Справа №639/9694/16-к
Провадження №1-кс/639/1662/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2016 р. м. Харків

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Харкова ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5

представника ХУВП №27 ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Забережжя Богородчанського району Івано-Франківської області, громадянина України, одруженого, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

про незаконне утримання в слідчому ізоляторі, звільнення позбавленої свободи особи, -

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова із клопотанням (скаргою), звернувся адвокат ОСОБА_4 , в якій просить відповідно до ст. 206 КПК України звільнити з під варти ОСОБА_5 .

Обґрунтовані вимоги тим, що вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова від 29 вересня 2016 р., який на теперішній час не набрав законної сили та кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 перебуває в апеляційної інстанції, засуджено останнього до 1 року позбавлення волі. ОСОБА_5 обвинувачується у скоєнні злочину, передбаченого ст. 118 КК України. Його було взято під варту в залі суду після проголошення вироку в супереч вимогам діючого КПК України. ОСОБА_5 в строк відбуття покарання зараховано термін тримання його під вартою під час досудового розслідування з 10 вересня 2014 р. по 05 листопада 2014 р. відповідно до ст. 72 КК України. Фактично ОСОБА_5 був в останній раз затриманий 29 вересня 2016 р. Оскільки вирок суду не набрав законної сили, то на теперішній час відсутні підстави для тримання під вартою ОСОБА_5 . Обвинувачений тримається під вартою на підставі вироку суду, яке не набрало законної сили, що суперечить ст. 29 Конституції України та ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Строки тримання під вартою не продовжуються, прокуратуру відповідного клопотання не надають. Загальний строк покарання, призначений ОСОБА_5 вироком, спливає. Подальше перебування обвинуваченого під вартою є незаконним.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав доводи свого захисника.

Адвокат ОСОБА_4 дав пояснення відповідно до викладеного в скарзі.

Представник ХУВП №27 вказала, що ОСОБА_5 тримається в умовах установи за рішенням суду.

Прокурор заперечував проти задоволення скарги.

Слідчий суддя, заслухавши думку учасників процесу приходить до наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 206 КПК України, якщо слідчий суддя отримує відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.

В засіданні встановлено що ОСОБА_5 визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ст. 118 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік. Обвинуваченого взято під варту в залі суду 29 вересня 2016 р. у зв`язку із зміною запобіжного заходу. На теперішній час ОСОБА_5 перебуває в умовах ХУВП №27, а кримінальне провадження відносно нього перебуває в апеляційному суді у зв`язку з оскарженням вироку Червонозаводького районного суду м. Харкова від 29 вересня 2016 р. стороною захисту.

ОСОБА_5 тримається під вартою на підставі вироку суду, яким обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, з посиланням на ст. 331, п.п. 11 п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України.

Відповідно до ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Частиною першою статті 132 КПК України передбачено, що такі заходи застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. Отже закон передбачає можливість застосування заходів забезпечення й іншими формами судових рішень, ніж ухвала. Натомість, порядок та засади застосування таких заходів визначаються спеціальними нормами КПК України. Судові рішення про застосування запобіжних заходів підлягають до негайного виконання.

Таким чином, у разі прийняття судом рішення про застосування запобіжного заходу таке рішення підлягає негайному виконанню після його проголошення. Вказане було роз`яснено Червонозаводським районним судом м. Харкова при розгляді звернення ХУВП №27 про порядок обрання відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

З огляду на наведене, слідчий суддя вважає, що підстав для задоволення скарги захисника ОСОБА_4 немає.

Керуючись ст. 115, 206, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 про незаконне утримання в слідчому ізоляторі, звільнення позбавленої свободи особи - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1