Справа № 309/189/16-к
Провадження № 1-кп/309/9/17
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 серпня 2017 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю: прокурора ОСОБА_3

потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Хуст кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Хуст Закарпатської області, громадянина України, неодруженого, який має середню спеціальну освіту, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1/2 грудня 2010 року Хустським районним судом за ст.ст.185 ч.1, 185 ч.2, 185 ч.3 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

2/19 березня 2015 року Хустським районним судом за ст.185 ч.3 КК України до 5років позбавлення волі, із застосуванням ст.75 КК України з випробуванням на строк 2роки,

який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.185 ч.3, 15 ч.2 - 289 ч.2 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_6 16 листопада 2015 року, біля 4 години, з метою незаконного заволодіння транспортним засобом - автомобілем, марки «VOLKSWAGEN Caddy», д.н.з. НОМЕР_1 , законним користувачем якого по довіреності є ОСОБА_5 , діючи умисно, повторно, шляхом пошкодження шиферного покриття, проник через дах в гаражне приміщення, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_5 , в якому зберігається вищевказаний автомобіль, де, скориставшись наявністю ключа в замку запалювання даного автомобіля, здійснив запуск двигуна та намагався на ньому виїхати з гаражного приміщення шляхом пошкодження автомобілем металевих воріт на цьому гаражному приміщенні.

Однак, свій злочинний намір ОСОБА_6 не довів до кінця з причин, що не залежали від його волі, а саме: ОСОБА_6 , хоча і виконав усі дії, які вважав необхідними для закінчення злочину, але йому не вдалося виїхати на автомобілі з гаражного приміщення, оскільки ворота на гаражному приміщенні не піддалися натиску автомобіля і не відчинилися.

Потерпілим ОСОБА_5 був заявлений цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_6 про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди, заподіяних злочином, на загальну суму 13440грн. /матеріальна шкода 3440грн.; моральна шкода 10000грн./.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою провинну у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.15 ч.2 - 289 ч.2 КК України, не визнав та пояснив, цього злочину він не скоював, як опинився в гаражі ОСОБА_5 пояснити не може.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_6 своєї вини, його провина у скоєнні ним кримінального правопорушення, передбаченого ст.15 ч.2 - 289 ч.2 КК України, підтверджується доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Так, потерпілий ОСОБА_5 , допитаний в судовому засіданні, пояснив, що він має у власності земельну ділянку, яка йому передана у власність для будівництва гаражу, яка знаходиться біля багатоповерхового будинку, де він проживає, за адресою: АДРЕСА_2 . На цій земельній ділянці знаходиться його гараж, в якому стоїть його автомобіль марки «VOLKSWAGEN Caddy», державний номерний знак НОМЕР_1 , яким він володіє з 2006 року на підставі довіреності. Вранці 16 листопада 2015 року він побачив, що на гаражу пошкоджений шифер на даху та металеві ворота, які частково відірвані від приміщення гаражу. Зайшовши в гараж, він побачив, що його автомобіль стоїть не на своєму місці, а зміщений вперед до воріт, на автомобілі розбита решітка радіатора та правий показник повороту. Ключі від автомобіля в замку запалення були відсутні, хоча він постійно залишав їх в замку запалення. Він зрозумів, що хтось через дах вночі проник до його гаражу та намагався викрасти його автомобіль шляхом пошкодження автомобілем металевих воріт, але не зміг цього зробити, бо ворота повністю не відкрилися. Потім він звернувся з заявою про скоєний злочин до Хустської поліції. Коли працівники поліції за його згодою, в його присутності, робили осмотр місця події його гаражу, від них він узнав, що вночі в його гаражу працівниками поліції був затриманий ОСОБА_6 , який намагався викрасти його автомобіль.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 пояснили, що вони в складі оперативно-слідчої групи Хустського ВП ГУНП в Закарпатській області 16 листопада 2015 року, приблизно о 4 годині 30 хвилин, виїзджали за викликом ОСОБА_11 за фактом проникнення до гаражу, який належить ОСОБА_5 , який знаходиться біля будинку №5-А по вулиці Пирогова в м.Хуст. По приїзду вони побачили пошкоджений частково шифер на даху гаражу та частково пошкоджені металеві ворота до гаражу, які були сильно відтягнуті від приміщення таким чином, що туда можно було проникнути до середини. З метою припинення злочинного посягання на приватну власність громадян, вони через пошкоджені металеві ворота зайшли до гаражу, де побачили чоловіка /як потім ними було встановлено, що це - ОСОБА_6 /, який перебував біля автомобіля «Фольцваген», який стояв в гаражу. На їх запитання що він робить в цьому гаражу, чіткої відповіді вони не отримали. На їх пропозицію пройти до Хустського ВП ОСОБА_6 погодився. В Хустському ВП була встановлена його особа.

Крім того, провина обвинуваченого ОСОБА_6 підтверджується наступними доказами, які були досліджені в судовому засіданні:

-протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 16листопада 2015 року від ОСОБА_5 /арк.крим.пров.60-61/;

-протоколом огляду місця події від 16 листопада 2015 року гаражного приміщення ОСОБА_5 , в ході якого зафіксована обстановка місця скоєння злочину, виявлено та вилучено в приміщенні гаражу НОМЕР_2 програвач салатового кольору /арк.крим.пров.62-69/;

-протоколом пред`явлення речей для впізнання, згідно якого ОСОБА_6 впізнав цей МР-3 програвач салатового кольору, який був виявлений та вилучений під час огляду місця події 16 листопада 2015 року, як той, що належить йому та був ним втрачений на місці вчинення ним злочину в гаражному приміщенні біля будинку АДРЕСА_2 /арк.крим.пров.92-95/.

Оцінивши у їх сукупності зібрані докази, виходячи з того, що, у відповідності до вимог ч.1 ст.337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, а тому суд робить висновок, що дії ОСОБА_6 правильно кваліфіковані за ст.15 ч.2 - 289 ч.2 КК України, оскільки він повторно скоїв замах на незаконне заволодіння транспортним засобом.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, суд, у відповідності до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Скоєний обвинуваченим ОСОБА_6 злочин є тяжким злочином.

Обвинувачений ОСОБА_6 раніше неодноразово судимий /арк.крим.пров.103-104,106-108/, на обліку у лікарів нарколога та психіатра Хустської районної поліклініки не перебуває /арк.крим.пров.102/, не працює, за місцем проживання характеризується посередньо /арк.крим.пров.101/.

Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд не вбачає.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, суд не вбачає.

Обираючи покарання обвинуваченому, суд враховує, що він вчинив злочин під час відбування покарання, призначеного вироком Хустського районного суду від 19 березня 2015 року, а тому при призначенні йому покарання також слід застосувати положення ст.71 КК України, приєднавши йому невідбуту частину покарання, призначеного за вказаним вироком.

З урахуванням викладених обставин, з урахуванням особи обвинуваченого, враховуючи думку потерпілого ОСОБА_5 , суд вважає, що його виправлення та перевиховання можливе лише в умовах ізоляції його від суспільства, а тому йому слід обрати покарання, пов`язане з позбавленням волі.

Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди, суд залишає без розгляду за заявою самого позивача потерпілого ОСОБА_5 ..

Крім того, органами досудового розслідування ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні крадіжки, вчиненої повторно та поєднаної з проникненням в інше приміщення.

Відповідно до обвинувального акту, обставини справи наступні:

В ніч з 28.10.2015 на 29.10.2015 року ОСОБА_6 , усвідомлюючи протиправність, карність та суспільну небезпечність своїх дій, а також настання суспільно-небезпечних наслідків, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, незаконно проник через відчинене вікно на третій поверх приміщення «Будинку побуту», який знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , після чого, з метою заволодіння чужим майном, діючи умисно, повторно, шляхом пошкодження вхідних дверей, проник в приміщення кабінету №5 у вищевказаному будинку, де на даний момент знаходиться магазин по ремонту та продажі комп`ютерної техніки, звідки умисно, таємно, викрав ноутбук Lenovo G550, вартістю 6900 гривень; ноутбук HP 6730, вартістю 7330 гривень; монітор TFT Acer 193, вартістю 2650 гривень; роутер TP-Link 841ND, вартістю 550 гривень; дві флеш карти розміром 16 Еб, вартістю 300 гривень; флеш карту розміром 8 Еб, вартістю 110 гривень; флеш карту 8 Еб, вартістю 130 гривень; мишку USB Genius, вартістю 110 гривень; мишку USB Defender, вартістю 120 гривень; мишку USB Noname, вартістю 110 гривень; переносний вінчестер WD 500, вартістю 1550 гривень; переносний ДВД дисковод «Transcend», вартістю 1450 гривень; жорсткий диск 250 Еб, вартістю 990 гривень; жорсткий диск 40 Еб, вартістю 390 гривень; жорсткий диск 80 Еб, вартістю 550 гривень; материнську плату «Асус» с.478, вартістю 650 гривень; стерео колонки, вартістю 150 гривень; вольтметр, вартістю 150 гривень; викрутку, вартістю 30 гривень; банку СД дисків «Verbatim» 50 шт., вартістю 300 гривень; кабель патчкорд 15 м., вартістю 90 гривень; картридж Canon CLI-8, вартістю 250 гривень; навушники з мікрофоном, вартістю 180 гривень; ТВ тюнер внутрішній, вартістю 250 гривень; плату «Pinnacle», вартістю 450 гривень; плату FireWare, вартістю 120 гривень; плату «Ethernet Lan», вартістю 100 гривень; паяльник 30Вт, вартістю 80 гривень; плату USB розширення, вартістю 260 гривень.

Даним злочином потерпілій ОСОБА_12 спричинено матеріальну шкоду на загальну суму 26300 гривень.

Потерпілою ОСОБА_4 був заявлений цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_6 про відшкодування матеріальних збитків на суму 26300грн..

Прокурор в судовому засіданні підтримав пред`явлене ОСОБА_6 обвинувачення за ч.3 ст.185КК України. На підтримку своєї позиції посилався на матеріали провадження, покази потерпілої ОСОБА_4 та свідка ОСОБА_13 ..

Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні за ч.3 ст.185 КК України не визнав, та пояснив, що він не вчиняв даного злочину.

Захисник, посилаючись на недопустимість доказів, вказав на невинність ОСОБА_6 ..

Під час проведення судового слідства судом ретельно вивчено всі представлені докази по справі, належна та всебічна оцінка яких вказує на недоведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення за ст.185 ч.3 КК України, оскільки висновок органу досудового слідства про доведеність його винуватості у вчиненні злочину ґрунтується на недопустимих доказах.

Так, слідчий та прокурор при пред`явленні обвинувачення посилалися на такі докази:

-на протокол прийняття заяви /арк.крим.пров.10-11/;

-на заяву ОСОБА_4 /арк.крим.пров.12/;

-на протокол огляду місця події офісного приміщення, яке знаходитиься за адресою: АДРЕСА_4 , від 29 жовтня 2015 року, в ході якого зафіксована обстановка місця скоєння злочину /арк.крим.пров.13-17/;

-на покази потерпілої ОСОБА_4 ;

-на список викраденої техніки /арк.крим.пров.22/;

-на копію договору оренди /арк.крим.пров.23-24/;

-на копію свідоцтва /арк.крим.пров.25/;

-на згоду на проведення ОСОБА_6 огляду /арк.крим.пров.27/;

-на протокол огляду місця події квартири АДРЕСА_5 від 4 листопада 2015 року, в ході якого вилучено: кабель «VGA»; подовжувач 1,8м.; диск «WINDOWS»; матрицю з монітору «ACER 19»; матрицю з ноутбука марки «hp» 15,6; плату з ноутбуку марки «hp»; клавіатуру до ноутбуку марки «hp»; вольтметр марки «Digital 9502»; верхню кришку до ноутбуку марки «hp»; дисковод до ноутбуку «hp»; модем внутрішній з ноутбуку «hp»; плату «Firivire»; «ТV» тюнер 7131; звукову плату «Pinakle»; паяльник 30Вт; 2 викрутки; оперативну пам`ять 128; кабель «USB» до принтера /арк.крим.пров.28-29/;

-на протокол огляду місця події магазину, який знаходиться за адресою: м.Хуст, площа Майдан Незалежності, 3, від 4 листопада 2015 року, в ході якого вилучено: жорсткий диск марки «Westenddigital» SWCA 24790256; переносний жорсткий диск «WD» SA71HS; жорский диск до ноутбуку марки «hp» p46002-01; материнську плату з наявним кулером та інтерфейсом /арк.крим.пров.30-32/;

-на заяву ОСОБА_6 /арк.крим.пров.33/;

-на протокол огляду місця події службового кабінету №32 Хустського МВ від 5листопада 2015 року, в ході якого ОСОБА_14 добровільно видано: ноутбук марки «Lenovo»; вай фай роутер TP-LINC; мікрофон «4TECH»; мишку до комп`ютера; одну упаковку картриджу для заправки принтера; картрідер; зарядний пристрій до мобільного телефону; 50 CD-R дисків; 8 шнурів переходників /арк.крим.пров.34-39/;

-на протокол огляду місця події службового кабінету №32 Хустського МВ від 5листопада 2015 року, в ході якого ОСОБА_14 добровільно видано: комп`ютерні комплектуючі та аксесуари /арк.крим.пров.40-41/;

-на постанову про визнання речових доказів /арк.крим.пров.42-43/;

-на розписку про зберігання речових доказів /арк.крим.пров.44/;

-на покази свідка ОСОБА_13 ;

-на протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками /арк.крим.пров.48-49/;

-на протокол проведення слідчого експерименту від 4 січня 2016 року з ОСОБА_6 , в ході якого він повідомив та показав на місці обставини вчиненого ним злочину в ніч з 28 на 29 жовтня 2015 року крадіжки з магазину комп`ютерної техніки за адресою: АДРЕСА_3 , на третьому поверсі, в приміщенні №5 /арк.крим.пров.52-55/;

-на диск СД до протоколу слідчого експерименту від 4 січня 2016 року /арк.крим.пров.56/.

В порушення вимог ст.ст.233,234,237 КПК України дані огляди та вилучення проведені без дозволу суду.

Посилання прокурора на те, що огляд було проведено з дозволу власника, згідно його заяви, є хибним, оскільки, згідно положень ст.237 КПК України огляд житла чи іншого володіння особи здійснюється згідно з правилами КПК України, передбаченими для обшуку житла чи іншого володіння особи.

Положеннями ст.234 ч.2 КПК України встановлено, що обшук проводиться на підставі ухвали слідчого судді.

Наявність згоди власника володіння, згідно ст.233 КПК України не звільняє прокурора, слідчого від обов`язку звернутися з клопотанням про проведення обшуку чи огляду володіння до слідчого судді. Слідчий з таким клопотанням до слідчого судді не звертався.

Таким чином проведені процесуальні дія - огляди місця події є недопустимими доказами, оскільки вони отримані в порушення вимог КПК України, а саме: внаслідок істотного порушення прав та свобод людини /ст.87 КПК України/.

Крім того:

-протокол огляду місця події - квартири АДРЕСА_5 від 4 листопада 2015 року /арк.крим.пров.28-29/ проведений в присутності тільки 1понятого та не уповноваженою особою: ст.слідчим Хустського ВП ОСОБА_15 , всупереч встановленого ст.ст.38-40 КПК України порядку;

-протокол огляду місця події магазину, який знаходиться за адресою: м.Хуст, площа Майдан Незалежності, 3, від 4 листопада 2015 року /арк.крим.пров.31-32/ проведений не уповноваженою особою: ст.слідчим Хустського ВП ОСОБА_15 , всупереч встановленого ст.ст.38-40 КПК України порядку;

-протокол огляду місця події службового кабінету №32 Хустського МВ від 5листопада 2015 року /арк.крим.пров.34-39/ проведений не уповноваженою особою: слідчим Хустського ВП ОСОБА_16 , всупереч встановленого ст.ст.38-40 КПК України порядку.

Крім того, Європейський Суд з прав людини застосував у своїй практиці, зокрема в рішеннях у справах «Балицький проти України», «Тейксейра де Кастро проти Португалії», «Шабельник проти України» різновид доктрини «плодів отруєного дерева»: коли визнаються недопустимими не лише докази, які безпосередньо отримані внаслідок порушення, а також і докази, які не були б отримані, якби не були отримані перші. Таким чином, допустимі самі по собі докази, отримані за допомогою відомостей, джерелом яких є недопустимі докази, стають недопустимими.

Враховуючи, що суд прийшов до висновку, що: протокол огляду місця події квартири АДРЕСА_5 від 4 листопада 2015 року; огляду місця події магазину, який знаходиться за адресою: м.Хуст, площа Майдан Незалежності, 3, від 4 листопада 2015 року; огляду місця події службового кабінету №32 Хустського МВ від 5листопада 2015 року; огляду місця події службового кабінету №32 Хустського МВ від 5листопада 2015 року, щодо яких суд дійшов до висновку про визнання їх недопустимими доказими, а також враховуючи наведену вище практику Європейського суду з прав людини щодо «плодів отруєного дерева», постанову про визнання речових доказів від 6 листопада 2015 року та розписку про зберігання речових доказів від 6 листопада 2015 року слід визнати недопустимими доказами.

Не можуть бути визнані допустимими ці докази і тому, що ці речові докази не досліджувалися у зв`язку з тим, що не було заявлено про це стороною обвинувачення. Крім того, в судовому засіданні було встановлено, що всі ці речі були передані потерпілій ОСОБА_4 без проведення впізнання, тобто органом досудового розслідування не було встановлено, що речі, які були визнані слідчим речовими доказами, - саме ті речі, які були в ней викрадені.

Крім того, суд дійшов висновку про визнання недопустимим і протоколу проведення слідчого експерименту від 4 січня 2016 року з ОСОБА_6 , оскільки диск СД, який надано стороною обвинувачення до протоколу слідчого експерименту від 4січня 2016 року /арк.крим.пров.56/, дослідити в судовому засіданні за участі спеціалістів не предоставилося можливим, у зв`язку з його непридатністю до перегляду.

Усі інші докази, які були представлені стороною обвинувачення і досліджувалися в судовому засіданні, а саме:

-протокол прийняття заяви /арк.крим.пров.10-11/;

-заява /арк.крим.пров.12/;

-покази допитаної в судовому засіданні потерпілої ОСОБА_4 ;

-список викраденої техніки /арк.крим.пров.22/;

-копія договору оренди /арк.крим.пров.23-24/;

-копія свідоцтва /арк.крим.пров.25/;

-покази допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_13 ;

-протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками /арк.крим.пров.48-49/, суд не може прийняти в якості доказів, оскільки вони ніяким чином не вказують на обвинуваченого ОСОБА_6 , як на особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.185 КК Україхни, в якому він обвинувачується.

З огляду на вищевикладене, оцінивши всі докази в сукупності, суд дійшов висновку про недоведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні ним кримінального правопорушення за ст.185 ч.3 КК України, у зв`язку з чим суд визнає ОСОБА_6 невинуватим в пред`явленому йому обвинуваченні та виправдовує його за недоведеністю.

Цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про відшдування матеріальних збитків, слід залишити без розгляду на підставі ч.3 ст.129 КПК України.

У кримінальному провадженні відомості про процесуальні витрати відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.368,370,373-375 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.15 ч.2 289 ч.2 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 5 /п`яти/ років позбавлення волі без конфіскації майна.

У відповідності до ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Хустського районного суду від 19березня 2015 року у вигляді 2 /двох/ років розбавлення волі. Остаточно призначити покарання у вигляді 7 /семи/ років позбавлення волі.

Запобіжний захід щодо засудженого ОСОБА_6 залишити тримання під вартою до набрання вироком законної сили. Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_6 обчислювати з 5 січня 2016 року, зарахувавши строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі відповідно до положень ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону України №838-VIII від 26.11.2015 року.

Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди, заподіяних злочином, - залишити без розгляду.

ОСОБА_6 у пред`явленому обвинуваченні за ч.3 ст.185 КК України виправдати за недоведеністю його вини.

Цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про відшдування матеріальних збитків, - залишити без розгляду.

Речові докази по справі:

-МР-3 програвач салатового кольору; флеш карту Мікро-СД, ємністю 32 ГБ, марки «Kingston», які знаходяться на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів Хустського ВП ГУНП в Закарпатській області, - повернути ОСОБА_6 ;

-автомобіль, марки «VOLKSWAGEN Caddy», державний номерний знак НОМЕР_1 , - який знаходиться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_5 , - залишити ОСОБА_5 ..

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Закарпатської області через Хустський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя

Хустського районного суду підпис: ОСОБА_1

З оригіналом вірно

Суддя Хустського

районного суду: ОСОБА_1 .