Провадження № 11-кп/792/303/17
Справа № 682/2796/16-к Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч.2 ст.345 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 травня 2017 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Хмельницької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
представника потерпілого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальне провадження №0000300 від 20.04.2016 року за апеляційними скаргами прокурора, потерпілого ОСОБА_10 , обвинуваченого ОСОБА_11 на вирок Славутського міськрайонного суду від 23 лютого 2017 року, -

в с т а н о в и л а :
Вироком Славутського міськрайонного суду від 23 лютого 2017року

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с.Лисиче Славутського району Хмельницької області, мешканця АДРЕСА_1 , з вищою освітою, директора ПП «Січ», раніше не судимого, -

визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.345 КК України та призначено покарання у виді 2 років обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України обвинуваченого ОСОБА_11 звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_11 не обирався.

Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_11 на користь ОСОБА_10 1535, 41 грн. матеріальної шкоди та 7500 грн. моральної шкоди.

Долю речових доказів вирішено відповідно до вимог ст.100 КПК України.

За вироком суду, обвинувачений ОСОБА_11 , 20 квітня 2016 року близько 07 год. 25 хв., в приміщенні Славутського відділу поліції ГУНП в місті Славута Хмельницької області, по вулиці Козацька, 33 умисно заподіяв працівникові правоохоронного органу легкі тілесні ; ушкодження у зв`язку з виконанням ним службових обов`язків, відповідальність за вчинення яких передбачена ч.2 ст.345 КК України.
Злочин вчинено за наступних обставин:
Інспектор Славутського відділу поліції ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_10 , у форменому одязі поліцейського, виконуючи службові обов`язки, згідно розстановки нарядів на 19 квітня 2016 року, затвердженої в.о. начальника відділу поліції, був поставлений у склад СОГ.
20 квітня 2016 року близько 07 год. 25 хв. ОСОБА_11 прийшов до Славутського відділу поліції ГУНП в Хмельницькій області, для дачі пояснень, що стосувалися повідомлення про виклик СОГ на майдан підприємства тепломережі по лінії «102» о 04 год. 40 хв. 20 квітня 2016 року.
Потерпілий ОСОБА_10 , являючись працівником поліції, виконуючи службові обов`язки у складі СОГ, знаходячись у приміщення чергової частини, з`ясувавши мету явки, пройшов з обвинуваченим ОСОБА_11 за бланками протоколів для документування пояснень до службового кабінету № 19. У кабінеті, обвинувачений ОСОБА_11 , зненацька підійшов до потерпілого ОСОБА_10 , схопив обома руками за шию, став його душити.
Потерпілий ОСОБА_10 , з метою припинення протиправних дій ОСОБА_11 , застосував фізичну силу згідно статті 44 Закону України «Про національну поліцію», вивільнюючись від захвату, виштовхав обвинуваченого ОСОБА_11 у коридор.
В коридорі відділу поліції, продовжуючи вчинення злочину, спрямованого на заподіяння тілесних ушкоджень працівнику поліції під час виконання ним службових обов`язків, обвинувачений ОСОБА_11 , схопив лівою рукою за формений одяг (праве плече) потерпілого ОСОБА_10 , кулаком правої руки умисно наніс йому два удари у голову справа.
Свідок старший інспектор поліції ОСОБА_12 , що вибіг з кімнати чергової частини, побачивши вчинення обвинуваченим ОСОБА_11 нападу на працівника поліції, застосувавши силу, загнув обидві руки обвинуваченому за спину припинивши напад.
Під час слідування до кімнати чергової частини, в холі ВП обвинувачений ОСОБА_11 повторно, схопивши правою рукою за формений одяг (ліве плече) потерпілого ОСОБА_10 , наніс два удари кулаком лівої руки у голову. Свідок ОСОБА_12 , разом з потерпілим ОСОБА_10 , застосувавши фізичну силу, згідно статті 44 Закону України «Про національну поліцію», припинили вчинення злочину обвинуваченим ОСОБА_11 , викликали СОГ, яка доправила обвинуваченого до лікарняної установи для фіксування стану алкогольного сп`яніння.
Нанесенням побоїв обвинуваченим ОСОБА_11 заподіяно потерпілому ОСОБА_10 легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я закриту черепно-мозкову травму легкого ступеня, струс головного мозку, крововилив у підслизову оболонку нижньої губи справа, двох саден лівої бокової поверхні шиї, після травматичний артрит скронево-нижньощелепного суглобу справа.
В своїй апеляційній скарзі та в доповненнях до неї прокурор просить скасувати вирок місцевого суду, ухвалити новий вирок, яким визнати наявність у діях ОСОБА_11 обтяжуючої покарання обставини вчинення злочину особою, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння та призначити йому покарання за ч.2 ст.345 КК України 2 роки обмеження волі.
Вважає оскаржуваний вирок суду першої інстанції незаконним через невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, невідповідность призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Вказує, що судом першої інстанції необґрунтовано застосовано до обвинуваченого положення ст.75 КК України та у вироку суду не наведено, які саме обставини стали підставою для застосування даної статті.

Зазначає, що вчинений обвинуваченим злочин відноситься до категорії середньої тяжкості та злочин вчинено в стані алкогольного сп`яніння.

В своїй апеляційній скарзі, як вбачається з її змісту, потерпілий ОСОБА_10 просить змінити вирок місцевого суду в частині призначеного покарання у виді 2 років обмеження волі зі звільненням від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки, у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання, яке за своїм розміром є явно несправедливим, через м`якість. Призначити обвинуваченому покарання за ч.2 ст.345 КК України у виді 2 років обмеження волі, яке є спів розмірним його діянням та особі обвинуваченого.
Змінити вирок місцевого суду в частині стягнення з обвинуваченого на його користь 7500 грн. моральної шкоди та стягнути з ОСОБА_11 та стягнути натомість з обвинуваченого на його користь 50000 грн.
Вважає, що вирок суду першої інстанції підлягає зміні з призначенням обвинуваченому більш суворого покарання, оскільки місцевий суд під час розгляду справи та постановлення вироку допустив однобічність та неповноту судового слідства, при цьому висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, що призвело до невідповідності призначеного покарання ступеню тяжкості злочину та особі обвинуваченого.
Акцентує увагу, що він на момент зустрічі з обвинуваченим у приміщенні відділу поліції був одягнений у формений одяг та перебував у складі оперативно-слідчої групи.
Зазначає, що своїми протиправними діями обвинувачений спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми легкого ступеня струс головного мозку, крововилив у підслизову оболонку нижньої губи справа, двох саден лівої бокової поверхня шиї, післятравматичний артрит скронево-нижньощелепного суглобу справа, які згідно з висновком експерта №93 від 24.05.2016 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Вказує, що внаслідок даних дій обвинуваченого він проходив курс стаціонарного лікування в травматологічному відділенні Славутської ЦРЛ та поніс витрати на лікування, а тому вважає, що розмір морального відшкодування має бути збільшений до 50000 грн.

Звертає увагу, що обвинувачений не відшкодував на його користь до сьогодні матеріальну шкоду, призначену місцевим судом в сумі 1535, 41 грн.

В своїй апеляційній скарзі, як вбачається з її змісту, обвинувачений ОСОБА_11 просить скасувати вирок місцевого суду щодо нього, а кримінальне провадження закрити за відсутності в його діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України.
Вважає оскаржуваний вирок суду першої інстанції незаконним через невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Вказує, що заперечує факт перебування в стані алкогольного сп`яніння і нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_10 , внаслідок виконання ним службових відносин, однак не заперечує сам факт нанесення легких тілесних ушкоджень потерпілому.

Зазначає, що наніс потерпілому тілесні ушкодження на ґрунті особистих неприязних стосунків, у зв`язку з неприязню.

Стверджує, що його дії щодо потерпілого не повинні кваліфікуватися як злочин проти працівника правоохоронного органу, а можуть кваліфікуватися як нанесення тілесних ушкоджень фізичній особі.

Звертає увагу, що вчинив злочин в стані сильного душевного хвилювання, викликаного протиправною (неправомірною) поведінкою потерпілого, тяжкою образою з його сторони, а тому вважає, що відповідно до п.25 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 07.02.2003 року «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи» наявні всі підстави для звільнення його від кримінальної відповідальності та закриття провадження у справі.

Акцентує увагу, що суд першої інстанції безпідставно стягнув з нього на користь ОСОБА_10 моральну шкоду, оскільки моральної шкоди він потерпілому не спричиняв, а навпаки вважає, що саме ОСОБА_10 спричинив йому моральну шкоду.

У своїх запереченнях на апеляційні скарги прокурора та потерпілого обвинувачений просив їх залишити без задоволення, як безпідставні.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення прокурора, потерпілого та його представника, які просили їх апеляційні скарги задовольнити, а апеляційну скаргу обвинуваченого залишити без задоволення, обвинуваченого та його захисника на підтримку поданої обвинуваченим апеляційної скарги з посиланням на зазначені у ній доводи, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що вони задоволенню не підлягають за таких підстав.

Вина обвинуваченого ОСОБА_11 при викладених у вироку обставинах доведена зібраними по кримінальному провадженню та дослідженими в судовому засіданні доказами.

Так, в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_11 вину у вчинені умисного заподіяння легких тілесних ушкоджень працівнику правоохоронного органу у зв`язку з виконанням ним службових обов`язків, не визнав та показав, що мав місце конфлікт, не пов`язаний з виконанням ОСОБА_10 службових обов`язків. Між тим, ОСОБА_11 , фактично визнав свою злочинну поведінку у приміщення ВП - умисне нанесення легких тілесних ушкоджень працівникові поліції, одягненому у формений одяг, під час перебування потерпілого у складі СОГ. Підтвердив факту виклику ним о 4 годині ночі 20 квітня 2016 року СОГ, в зв`язку з перебуванням сторожа на майдані тепломережі по вулиці Здоров`я у місті Славуті, у стані алкогольного сп`яніння. Під час опитування працівниками СОГ присутніх на майдані тепломережі, ОСОБА_11 спостерігав потерпілого - працівника поліції ОСОБА_10 у форменому одязі, знав, що він знаходиться у складі СОГ. О 7 годині 25 хвилин 20 квітня 2016 року ОСОБА_11 , з`явився до відділення поліції для дачі пояснень, де з дозволу чергового пройшов у кабінет № 19 з потерпілим ОСОБА_10 . Спостерігав потерпілого ОСОБА_10 у формі поліцейського, усвідомлював, що перебуває у приміщенні ВП, розумів що наносить побої працівнику поліції, що виконує службові обов`язки у складі СОГ. Сам факт нанесення побоїв пояснює тим, що не стримався, почувши образи на адресу його доньки. Заперечує факт перебування у стані алкогольного сп`яніння, цивільний позов в частині витрат на лікування визнає та не визнав цивільний позов про відшкодування моральних збитків.
Однак, невизнання вини обвинуваченим ОСОБА_11 спростовується показаннями потерпілого ОСОБА_10 , з яких вбачається, що що 20 квітня 2016 року в складі слідчо-оперативної групи прибув після 4 години на майдан тепломережі на виклик. За повідомленням до відділення поліції слідувало, що охоронець перебуває в стані сп`яніння. Виклик на майдан тепломережі був здійснений обвинуваченим ОСОБА_11 . На майдані тепломережі обвинувачений ОСОБА_11 намагався розв`язати конфлікт. Після повернення СОГ до відділення поліції о 7 годині 25 хвилин у чергову частину звернувся обвинувачений ОСОБА_11 . При зверненні до чергового обвинувачений ОСОБА_11 заявив, що має намір дати пояснення з приводу виклику СОГ. Для складання протоколу працівник поліції у складі СОГ потерпілий ОСОБА_10 , вийщов до службового кабінету для оформлення протоколу за поясненнями обвинуваченого. Під час перебування у кабінеті, обвинувачений ОСОБА_11 , зненацька схопив руками за шию потерпілого - працівника поліції ОСОБА_10 та став душити. Вивільняючись від захвату потерпілий застосував фізичну силу згідно статті 44 Закону України «Про національну поліцію», виштовхав обвинуваченого ОСОБА_11 у коридор. Під час перебування у коридорі та холі відділу поліції, після вивільнення, обвинувачений двічі нападав на потерпілого, хапаючи та утримуючи за форменний одяг наносив побої потерпілому у голову, порвав формений одяг та заподіяв легкі тілесні ушкодження.
Свідок ОСОБА_12 у судовому засіданні показав, що
перебуваючи на чергуванні у відділенні поліції як поліцейський, в ранковий час близько 07 години, прийняв обвинуваченого ОСОБА_11 , записав у журнал обліку доставлених, відвідувачів та запрошених Славутського ВП. Поліцейський ОСОБА_10 , що на той час був у складі СОГ, зайшов з обвинуваченим ОСОБА_11 у кабінет № 19 для відібрання пояснень та складання протоколу. Через короткий проміжок часу, свідок почув крик та побачив, що у коридорі біля кабінету № 19 обвинувачений ОСОБА_11 наносив удари поліцейському ОСОБА_10 . Реагуючи на протиправні дії,
свідок підбіг, застосувавши фізичну силу згідно статті 44 Закону України «Про національну поліцію», припинив напад. Під час руху до чергової частини, у холі відділення поліції обвинувачений вдруге, раптово проявив агресію і знову наніс лівою рукою побої у обличчя поліцейському ОСОБА_10 . Така поведінка обвинуваченого змусила свідка вдруге застосувати фізичну силу згідно статті 44 Закону України «Про національну поліцію», та викликати оперативну групу.
Свідок ОСОБА_13 у судовому засіданні дав показання, що був 20 квітня 2016 року в складі слідчо-оперативної групи. Член СОГ, поліцейський ОСОБА_10 на чергуванні протягом доби до інциденту з обвинуваченим був у чистій формі поліцейського, без пошкоджень та без слідів крові, а сам ОСОБА_10 не мав слідів побоїв на обличчі. Перед завершенням чергування свідок отримав повідомлення і прибув до чергової частини, де побачив обвинуваченого ОСОБА_11 , чергового поліцейського ОСОБА_12 та поліцейського ОСОБА_10 . У потерпілого поліцейського ОСОБА_10 спостерігав порваний форменний одяг з плямами крові та сліди тілесних ушкоджень на обличчі.
Із показань свідка ОСОБА_13 вбачається, що доставляв обвинуваченого ОСОБА_11 в лікарню для медичного освідування на стан сп`яніння. Останній від проходження медичного огляду на стан сп`яніння відмовився, а у відділенні поліції відмовився і від дачі пояснень щодо подій, пов`язаних з умисним заподіянням працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.
Свідки ОСОБА_12 та ОСОБА_13 у суді підтвердили, що від обвинуваченого ОСОБА_11 чули стійкий запах алкоголю.
Допитаний у суді свідок ОСОБА_14 , очевидець подій на майдані тепломережі в ніч 20 квітня 2016 року, у судовому засіданні дав показання, що в складі СОГ виїжджав на майдан тепломережі за викликом обвинуваченого ОСОБА_11 . Погроз на адресу обвинуваченого ОСОБА_11 від працівника поліції ОСОБА_10 не було.
Свідок ОСОБА_15 , яка працює сторожем, щодо якої фактично мав підозру обвинувачений ОСОБА_11 на предмет перебування на службі у нетверезому стані, у суді показала, що весь час перебування СОГ на майдані тепломережі була біля автомобіля поліції. Свідок підтвердила, що не чула від працівника поліції ОСОБА_10 погроз на адресу обвинуваченого ОСОБА_11 .
Об`єктивно вина обвинуваченого ОСОБА_11 підтверджується наказом т.в.о. начальника «По особовому складу» № 49о/с від 07 листопада 2015 року, з яких слідує доведення факту призначення поліцейського ОСОБА_10 інспектором Славутського відділу поліції ГУНП; записом книги нарядів Славутського ВП ГУПН в Хмельницькій області, якими підтверджено факт виконання поліцейським ОСОБА_10 обов`язків в складі слідчо-оперативної групи з 19 квітня 2016 року по 20 квітня 2016 року; записом журналу по Славутському ВП ГУНП в Хмельницькій області, яким підтверджено проходження потерпілим поліцейським ОСОБА_10 19 квітня 2016 року інструктажу з питань дотримання заходів безпеки при поводженні зі зброєю; записами журналу обліку доставлених, відвідувачів та запрошених до Славутського ВП ГУНП в Хмельницькій області № 93, які підтверджують факту прибуття обвинуваченого саме до відділення поліції та його перебування у приміщення відділення поліції 20 квітня 2016 року о 07 годині 25 хвилин та о 07 годині 50 хвилин та його реєстрацію в черговій частині відділу поліції; офіційними рапортами інспекторів Славутського ВП ГУНП в Хмельницькій області від 20 квітня 2016 року ОСОБА_10 та ОСОБА_12 , складання та реєстрація яких мала місце безпосередньо після самої події вчинення обвинуваченим злочину; висновком експерта №93 від 24 травня 2016 року, з яких вбачається, що у потерпілого ОСОБА_10 виявлено тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми легкого ступеня - струсу головного мозку, крововиливу під слизову оболонку нижньої губи справа, двох саден лівої бокової поверхні шиї, післятравматичного артриту скронево-нижньощелепного суглобу справа. Виявлені тілесні ушкодження за механізмом заподіяння, часом виникнення повністю узгоджуються з показаннями потерпілого поліцейського ОСОБА_10 , свідка ОСОБА_12 , і фактично спричинені дією обмеженої травмуючої поверхні тупих твердих предметів, якими є кулаки рук, і співпадають з часом нанесення побоїв обвинуваченим ОСОБА_11 під час нападу на поліцейського ОСОБА_10 у приміщенні Славутського відділення поліції; протоколами проведення слідчого експерименту від 18 травня та 07 червня 2016 року та іншими матеріалами кримінального провадження.
Всім зібраним доказам у їх сукупності суд дав належну оцінку, вірно кваліфікувавши дії обвинуваченого ОСОБА_11 за ч.2 ст.345 КК України як умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.
Покарання обвинуваченому ОСОБА_11 призначено у відповідності до вимог ст.65 КК України з врахуванням ступені тяжкості вчиненого ним злочинів та обставин, що пом`якшують покарання.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_11 судом враховано, що останній раніше не судимий, вперше притягається до кримінальної відповідальності, хворіє на цукровий діабет, на обліку у психіатра та нарколога не перебуває.

Не заслуговують на увагу посилання захисника про взяття до уваги судом одних доказів та відхилення інших, оскільки усім доказам судом надана належна оцінка і наведені докази не викликають сумнівів у їх достовірності, оскільки узгоджуються між собою, є логічними, послідовними, в основу вироку покладено показання обвинуваченого та свідків, які були ними надані в судовому засіданні в суді першої інстанції, та які в своїй сукупності спростовують доводи апеляційної скарги захисника.

Не заслуговують на увагу і доводи потерпілого ОСОБА_10 про збільшення розміру морального відшкодування на його користь із обвинуваченого, постільки розмір такого відшкодування визначений місцевим судом з врахуванням характеру скоєного злочину, глибини душевних та фізичних страждань потерпілого, характеру спричинених тілесних ушкоджень з дотриманням засад розумності, виваженості та справедливості.

Твердження прокурора та потерпілого про м`якість обраного обвинуваченому покарання та необхідність обрання більш суворого не ґрунтується на вимогах матеріального права, не узгоджується з мотивацією місцевого суду про наявність обставин, які в своїй сукупності істотно пом`якшують призначене винному покарання і дають підстави визнати їх такими, що суттєво знижують ступінь тяжкості вчиненого та спростовуються вимогами кримінального закону про загальні засади призначення такого.

Крім того, слід залишити поза увагою і доводи прокурора про необхідність врахування обставини, яка обтяжує покарання як вчинення злочину у стані алкогольного, оскільки матеріали справи не містять даних, які беззаперечно вказували б на стан сп`яніння обвинуваченого.

З врахуванням викладеного, підстав до скасування вироку, колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст.ст.407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:
Вирок Славутського міськрайонного суду від 23 лютого 2017 року стосовно ОСОБА_11 залишити без змін, а апеляційній скарги прокурора, потерпілого ОСОБА_10 , обвинуваченого ОСОБА_11 без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення, на неї може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення.

Головуючий /підпис/

Судді /підписи/
Згідно з оригіналом:
суддя Апеляційного суду
Хмельницької області ОСОБА_2