Справа № 405/5833/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 лютого 2017 року Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

адвоката: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому кримінальне провадження №0008960 від 19.07.2016 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровограда, українця, гр. України, з середньою освітою, не працюючого, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз 21.07.2015 року Прилуцьким міськрайонним судом Чернігівської області за ч.2 ст.186, ч.2 ст.289, ч.1 ст.70 КК України України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією ? частини майна, у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 393 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 вчинив втечу з місця позбавлення волі, особою, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, за таких обставин.

ОСОБА_5 відбуває покарання у Кіровоградській ВК №6 з 24.09.2015 року, згідно вироку Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 21.07.2015 року за яким засуджений за ч.2 ст.186, ч.2 ст.289, ч.1 ст.70 КК України України до 5 років позбавлення волі.

08.07.2016 р. засуджений ОСОБА_5 звернувся до медичної частини Кіровоградської ВК №6 зі скаргами на болі в області епігастрію, тошноту, рвоту, через що останнього було госпіталізовано до медичної частини. 18.07.2016 р. стан здоров`я засудженого ОСОБА_5 погіршився, внаслідок чого засудженого було госпіталізовано до КЗ «Перша міська лікарня», яка знаходиться за адресою вул. Фортечна, 21 м. Кропивницький, до інфекційного боксу, де встановлено діагноз гострий вірусний гепатит, не уточненої етіології жовтушної форми, середньо - важкого перебігу. 19.07.2016 р., точного часу не встановлено, у засудженого ОСОБА_5 , виник намір спрямований на втечу із вищевказаного лікувального закладу. Реалізуючи свій злочинний намір засуджений ОСОБА_5 , діючи умисно та цілеспрямовано, скориставшись тим, що працівники, які здійснювали його охорону відлучились, впевнившись, що його злочинні дії не будуть помічені, таємно, самовільно залишив вказаний лікувальний заклад. Того ж дня, близько 10:15 год. у палаті інфекційного боксу КЗ «Перша міська лікарня», начальник варти ст. лейтенант ОСОБА_6 виявив, що засуджений ОСОБА_5 втік, про що повідомив начальника Кіровоградської ВК №6.

23.07.2016 р. ОСОБА_5 було затримано у с. Підлісне, Олександрівського району, Кіровоградської області.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_5 за ч.1 ст.393 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав, погодився з обвинуваченням та з встановленими фактичними обставинами. Пояснив, що з вересня 2015 року відбуває покарання у Кіровоградській ВК №6, був засуджений Прилуцьким районним судом Чернігівської області за ч.2 ст. 289, ч.2 ст. 186, ч.1 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі. За час відбування покарання звертався до медчастини з приводу захворювання печінки, де йому призначали лікування. Вказав, що 8.07.2016 р. йому стало дуже погано, були підозри на жовтуху і цього дня його положили до медичної частини колонії, призначивши курс лікування. До 18.07.2016 р. стан здоров`я не покращився і його направили на стаціонар до першої лікарні у м. Кропивницький. Зазначив, що його положили в окремий бокс, в палаті знаходились 2 охоронці із ВК №6, один охоронець також знаходився при вході в палату, в коридорі. Цього ж дня у нього взяли аналізи, поставили крапельницю і призначили ліки, охоронці постійно були в палаті. 19.07.2016 р. охоронці змінились, коли в палаті прибирали, він з трьома охоронцями вийшов на вулицю покурити. Після прибирання його знову завели до палати і залишили одного. Пояснив, що кайданки на руки він одягав сам, не закривши їх до кінця, це давало змогу їх зняти, охоронці на це не звертали уваги. Коли охорони не було у палаті він відстебнув кайданки, сходив в туалет, поїв і став чекати на охорону, але ніхто у палату не заходив. Потім привідкрив двері і побачив, що і в коридорі охорони немає. В цей час вирішив втекти з лікарні через вікно, решітка на вікні дозволяла пролізти через неї. Коли вийшов з території лікарні, пройшов до магазину «Копілка», де сівши в маршрутку направився до знайомого на вул. Яновського, 80, але там нікого не було і він поїхав з міста у с. Підлісне до знайомого. Коли прибув у село виявив, що знайомого не було вдома, по телефону знайомий повідомив, що перебуває в ОСОБА_7 і сказав як можна зайти в будинок. Пояснив, що знаходився у будинку знайомого 4 дні. Потім хотів повернутись до лікарні, коли прийшов на зупинку був затриманий. Зазначив, що коли лежав у лікарні при ньому був мобільний телефон, але охоронці про це не знали. Пояснив, що коли стояв на зупинці у с. Підлісне, продавець магазину повідомила, що його розшукують, бачив як вона дзвонила дільничному. Він вирішив не скриватись, а чекати на працівників міліції. У вчиненому розкаявся.

Вина обвинуваченого ОСОБА_5 підтверджується зібраними та дослідженими в судовому засіданні сукупністю належних та допустимих доказів:

Показаннями свідка ОСОБА_8 , який пояснив, що 18.07.2016 р. засуджений ОСОБА_5 був доставлений до першої міської лікарні із місця позбавлення волі під конвоєм. Для проведення повного обстеження і лікування був госпіталізований у друге відділення лікарні. Перебував під конвоєм, йому було призначено лікування. 19.07.2016 р. вранці у ОСОБА_5 були взяті аналізи, приблизно о 10:00 год. чергова медсестра повідомила, що хворий відсутній. Коли він вирішив перевірити цю інформацію то виявив, що охорона знаходилась при вході в палату, хворого в палаті не було.

Показаннями свідка ОСОБА_9 , який пояснив, що 19.07.2016 р., в день втечі засудженого ОСОБА_10 , в чергову частину Управління надійшло повідомлення від чергового помічника ВК №6 про втечу засудженого ОСОБА_10 з місця лікування. З часу повідомлення почались оперативні дії по встановленню місцезнаходження особи по гарячим слідам, але місце перебування ОСОБА_10 встановити не змогли. Зазначив, що потім були розіслані орієнтування до районних центрів. Згодом надійшло повідомлення з с. Підлісне, приблизно через 2-3 дні. Повідомлення було про те, що незнайомець проник до будинку, цю версію взяли для опрацювання. Потім знову надійшло повідомлення з с. Підлісного за яким було описано незнайомця, ним виявився ОСОБА_10 , який був затриманий у с. Підлісному.

Показаннями свідка ОСОБА_11 , який пояснив, що 19.07.2016 р. ОСОБА_10 скоїв втечу з лікарні №1. Працівниками колонії було здійснено всі заходи щодо розшуку засудженого. 23.07.2016 р. з с. Підлісного надійшла інформація, що засуджений за орієнтуванням перебуває у цьому селі. Біля 10:00 год. працівники установи ОСОБА_12 та ОСОБА_13 направились до цього села, де біля магазину побачили засудженого, якого затримали та доставили до колонії. Вказав, що по дорозі було повідомлено прокурора про затримання засудженого. На місці затримання засуджений розповів, що переховувався у будинку до того часу як прийшла його власниця. Зазначив, що засуджений був направлений до лікарні через підозру на гепатит. Ствердив, що під час проходження лікування засуджений перебував під охороною.

Показаннями свідка ОСОБА_14 , який пояснив, що 19.07.2016 р. він повинен був охороняти засудженого в лікарні №1. Вранці 19.07.2016 р. за наказом начальника колонії був разом із старшим групи ОСОБА_15 і ОСОБА_16 направлений для здійснення нагляду за засудженим ОСОБА_10 . В цей день змінювали склад групи, яка здійснювала охорону до цього. Вказав, що по прибуттю до лікарні ОСОБА_10 був пристебнутий наручниками до кроваті. За наказом керівника один охоронець повинен був знаходитись в палаті із засудженим, інший охоронець повинен був знаходитись в коридорі біля дверей палати, а старший повинен був бути постійно в палаті. Після прийняття зміни, медсестра попросила усіх вийти з палати для прибирання. Блакитний пристебнув себе і засудженого наручниками і всі разом вийшли у двір. Приблизно через 10 хвилин після прибирання завели засудженого до палати, пристебнувши його наручниками до кроваті. Потім він вийшов у коридор, ОСОБА_16 і ОСОБА_15 залишились у палаті. Пізніше ОСОБА_15 вийшов на вулицю, із засудженим залишився ОСОБА_16 . Через деякий час з палати вийшов і ОСОБА_16 , який знайомився з документами щодо охорони засудженого. Через 10 хв. до палати зайшов ОСОБА_15 і побачив, що засудженого немає. Всі забігли в палату, де він побачив, що наручник був відімкнений, вікно у палаті було відчинене. Вказав, що решітка на вікні була широка, через неї мабуть засуджений і втік. Він побіг за територію на вали, а ОСОБА_16 оглядав територію лікарні. Потім повідомили керівництво про втечу. Пояснив, що під час прийняття зміни, засудженого не обшукували. Коли заступив на чергування, йому здалось, що засуджений дійсно дуже хворий, він був жовтий, важко дихав, важко ходив, це не давало підстав думати, що засуджений втече. Зазначив, що ОСОБА_16 не повинен був виходити з палати і залишати засудженого одного.
Наказом про створення штабу та проведення розшукових заходів № 126/ОД від 19.07.2016 р., виданого начальником УДПТС України в Кіровоградській області (т.1 а.с. 126).
Наказом №425/Адм від 18.07.2016 р. про забезпечення нагляду та охорони під час супроводження засудженого до лікувального закладу МОЗ України ( т.1 а.с.127-128).
Постовою відомістю з охорони та нагляду за засудженим, переведеним до територіального лікувального закладу МОЗ України для надання необхідної медичної допомоги (т.1. а.с. 131).
Довідкою медичної частини Кіровоградської ВК №6, щодо необхідності доставки засудженого ОСОБА_5 до лікувального закладу для проведення медичного обстеження лікарем інфекціоністом (т.1 а.с.135);
Протоколом огляду місця події від 19.07.2016 р., з фототаблицею, згідно якого проведено огляд приміщення палати №2-б у другому інфекційному відділенні Кіровоградської міської лікарні №1 ( т.1 а.с.143-145);
Актом застосування службового собаки від 19.07.2016 р. (т.1 а.с. 146);
Суд прийшов до висновку, що наведені докази отримані в порядку, встановленому КПК України без істотного порушення прав та свобод обвинуваченого ОСОБА_5 , гарантованих Конституцією та Законами України. У відповідності до ст.86 КПК України, суд вважає вказані докази допустимими.
Суд вважає наведені докази в їх сукупності достатніми для доведеності вини обвинуваченого.
Аналіз наведених доказів свідчить про повну доказаність вини ОСОБА_5 у вчиненні втечіз місця позбавлення волі, особою, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі.

Суд прийшов до висновку, що документи, на які посилається прокурор, як на докази, а саме витяг з кримінального провадження, рапорти працівників поліції та працівників виправної колонії, довідка відділу контролю на засудженого не є процесуальними джерелами доказів в розумінні положень ч.2 ст.84 КПК України. У відповідності до вимог ст.87 КПК України суд визнає вказані докази недопустимими, а тому відкидає ці докази, як докази доведення обвинувачення.
Вирішуючи питання щодо призначення міри покарання ОСОБА_5 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини.
ОСОБА_5 вчинив злочин середньої тяжкості, як особа характеризується негативно, хворіє на гепатит, раніше неодноразово судимий, вчинив злочин у період відбування покарання.
Обставинами пом`якшуючими покарання обвинуваченого ОСОБА_5 суд визнає щире каяття.
Обставин, обтяжуючих покарання обвинуваченого ОСОБА_5 судом не визнано.
З урахуванням наведеного, суд вважає, що виправлення ОСОБА_5 можливо тільки в умовах ізоляції від суспільства з відбуванням покарання в місцях позбавлення волі.
Беручи до уваги обставини, що пом`якшують покарання та особу винного суд не вбачає підстав для застосування до ОСОБА_5 ст. 69 КК України з призначенням основного покарання нижче від найнижчої межі встановленої в санкції ч.1 ст.393 КК України.
Враховуючи той факт, що обвинувачений ОСОБА_5 після винесення вироку Прилуцьким міськрайонним судом Чернігівської області від 21.07.2015 року, згідно якого ОСОБА_5 засуджений за ч.2 ст.186, ч.2 ст.289, ч.1 ст.70 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією ? частини всього особистого майна, крім житла, до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, відповідно до ч.1 ст.71 КК України йому необхідно призначити покарання за сукупністю вироків і до призначеного покарання за даним вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Керуючись ст.ст. 368, 371, 374 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винним за ч.1 ст.393 КК України і призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ч.1 ст.71 КК України до призначеного покарання за даним вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 21.07.2015 р. і остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) років.

Строк відбування покарання рахувати з 23 липня 2016 року.

У відповідності до ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_5 , в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 23.07.2016 року по день набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Кіровоградської області через Ленінський райсуд м. Кіровограда протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору.
Суддя Ленінського районного суду

м. Кіровограда ОСОБА_1