Справа № 583/44/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"02" червня 2017 р. Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

при секретареві ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Охтирка об`єднане кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , що має середню освіту, не працює, раніше судимого:

08.02.2007 Охтирським міськрайсудом Сумської області за ч. 1 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ст. 69, ч. 1 ст. 70, ст. 104 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік 6 місяців;

11.06.2007 Охтирським міськрайсудом Сумської області за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі;

14.04.2010 Охтирським міськрайсудом Сумської області за ч. 3 ст. 185, ст. 102, ст. 71 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі;

04.06.2013 Охтирським міськрайсудом Сумської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік;

06.02.2014 Охтирським міськрайсудом Сумської області за ч. 2 ст. 186, ст. 69, ч. 1 ст. 71 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі

звільненого 15.01.2016 по відбуттю строку покарання

за ч. 2 ст. 186, ст. 395 КК України,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 , раніше судимий за скоєння умисних злочинів проти власності, 08 жовтня 2016 року, близько 01 год. 30 хв., перебуваючи в кафе « На бульварі» по вул. Незалежності м. Охтирка Сумської області, з метою спровокувати конфлікт з раніше незнайомим йому ОСОБА_6 , став пред`являти йому претензії щодо спілкування з дівчиною. В ході словесного конфлікту, ОСОБА_5 відвів ОСОБА_6 за будівлю кафе, де, несподівано для останнього, умисно наніс один удар правою рукою в ліву частину нижньої щелепи, від чого ОСОБА_6 упав на землю на правий бік, отримавши тілесні ушкодження у виді синця в області правого крила здухвинної кістки. Після цього ОСОБА_5 , розташовуючись позаду потерпілого, ногою наніс один удар по задній поверхні правого надпліччя ОСОБА_6 , спричинивши йому тілесні ушкодження у вигляді садна. В цей час, скориставшись перебуванням потерпілого у стані сп`яніння, діючи повторно, таємно викрав із спортивної куртки ОСОБА_6 належний останньому телефон «Samsung Galaxy J500 HZKDSEK», вартістю 4170 грн. з флеш-картою, об`ємом 16 Гб, вартістю 133 грн. у шкіряному чохлі до телефону, вартістю 161 грн., спричинивши потерпілому матеріальної шкоди на загальну суму 4464 грн, після чого залишив місце злочину, отримавши можливість розпорядитись викраденим за власним розсудом. Таким чином, ОСОБА_5 вчинив таємне викрадення чужого майна ( крадіжку), вчинену повторно, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України.

Обвинувачений відмовився від надання показів, у вчиненні відкритого викрадення майна потерпілого свою винуватість заперечив.

Допитаний в судовому засіданні в режимі відеоконференції потерпілий ОСОБА_6 суду пояснив, що в м. Охтирка він перебував тимчасово, на заробітках. Проживав у гуртожитку. 08.10.2016 разом зі знайомим ОСОБА_7 вживали спиртні напої, потім поїхали у кафе, де він познайомився з дівчиною. Пізніше до нього підішли два чоловіки, один з них, як в наступному йому стало відомо, ОСОБА_5 , став пред`являти претензії, що дівчина неповнолітня, хоча дівчина заперечила. Запропонував йому вийти. Вони вийшли за приміщення кафе, зайшли в двори і там ОСОБА_5 його вдарив у обличчя, від чого він впав. Тоді ОСОБА_5 ще наніс удар ногою по тулубу. В цей час телефон лежав у нього в кишені спортивної куртки і кишеня була застебнута. Потім ОСОБА_5 пішов. Він піднявся, виявив відсутність телефону. В наступному телефон йому повернули працівники поліції.

Свідок ОСОБА_8 суду пояснив, що 07.10.2016 з 20 год. до 04 год. 08.10.2016 ніс службу по охороні порядку разом з ОСОБА_9 . Близько 12 години проходили мимо бару «На бульварі», побачили групу осіб, які конфліктували, потім розійшлися. До них підійшов громадянин, який був у стані сп`яніння та повідомив, що у нього вкрали телефон та побили. Його супроводили до відділу поліції, після чого він продовжив патрулювати. О 2 год. 30 хв. Вв парку до них підійшов ОСОБА_5 , який розмовляв з ОСОБА_9 . Потім ОСОБА_9 йому повідомив, що знайомий через ОСОБА_5 йому подарував телефон. Через кілька днів йому стало відомо, що телефон може бути викрадений.

Свідок ОСОБА_9 суду пояснив, що 07.10.2016 з 20 год. до 04 год. 08.10.2016 ніс службу по охороні порядку разом з ОСОБА_8 . Біля бару «На бульварі» стояла група людей, які голосно розмовляли. Коли вони підійшли, то люди розійшлися. До них підійшов чоловік, який був у стані алкогольного сп`яніння, і сказав, що у нього пропав телефон. ОСОБА_8 відвів його у відділок. Коли продовжили патрулювання, то йому зателефонував знайомий ОСОБА_10 , який попрохав відповісти на дзвінок. Зателефонував ОСОБА_5 , після чого передав йому телефон чорного кольору. Для себе він зробив висновок, що телефон йому подарував ОСОБА_11 . Однак наступного дня у відділку він дізнався, що телефон може бути викрадений. Він доповів про обставини, за яких йому був переданий телефон, та видав його.

Свідок ОСОБА_7 суду пояснив, що в жовтні 2016 року його сусід по кімнаті ОСОБА_6 запропонував відпочити в барі. Зайшли в бар, там вживали горілку, ОСОБА_6 познайомився з дівчиною. Потім зайшли два хлопці та почали пред`являти претензії щодо дівчини. Як він зрозумів, ця дівчина знайома одного з хлопців. Де ділися хлопці він не бачив, дівчина пішла, однак швидко повернулася. Потім забіг ОСОБА_6 та сказав: «Дімон, у мене вкрали телефон». Стали шукати по бару, вийшли на вулицю перед баром, глянули на хлопців. Про те, що його били, ОСОБА_6 не говорив.

Свідок ОСОБА_12 суду пояснила, що відпочивала в барі «На бульварі», вживала спиртні напої. Познайомилася з ОСОБА_6 . Коли вони вийшли з ОСОБА_6 з приміщення, то підійшов ОСОБА_5 , який запитав, чи відомо ОСОБА_6 , що їй 17 років, на що ОСОБА_6 відповів, що їй більше. Потім ОСОБА_5 з ОСОБА_6 пішли за ріг і вона більше їх не бачила.

Свідок ОСОБА_13 суду пояснила, що працює барменом в барі «На бульварі» в основному на нічних змінах. Протягом вересня-жовтня бачила ОСОБА_5 , який бував у барі десь раз на тиждень після півночі. Конфліктів за участю ОСОБА_5 не спостерігала.

Свідок ОСОБА_14 суду пояснив, що восени до нього заїхав ОСОБА_5 , вони поспілкувалися. Коли ОСОБА_5 поїхав, він виявив чорний «під кожу» чохол для телефону та припустив, що чохол міг забути ОСОБА_5 . Потім приїхав ОСОБА_15 , сказав, що потрібно здати чохол до відділку. Вони разом поїхали до відділу поліції, де оформили протокол.

Свідок ОСОБА_16 суду пояснила, що працює в барі «На бульварі» барменом. ОСОБА_5 інколи заходив до бару, після 20 години. Бачила його десь раз у тиждень. Щодо телефону, то коли вона заступила на зміну, вранці прийшов потерпілий зі скаргою та став говорити, що працівники бару повинні знати, де його телефон. Вона порекомендувала йому звернутися до поліції.

Свідок ОСОБА_17 суду пояснив, що восени 2016 року він під`їхав до магазину «Машенька» попити кави. Під`їхав ОСОБА_5 , який запитав у нього номер телефону знайомого працівника поліції ОСОБА_18 . Він зателефонував ОСОБА_18 , запитав, чи може він дати його номер телефону. ОСОБА_18 погодився і він дав номер телефону ОСОБА_5 . Для чого йому потрібен номер ОСОБА_18 , ОСОБА_5 не пояснював.

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 10.10.2016 зафіксовано пояснення ОСОБА_7 який серед осіб на фотознімках впізнав на фотознімку № 1 ОСОБА_5 як особу, який в кафе «На бульварі» в нічний час покликав на вулицю ОСОБА_6 ( т. 1 а.с. 104-107).

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 08.10.2016 зафіксовано пояснення ОСОБА_6 , який серед осіб на фотознімках впізнав на фотознімку № 4 ОСОБА_19 , як особу, який був поряд, коли в нього вкрали телефон в кафе «На бульварі» ( т. 1 а.с. 109-112).

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 08.10.2016 зафіксовано пояснення ОСОБА_6 , який серед осіб на фотознімках впізнав на фотознімку № 1 ОСОБА_5 , як особу, який наніс удари по обличчю та плечам ( т. 1 а.с. 126-129).

Протоколом проведення слідчого експерименту від 08.10.2016 зафіксовано покази потерпілого ОСОБА_6 , який пояснив, що 08.10.2016 у барі «На бульварі» чоловік на ім`я ОСОБА_20 його вивів на розмову. Відвів його вліво за куток приміщення та наніс удар в ліву частину нижньої щелепи, від чого він впав на землю на правий бік, після чого відчув та побачив, як чоловік наніс йому один удар ногою в область правого плеча позаду та вказав, що ОСОБА_19 стояв поряд та участі в діях не приймав ( т. 1 а.с. 115-125).

Відповідно до висновку експерта за наслідками проведення судової товарознавчої експертизи № 19/119/9-3/3703е від 20.10.2016, вартість мобільного телефону «Самсунг J500Н» станом на 08.10.2016 могла складати 4170 грн., вартість шкіряного чохла до мобільного телефону 161 грн., вартість флеш карти до мобільного телефону на16 Гб 133 грн. ( т. 1 а.с. 132-135).

Відповідно до висновку експерта № 519 від 17.10.2016 за наслідками проведеної судово-медичної експертизи, у ОСОБА_6 маються тілесні ушкодження: 1. Згідно довідки Охтирської ЦРЛ синець в області правого крила здухвинної кістки, садно в області правого плеча; 2. При огляді судово-медичним експертом садно по задній поверхні правого надпліччя, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження. Садно по задній поверхні правого надпліччя могло утворитися в період часу 08.10.2016, що підтверджується станом поверхні садна. Давність утворення синця не встановлена в зв`язку з відсутністю описання його кольору в представленій медичній довідці. Кількість травматичних дій не менше двох.( т. 1 а.с. 136).

Відповідно до висновку експерта № 520 від 17.10.2016 за наслідками проведеної судово-медичної експертизи, механізм спричинення тілесних ушкоджень завданих ОСОБА_6 відповідає механізму, показаному ним під час проведення слідчого експерименту ( т. 1 а.с. 114).

Протоколом огляду місця події від 11.10.2016 зафіксовано огляд в кабінеті № 7 Охтирського відділу поліції коробки від телефону «Самсунг J500Н» та фіскального чеку магазину «Алло» ( т. 1 а.с. 139-143).

Протоколом огляду місця події від 09.10.2016 та фототаблицею до нього зафіксована добровільна видача ОСОБА_14 чохла до мобільного телефону. ( т. 1 а.с. 144-145).

Протоколом огляду місця події від 09.10.2016 та фототаблицею до нього зафіксована добровільна видача у кабінеті Охтирського ВП поліцейським ОСОБА_9 телефону моделі «Самсунг J500Н», який йому передав ОСОБА_5 08.10.2016 ( т. 1 а.с. 146-149).

Протоколом проведення слідчого експерименту від 08.10.2016 зафіксовано покази потерпілого ОСОБА_6 , який пояснив, що 08.10.2016 у барі «На бульварі» чоловік на ім`я ОСОБА_20 його вивів на розмову. Відвів його вліво за куток приміщення та наніс удар в ліву частину нижньої щелепи, від чого він впав на землю на правий бік, після чого відчув та побачив, як чоловік наніс йому один удар ногою в область правого плеча позаду. Знаходячись в лежачому положенні, відчув та побачив як ОСОБА_5 вириває з лівої кишені кофти мобільний телефон та вказав, що ОСОБА_19 стояв поряд та участі в діях не приймав ( т. 1 а.с. 115-125).

Згідно з положеннями ст. 337 КПК України, з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Органами досудового слідства при вірно встановлених фактичних обставинах, дії обвинуваченого були помилково кваліфіковані як відкрите викрадення чужого майна, вчинене з застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого в момент спричинення за ч. 2 ст. 186 КК України.

Однак суд не може погодитися з такою кваліфікацією дій обвинуваченого.

Так, згідно роз`яснень, які містяться у п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 10 від 06.11.2009 «Про судову практику у справах про злочини проти власності», розрізняючи крадіжку і грабіж, слід виходити зі спрямованості умислу винної особи та даних про те, чи усвідомлював потерпілий характер вчинюваних винною особою дій. У зв`язку з цим викрадення належить кваліфікувати як крадіжку не лише тоді, коли воно здійснюється за відсутності потерпілого, але й у присутності сторонніх осіб, які не усвідомлюють факту викрадення майна і не можуть дати йому належної оцінки (психічно хворі, малолітні). Викрадення є таємним і в тому разі, коли воно відбувається у присутності потерпілої особи за умови, що винна особа не знає про це чи вважає, що робить це непомітно для неї, а також тоді, коли викрадення вчиняється у присутності особи, якій доручено майно, але вона перебуває в такому стані, що виключає можливість усвідомлювати значення того, що відбувається (сон, непритомність, стан сп`яніння).

Таким чином, для кваліфікації дій особи як відкритого викрадення майна доведенню підлягають як обставини, що свідчать про спрямованість умислу саме на відкрите заволодіння майном, так і обставини щодо усвідомлення потерпілим таких дій винного саме як викрадення, тобто протиправного вилучення майна у його володільця.

Як на доказ підтвердження спрямованості умислу обвинуваченого саме на відкрите заволодіння телефоном сторона обвинувачення посилається на нанесення обвинуваченим потерпілому тілесних ушкоджень, після чого ним був вилучений телефон.

Разом з тим, як вбачається з показів потерпілого ОСОБА_6 , наданих в судовому засіданні, він тривалий час вживав у барі спиртні напої, тобто на час зустрічі з ОСОБА_21 вже перебував у стані алкогольного сп`яніння, внаслідок чого міг не в повній мірі об`єктивно сприймати дії та події. Крім того, виходячи з ОСОБА_5 з кафе, він вважав, що підставою розмови є його знайомство з дівчиною. Отримавши несподіваний удар, він упав. Відсутність телефону виявив вже після того, як ОСОБА_5 його залишив.

Та обставина, що потерпілий не усвідомлював факту викрадення телефону безпосередньо під час його вилучення ОСОБА_5 узгоджується з його подальшими діями та підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами: показами свідка ОСОБА_7 , який пояснив, що після повернення ОСОБА_6 повідомив, що у нього вкрали телефон і вони намагалися його знайти в барі, виходили на вулицю; показами свідка ОСОБА_16 яка пояснила, що наступного дня потерпілий приходив до неї з претензіями, що працівники бару повинні знати, де його телефон; показами свідка ОСОБА_8 , який пояснив, що під час патрулювання до нього та напарника звернувся потерпілий, який був у стані сп`яніння та повідомив, що у нього вкрали телефон; показами свідка ОСОБА_9 , який пояснив, що під час патрулювання до них з напарником підійшов потерпілий, який повідомив, що у нього пропав телефон. Ці покази є узгодженими та в сукупності підтверджують фактичні обставини події.

Натомість доводи сторони обвинувачення, що в зв`язку зі спливом часу потерпілий може забути деталі подій, що відбулися, а тому потрібно брати до уваги його покази, надані під час проведення слідчого експерименту, не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки суперечать встановленим фактичним обставинам, підтвердженим зазначеними доказами.

Зазначення потерпілим під час проведення слідчого експерименту про те, що він відчув та побачив як ОСОБА_5 вириває з лівої кишені кофти мобільний телефон спростовуються його ж показами, даними під час судового розгляду та доказами, зазначеними вище, які в сукупності дають підстави для висновку, що органами досудового слідства не доведено поза розумним сумнівом усвідомлення потерпілим факту протиправного вилучення його майна, а тому суд критично оцінює цей доказ.

Також суд не може погодитися з доводами сторони захисту щодо не доведення органами досудового слідства поза розумними сумнівами умислу обвинуваченого на заволодіння майном потерпілого, оскільки факт заволодіння телефоном підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами: показами свідка ОСОБА_9 , який пояснив, що телефон йому віддав саме ОСОБА_5 ; протоколом огляду місця події, під час якого ОСОБА_9 видав телефон «Samsung Galaxy J500»; протоколом огляду місця події, під час якого було оглянуто коробку від телефону «Самсунг J500Н», показами потерпілого ОСОБА_6 щодо того, що він виявив відсутність телефону відразу після інциденту з ОСОБА_5 .

Ці докази обвинуваченим не спростовані та будь-яких пояснень щодо того, за яких обставин телефон потерпілого опинився у нього, обвинувачений не надав.

Таким чином, сукупність досліджених під час судового слідства доказів дає підстави для висновку про вчинення ОСОБА_5 таємного викрадення майна потерпілого ОСОБА_6 , (крадіжки), вчиненої повторно, а тому суд дійшов висновку про зміну кваліфікації дій засудженого і такі його дії кваліфікує за ч. 3 ст. 185 КК України.

При правовій кваліфікації дій особи визначення мотиву цих дій та спрямованості умислу є обов`язковим. Умисел обвинуваченого на нанесення потерпілому легких тілесних ушкоджень з метою відкритого заволодіння майном потерпілого під час проведення судового слідства не знайшов свого підтвердження належними та допустимими доказами поза розумних сумнівів. Стороною обвинувачення не було використане право на зміну обвинувачення та визначення мотивів та спрямованості умислу щодо дій по нанесенню потерпілому тілесних ушкоджень. За таких обставин, суд позбавлений можливості надати правову оцінку діям обвинуваченого щодо нанесення потерпілому тілесних ушкоджень, оскільки це призведе до порушення принципу диспозитивності.

Крім того, ОСОБА_5 ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 22.15.2015 встановлено адміністративний нагляд терміном на один рік та застосовано обмеження:

заборона виходу з будинку з 22 год. до 06 год;

зобов`язано з`являтися в органи внутрішніх справ за місцем проживання для реєстрації.

15.01.2016 ОСОБА_5 звільнений з Личаківської виправної колонії № 30 у Львівській області по відбуттю строку покарання та йому оголошено ухвалу про встановлення адміністративного нагляду, зобов`язано прибути та зареєструватися до Охтирського ВП ГУНП в Сумській області не пізніше 18.01.2016 та попереджено про адміністративну та кримінальну відповідальність за порушення правил адміністративного нагляду і несвоєчасне прибуття до місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

19.01.2016 сектором Охтирського ВП ГУНП в Сумській області заведено справу адміністративного нагляду № 6/16 для здійснення контролю за дотриманням правил адміністративного нагляду, розроблений реєстраційний лист та встановлені дати для реєстрації перевірки кожної 1, 2, 3, 4, суботи щомісяця.

Під час перебування під адміністративним наглядом ОСОБА_5 неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за порушення правил адміністративного нагляду, відбував адміністративне стягнення у виді арешту. 07.10.2016 після 22 год., з метою ухилення від адміністративного нагляду, ОСОБА_5 без дозволу залишив місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , з 22.10.2016 для реєстрації до Охтирського ВП ГУНП в Сумській області не з`являвся, під час здійснення перевірок 22.10.2016; 11.11.2016; 14.11.2016; 17.11.2016; 21.11.2016; 06.12.2016 в період з 22 год. до 06 год. за місцем проживання був відсутній та до 26.12.2016 місце його перебування було невідоме.

Винуватість обвинуваченого доводиться наступними доказами, зібраними під час досудового слідства та дослідженими під час судового слідства.

Обвинувачений визнав свою винуватість у самовільному залишенні місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду, хоча від надання показів відмовився.

Ухвалою Шевченківського райсуду м. Львів від 22.12.2015 ОСОБА_5 встановлено адміністративний нагляд терміном на 1 рік, застосувавши обмеження: заборона виходу з будинку (квартири) з 22.00 год. до 06.00 год; з`являтися в органи внутрішніх справ за місцем проживання для реєстрації.

Відповідно до реєстраційного листа справи адміністративного нагляду № 6/16, ОСОБА_5 , що проживає за адресою: АДРЕСА_2 встановлений час для реєстрації 1, 2, 3, 4 суботи. Остання дата реєстрації зазначена 02.07.2016 ( т. 1 а.с. 195).

Свідок ОСОБА_22 суду пояснила, що ОСОБА_5 її онук, після звільнення з місць позбавлення волі він ходив до Охтирського ВП на реєстрацію, вона йому інколи нагадувала. Кілька разів він не відмічався. Після відбування адміністративного арешту ОСОБА_5 проживав у своєї співмешканки Марини по АДРЕСА_3 .

Свідок ОСОБА_23 пояснила, що вона працювала адміністратором «Національної лотереї» по вул. Леніна, 17 м. Охтирка. Бачила ОСОБА_5 , який разів 3-4 в тиждень приходив в нічний час грати. Також він приходив 27.11.2016.

Як вбачається з рапорту дільничного інспектора поліції Охтирського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_24 від 22.10.2016, що міститься в матеріалах справи адміністративного нагляду, ОСОБА_5 22.10.2016 на відмітку не з`явився, за місцем проживання о 22 год. 15 хв. відсутній.

Згідно з рапортом інспектора поліції Охтирського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_25 від 11.11.2016, що міститься в матеріалах справи адміністративного нагляду, ОСОБА_5 11.11.2016 за місцем проживання о 22 год. 15 хв. відсутній.

Згідно з рапортом старшого інспектора поліції Охтирського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_26 , що міститься в матеріалах справи адміністративного нагляду, ОСОБА_5 17.11.2016 за місцем проживання о 22 год. 45 хв. відсутній.

Таким чином, сукупністю зібраних доказів доводиться винуватість ОСОБА_5 у самовільному залишенні місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду і такі його дії суд кваліфікує за ст. 395 КК України.

При призначенні покарання суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного, особу винуватого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставин, які обтяжують чи пом`якшують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Суд приймає до уваги обставини скоєння злочину, те, що обвинувачений є особою молодого віку, має на утриманні малолітніх дітей, потерпілий до нього претензій не має, однак також враховує, що обвинувачений раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, не має постійного місця роботи, тому дійшов висновку про призначення покарання, пов`язаного з позбавленням волі з застосуванням положень ч. 1 ст. 70 КК України, оскільки має місце сукупність злочинів.

Суд дійшов висновку про залишення обвинуваченому до набрання вироком законної сили запобіжного заходу у виді тримання під вартою з метою запобігти спробам ухилитися від суду чи вчинити інший злочин, оскільки обвинувачений раніше притягувався до кримінальної відповідальності за скоєння корисливих злочинів, не має постійного місця роботи, отже, його матеріальне становище є нестабільним. Крім того, призначене покарання пов`язане з позбавленням волі.

Питання про речові докази підлягає вирішенню згідно з положеннями ст. 100 КПК України.

З обвинуваченого підлягають стягненню витрати за проведення товарознавчої експертизи, відповідно до вимог ст. 124 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 331, 337, 370, 371, 374-376 Кримінального процесуального кодексу України, суд

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_5 визнати винуватим:

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 395 КК України та призначити йому покарання за цим законом у виді трьох місяців арешту;

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання за цим законом у виді одного року позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України визначити ОСОБА_5 остаточне покарання шляхом повного складання покарань з застосуванням положень ст. 72 КК України, згідно яких одному дню позбавлення волі відповідає один день арешту, у виді одного року трьох місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_5 рахувати з часу затримання 26 грудня 2016 року.

Зарахувати ОСОБА_5 строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити тримання під вартою.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави в рахунок відшкодування витрат за проведення товарознавчої експертизи 263,88 грн. (двісті шістдесят три грн. 88 коп.).

Речовий доказ мобільний телефон «Samsung Galaxy J500 HZKDSEK» , чохол чорного кольору, які згідно розписки про збереження передані на зберігання ОСОБА_6 , вважати повернутими власнику.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Сумської області через Охтирський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим ОСОБА_5 у той же строк з часу отримання копії вироку.

Суддя Охтирського міськрайсуду

Сумської області ОСОБА_1