Справа № 140/565/17
Провадження №11-кп/772/1092/2017
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 липня 2017 року м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:
головуючого ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
з участю прокурора ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці кримінальне провадження №0000348, внесене в єдиний реєстр досудових розслідувань 22.06.2016 року за апеляційною скаргою зі змінами прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 на вирок Немирівського районного суду Вінницької області від 08.06.2017 року, яким
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта неповна середня, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого,
визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ст. 198 КК України та призначено покарання:
- за ч.3 ст. 185 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі;
- за ст. 198 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
Згідно ст. 70 ч.1 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначено ОСОБА_8 остаточне покарання 3 (три) роки позбавлення волі.
Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_8 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового злочину.
Зобов`язано обвинуваченого ОСОБА_8 повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації згідно п.п. 1,2,3 ч.1 ст. 76 КК України.
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта неповна середня, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,
визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України та призначено покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі;
Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_9 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового злочину.
Зобов`язано обвинуваченого ОСОБА_9 повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації згідно п.п. 1,2,3 ч.1 ст. 76 КК України.
В С Т А Н О В И В:
Відповідно до вироку суду, у червні 2016 року вечірній час ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_9 , маючи намір на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), прийшли до домогосподарства ОСОБА_10 по АДРЕСА_2 , розподіливши ролі між собою, ОСОБА_9 перебуваючи на території вказаного господарства, шляхом пошкодження віконної сітки, проник у середину приміщення сараю, звідки умисно, таємно, скоїв крадіжку належних ОСОБА_10 металевої каністри ємкістю 10 л вартістю 335 гривень із дизельним пальним всередині об`ємом 10 літрів по ціні 19 гривень за 1 л на загальну суму 190 гривень, а ОСОБА_8 залишився біля воріт вказаного господарства з метою спостереження за місцем вчинення злочину для уникнення викриття.
Після чого викраденим ОСОБА_8 із ОСОБА_9 розпорядилися на власний розсуд, продавши ОСОБА_11 по ціні 160 гривень, заподіявши ОСОБА_10 майнової шкоди на загальну суму 525 гривень.
Крім того, в кінці червня 2016 року, у вечірній час, ОСОБА_12 , досудове розслідування відносно якого проводиться в окремому кримінальному провадженні, маючи намір на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), прийшов до домогосподарства ОСОБА_10 по АДРЕСА_2 , перебуваючи на території вказаного господарства, шляхом виймання віконної рами, проник у середину приміщення сараю, звідки умисно, таємно, скоїв крадіжку належних ОСОБА_10 двигуна від мотокоси «Гудлак» вартістю 150 гривень, електроболгарки вартістю 400 гривень, після чого на території даного господарства, біля вхідних дверей вказаного сараю викрав ручну соковижималку вартістю 60 гривень.
На наступний день ОСОБА_12 розповів ОСОБА_8 , що викрав із господарства ОСОБА_10 двигун від мотокоси «Гудлак», електроболгарку та ручну соковижималку, які сховав неподалік господарства ОСОБА_10 ..
Викрадені ОСОБА_12 речі - двигун від мотокоси «Гудлак», ручну соковижималку разом із ОСОБА_8 перенесли до господарства ОСОБА_13 , де ОСОБА_12 вищевказаний двигун від мотокоси « ОСОБА_14 » передав на тимчасове зберігання ОСОБА_15 , при цьому не розповівши, що він здобутий злочинним шляхом.
Незважаючи на те, що ОСОБА_8 стало відомо про викрадені двигун від мотокоси « ОСОБА_14 » одержаний злочинним шляхом, заздалегідь не обіцяючи зберігати чи збувати майно, одержане злочинним шляхом, отримав від ОСОБА_15 зазначене майно яке належить ОСОБА_10 та направився на ринок в м. Вінницю, де продав ОСОБА_16 по ціні 150 гривень не розповівши, що він здобутий злочинним шляхом.
В апеляційній скарзі зі змінами прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 ставиться питання про зміну вироку суду в частині покладення обов`язків, передбачених ст. 76 КК України у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Просить у резолютивній частині вироку покладені на ОСОБА_9 та ОСОБА_8 обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, викласти в редакції Закону України від 07.09.2016 року, а саме: на підставі п.п.1,2 ч.1 ст. 76 КК України (в редакції Закону від 07.09.2016 року), а саме: на підставі п. 1,2 ч.1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_9 та ОСОБА_8 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання. Виключи з резолютивної частини вироку вказівку про призначення обвинуваченим обов`язку, передбаченого п.1 ч.2 ст. 76 КК України (в редакції Закону України від 14.04.2009 ), а саме не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_6 підтримав доводи апеляційної скарги з підстав, викладених в ній та просить її задовольнити.
Заслухавши доповідача, виступ прокурора, дослідивши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора зі змінами підлягає до задоволення з огляду на наступне.
Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційних скарг.
Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, тобто ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України; ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог ст.94 КПК України; з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.
Як убачається з вироку, суд правильно встановив фактичні обставини справи і дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, які в апеляційній скарзі не заперечуються.
Водночас доводи апеляційної скарги прокурора в частині неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність на думку апеляційного суду є слушними.
Так, редакція закону України про кримінальну відповідальність, а саме п.1 ч.1 ст. 76 КК України, яка діяла до 07.09.2016 та діє на даний час, не передбачено покладання на засуджених обов`язку у виді не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу уповноваженого органу з питань пробації.
Таким чином, суд першої інстанції згідно наведеного вироку незаконно поклав на ОСОБА_9 та ОСОБА_8 обов`язок на підставі п.1 ч.1 ст. 76 КК України, а саме не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації,
Крім того, редакцією ст. 76 КК України, яка діє з 07.09.2016 передбачено можливість покладання такого обов`язку, як не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, що погіршує становище особи, так як попередньою редакцією ст. 76 КК України було передбачено обов`язок не виїжджати за межі України без дозволу органів кримінально-виконавчої інспекції.
З огляду на наведене, відповідно до вимог ст. 5 КК України, наведений обов`язок покладений на обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_8 незаконний, оскільки у даному випадку закон про кримінальну відповідальність не має зворотньої дії у часі.
Вказане неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність є відповідно до вимог ст. 413 КПК України підставою для зміни судового рішення.
Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 409, 413, 419 КПК України, апеляційний суд -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 зі змінами задовольнити.
Вирок Немирівського районного суду Вінницької області від 08.06.2017 року у кримінальному провадженні №0000348, внесеному в єдиний реєстр досудових розслідувань 22.06.2016 року по обвинуваченню ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ст. 198 КК України та ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України змінити в частині покладення обов`язків у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.
В резолютивній частині вироку покладені на ОСОБА_9 та ОСОБА_8 обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, викласти в редакції Закону України від 07.09.2016 року, а саме:
на підставі п. 1,2 ч.1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_9 та ОСОБА_8 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
Виключи з резолютивної частини вироку вказівку про призначення обвинуваченим обов`язку, передбаченого п.1 ч.2 ст. 76 КК України (в редакції Закону України від 14.04.2009 ), а саме не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції.
В решті вирок залишити без змін.
На ухвалу може бути подано касаційну скаргу до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.
Відповідно до ч.4 ст.532 КПК України судове рішення апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення.
Судді:
Згідно з оригіналом: