише суперечливі дані у Реєстрі матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні (розділ ІІ арк.5 т.5 та арк. 116 т.5 Постанова слідчого про закриття кримінального провадження від 25.11.2014 року). Вказані обставини мають істотне значення для перевірки версії обвинувачених щодо фізичної неможливості складання потерпілим його заяви про вчинений злочин саме 13.07.2014 року, тобто в день події - внаслідок стану сп`яніння та з урахуванням фактичного змісту його показань, які він надавав в судовому засіданні.
Неповне та однобічне дослідження зазначених обставин, доказів по справі та версій сторони захисту свідчить про наявність істотних порушень КПК України, що стосуються недотримання загальних засад кримінального провадження пов`язаних з презумпцією невинуватості та забезпечення доведеності вини, забезпечення права на захист, змагальності сторін, безпосередності дослідження показань, речей і документів, що гарантується нормами ст.ст. 17, 20, 22, 23 КПК України.
При цьому належить врахувати наявність пояснень обвинуваченого ОСОБА_9 стосовно визнання обвинувачення, тобто вчинення ним розбою за попередньою змовою в групі з ОСОБА_10 , які він надавав при апеляційному розгляді.
За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що зазначені істотні порушення є процесуально неприпустимим при судовому розгляді, оскільки в такий спосіб порушуються загальні засади забезпечення законності, змагальності сторін та одночасно обґрунтованості судового рішення, що передбачено як обов`язкова вимога у ст. 370 КПК України, а також ці вимоги містяться у ст. 7 КПК України - серед загальних засад кримінального провадження, яке за своїм змістом та формою повинно їм відповідати. Ці вимоги КПК України не дотримані судом першої інстанції при судовому розгляді, що свідчить про наявність істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які встановлені при апеляційному перегляді оскаржуваного судового рішення.
Реалізуючи та дотримуючись загальних процесуальних засад кримінального провадження, що містяться у главі 2 КПК України, колегія суддів дійшла висновку про наявність декількох істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили суду ухвалити законне і обґрунтоване рішення, що обумовлює необхідність скасування оскаржуваного вироку та призначення нового судового розгляду у суді першої інстанції, що відповідає нормам ч. 1 ст. 412; п. 6 ч. 1 ст. 407; п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 409, ст. 410 п.2 КПК України.
Вирішуючи питання про подальший рух провадження після скасування вироку в частині вирішення цивільного позову, колегія суддів виходить з наступного. Порушення судом першої інстанції вимог п.2 ч.3 ст.374, ст. 370 КПК України про зміст мотивувальної частини обвинувального вироку та загальних засад судочинства не відноситься до передбаченого в ч.1 ст.415 КПК України переліку підстав для призначення нового розгляду в суді першої інстанції. Проте, відповідно до вимог ч.6 ст.9 КПК України, у випадках, коли положення КПК України не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч.1 ст.7 КПК України. Такими загальними засадами кримінального провадження у даному випадку є передбачені п.п.2, 13, 15 ч.1 ст.7 КПК України - законність, презумпція невинуватості та можливість реалізації права на захист, а також забезпечення змагальності сторін та одночасно обґрунтованості і вмотивованості судового рішення, що передбачено як обов`язкові вимоги у ст. 370 КПК України. Разом з цим належить врахувати те, що необхідність дотримання при судовому розгляді вказаних загальних засад судочинства підтверджується практикою Європейського суду та змістом норм Європейської конвенції з прав людини, які відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства.

З огляду на викладене, з метою дотримання вказаних засад кримінального провадження, що гарантуються чинним КПК України, оскаржуваний вирок належить скасувати і призначити в цій частині новий розгляд в суді першої інстанції .

Внаслідок скасування вироку та призначення нового судового розгляду колегія суддів, в силу вимог ч.2 ст.415 КПК України, позбавлена процесуальної можливості розгляду решти апеляційних вимог прокурора та сторони захисту, що обумовлює часткове задоволення цих апеляційних скарг. Разом з цим, переглядаючи оскаржуваний вирок в межах апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_9 , враховуючи його процесуальну позицію в суді першої інстанції щодо оспорювання обвинувачення, - колегія суддів не вбачає підстав, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, що унеможливлює задоволення його апеляційних вимог. Якщо при новому судовому розгляді будуть об`єктивно встановлені такі обставини - суд першої інстанції не позбавлений процесуальних повноважень визнати їх та врахувати при призначенні покарання, навівши свої вмотивовані та обґрунтовані висновки.
Крім цього, колегія суддів, з метою дотримання вимог ст. 439 ч. 2 КПК України, звертає увагу суду першої інстанції на необхідність врахування вказівок суду, який розглянув справу в касаційному порядку ( т.4 арк. 152 -160) .
Дотримуючись вимог ст.ст. 197 ч.1, 331, 419 ч. 1 п.3 КПК України, стосовно обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , з урахуванням наявності існування ризиків, передбачених п.п. 1-4 ст.177 КПК України, а саме того, що вони можуть переховуватися від суду та правоохоронних органів, що також може негативно вплинути на своєчасність виконання процесуальних рішень суду та дотримання розумних строків судового розгляду, колегія суддів вважає можливим та необхідним продовжити обвинуваченим ОСОБА_10 та ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 27 квітня 2017 року включно кожному.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 331, 404, 405, ст. 407 ч. 1 п. 6; ст. 409 ч. 1 п.п. 1, 3; 410 п. 2; ст. 412 ч. 1; ст. 418, ст. 419 та главою 2 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора задоволити частково.

Апеляційні скарги захисника ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_10 задоволити частково.

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Вирок Московського районного суду м. Харкова від 03 червня 2015 року, ухвалений стосовно ОСОБА_10 та ОСОБА_9 скасувати і призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 27 квітня 2017 року включно кожному.

Ухвала оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Судді

________________ ______________ _______________
ОСОБА_2 ОСОБА_35 ОСОБА_4