Справа № 534/2187/16-к
№ 1-кп/534/31/17
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2017 року Комсомольський міський суд Полтавської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю: прокурора ОСОБА_3
потерпілих:ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9
представника потерпілогоОСОБА_10
захисникаОСОБА_11
обвинуваченого ОСОБА_12

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Горішні Плавні об`єднані матеріали кримінального провадження №0001162 від 19.09.2016 року, №0000097 від 31.01.2017 року, №0001484 від 28.11.2016 року, №0000049 від 17.01.2017 року, №0000205 від 02.03.2017 року за обвинуваченням

ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Комсомольська Полтавської області, громадянина України, із середньою технічною освітою, неодруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 1) 10.11.2003 року вироком Крюківського районного суду м.Кременчука Полтавської області за ч.1 ст.309 КК України до 1 року позбавлення волі із звільненням від відбування покарання в порядку ст.75 КК України з іспитовим строком 1 рік; 2) 17.11.2005 року вироком Комсомольського міського суду Полтавської області за ч.3 ст.185, ст.198, 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. Звільненого 31.01.2007 року умовно-достроково на 1 рік 1 місяць 7 днів; 3) 04.09.2009 року вироком Комсомольського міського суду Полтавської області за ч.2 ст.185 КК України до 1 року позбавлення волі. Звільненого 13.11.2009 року по відбуттю строку покарання;

4) 11.07.2011 року вироком Комсомольського міського суду Полтавської області за ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі. Звільненого 07.06.2013 року умовно-достроково на 10 місяців 8 днів; 5) 20.07.2016 року вироком Комсомольського міського суду Полтавської області та вироком Апеляційного суду Полтавської області від 15 травня 2017 року за ч.2 ст.185, ч.2 ст.190 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі,

- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 та ч.2 ст.186 КК України, -

в с т а н о в и в :
18 вересня 2016 року близько 20 год. 30 хв., знаходячись в квартирі АДРЕСА_2 , ОСОБА_12 , скориставшись тим, що господар квартири ОСОБА_14 заснув, таємно, повторно, викрав належні ОСОБА_4 телевізор марки «LG» вартістю 7200 грн. та монітор марки «LG» вартістю 2500 грн.

Викраденим майном ОСОБА_12 розпорядився на власний розсуд, заподіявши потерпілій ОСОБА_4 майнової шкоди загальною сумою 9700 грн.

12 листопада 2016 року близько 23 год. 00 хв., знаходячись в квартирі АДРЕСА_3 , ОСОБА_12 , скориставшись тим, що за ним ніхто не спостерігає, таємно, повторно, викрав належний ОСОБА_5 мобільний телефон марки «Nomi і240» вартістю 471 грн.

Викраденим майном ОСОБА_12 розпорядився на власний розсуд, заподіявши потерпілому ОСОБА_5 майнової шкоди в розмірі 471 грн.

16 листопада 2016 року близько 20 год. 30 хв., знаходячись в квартирі АДРЕСА_4 , ОСОБА_12 , скориставшись тим, що потерпілий ОСОБА_6 заснув, таємно, повторно, викрав належні йому телевізор марки «LG» вартістю 1500 грн. та мобільний телефон марки «Nokia С1-02» вартістю 196 грн.

Викраденим майном ОСОБА_12 розпорядився на власний розсуд, заподіявши потерпілому ОСОБА_6 майнової шкоди загальною сумою 1696 грн.

21 грудня 2016 року, в денний час, знаходячись в приміщенні торгівельного залу магазину «Центр будівельних матеріалів «Домострой», розташованого по вул.Строни,2В в м.Горішні Плавні Полтавської області, ОСОБА_12 , скориставшись відсутністю нагляду з боку продавців, таємно, повторно, викрав титанові санки марки «Торнадо» вартістю 564,17 грн.

Викраденим майном ОСОБА_12 розпорядився на власний розсуд, заподіявши фізичній особі-підприємцю ОСОБА_15 майнової шкоди в розмірі 564,17 грн.

16 січня 2017 року близько 16 год. 45 хв., знаходячись в торгівельному залі магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого по АДРЕСА_5 , та маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_12 сховав під власним одягом зимову куртку з написом «Nike» вартістю 1046 грн. та намагався залишити приміщення магазину.

Продавець магазину ОСОБА_8 , виявивши протиправні дії ОСОБА_12 , стала вимагати повернення викраденого майна та перешкоджати йому залишити місце події, проте ОСОБА_12 , ігноруючи вимоги потерпілої та застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для її життя чи здоров`я, плечем відштовхнув потерпілу ОСОБА_8 та повторно відкрито викрав зазначену вище куртку, залишивши приміщення магазину.

Викраденим майном ОСОБА_12 розпорядився на власний розсуд, заподіявши ФОП ОСОБА_7 майнової шкоди в розмірі 1046 грн.

30 січня 2017 року близько о 19 год. 00 хв., знаходячись в квартирі АДРЕСА_6 , ОСОБА_12 , скориставшись тим, що за ним ніхто не спостерігає, таємно, повторно, викрав належний потерпілому ОСОБА_16 мобільний телефон марки «Samsung Galaxy J3» вартістю 3200 грн.

Викраденим майном ОСОБА_12 розпорядився на власний розсуд, заподіявши потерпілому ОСОБА_9 майнової шкоди в розмірі 3200 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_12 свою вину у викраденні чужого майна визнав повністю, при цьому не оспорював фактичних обставин та доказів по справі за цими фактами та пояснив, що встановлені судом злочини скоїв так та при тих обставинах, як це вказано в мотивувальній частині вироку. Об`єм викраденого майна та його вартість не заперечував. Показав, що викрадене у потерпілих майно особисто або через знайомих осіб здавав до різних ломбардів міста.

Крім показань обвинуваченого, вина ОСОБА_12 повністю підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами.

За епізодом викрадення майна потерпілої ОСОБА_4 від 18 вересня 2016 року:
Потерпіла ОСОБА_4 показала, що в зазначеній вище квартирі проживає разом із колишнім чоловіком ОСОБА_14 . Прибувши додому ОСОБА_4 виявила сплячого нетверезого ОСОБА_14 , при цьому з квартири зникли телевізор та монітор марки «LG». Зі слів сусідів ОСОБА_4 стало відомо, що ОСОБА_14 разом із невідомою особою роспивали спиртні напої на вулиці, а через деякий час ця особа винесла з квартири телевізор та монітор.

Потерпілою надано органам досудового розслідування товарні чеки та гарантійні талони на підтвердження факту придбання викраденого у неї майна (т.2а.с.83,84).

Згідно довідки ломбарду ПО «Онікс» викрадене у ОСОБА_4 майно було здано до ломбарду гр-ном ОСОБА_17 (т.2а.с.82). Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_12 підтвердив, що прохав ОСОБА_17 допомогти із реалізацією викраденого майна потерпілої ОСОБА_14 .

За епізодом викрадення майна потерпілого ОСОБА_5 від 12 листопада 2016 року:
Потерпілий ОСОБА_5 показав, що 12 листопада 2016 року його знайомий ОСОБА_12 знаходився у нього в гостях, після того як останній залишив приміщення квартири, ОСОБА_5 виявив зникнення телефону марки «Nomi і240». Через декілька днів ОСОБА_5 дізнався від працівників поліції в якому ломбарді знаходиться його телефон, після чого разом із слідчим прибув до цього ломбарду та викупив свій телефон за власні кошти.

Згідно довідки ломбарду ПТ «Соколенко і Компанія» 13 листопада 2016 року гр-н ОСОБА_12 здав під заставу телефону марки «Nomi і240», що належав потерпілому ОСОБА_5 (т.2а.с.86).

Відповідно до протоколу огляду від 18 листопада 2016 року потерпілий ОСОБА_5 надав слідчим органами для огляду мобільний телефон марки «Nomi і240», що було викраденого 12 листопада 2016 року та який згодом він викупив в ломбарді (т.2а.с.88). Вартість згаданого телефону встановлено висновком експерта від 25 листопада 2016 року в розмірі 471 грн. (т.2а.с.90).

За епізодом викрадення майна потерпілого ОСОБА_6 від 16 листопада 2016 року:
Потерпілий ОСОБА_6 показав, що 16 листопада 2016 року до його квартири прийшов сусід ОСОБА_12 . Під час спілкування вони вживали горілку, після чого ОСОБА_6 заснув. Прокинувшись потерпілий виявив зникнення телефон марки «Nokia С1-02» та телевізора марки «LG».

Відповідно до протоколу огляду від 07 грудня 2016 року гр-ка ОСОБА_18 надала слідчому для огляду мобільний телефон марки «Nokia С1-02», що було викраденого у її чоловіка ОСОБА_6 та який згодом вона викупила в ломбарді (т.2а.с.104-109). Вартість згаданого телефону встановлено висновком експерта від 09 грудня 2016 року в розмірі 196 грн. (т.2а.с.110).

Згідно довідки ломбарду ПО «Онікс» 16 листопада 2016 року гр-н ОСОБА_12 здав під заставу мобільний телефон марки «Nokia С1-02», що належав потерпілому ОСОБА_6 (т.2а.с.111).

За епізодом викрадення майна потерпілої ФОП ОСОБА_15 від 21 грудня 2016 року:
Обвинувачений ОСОБА_12 показав, що коли знаходився в приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 », він побачив металеві санки, які стояли поруч із вхідними дверима. Скориставшись відсутністю поблизу продавців, ОСОБА_12 викрав згадані санки та попрохав знайомого ОСОБА_19 здати їх до ломбарду.

Представник потерпілого ОСОБА_10 підтвердив в судовому засіданні, що викрадені санки знаходилися всередині магазину біля вхідних дверей. Крадіжка стала можливою з причин неуважності продавців.

Факт викрадення титанових санок «Торнадо» вартістю 564,17 грн. підтверджено актом інвентаризації від 11 січня 2017 року (т.2а.с.136).

Згідно довідки ломбарду ПТ «Ломбард «Діамантовий Дім» 21 грудня 2016 року зазначені вище санки були здані до ломбарду гр-ном ОСОБА_20 (т.2а.с.141).

За епізодом викрадення майна потерпілої ФОП ОСОБА_7 від 16 січня 2017 року:
Потерпіла ОСОБА_7 показала, що вона являється приватним підприємцем і здійснює діяльність з реалізації одягу в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». 16 січня 2017 року продавець магазину ОСОБА_8 повідомила про те, що невідома особа викрала зимову куртку. ОСОБА_7 надала співробітникам поліції відеозапис зазначеної події, зроблений відеокамерами внутрішнього спостереження.

Потерпіла ОСОБА_8 показала, що працює продавцем в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». 16 січня 2017 року вона знаходилася на своєму робочому місці, коли до торгівельного залу увійшов обвинувачений. Після того як ОСОБА_12 вийшов з примірочної кімнати ОСОБА_8 помітила, що в нього під курткою знаходиться куртка магазину, за яку той не платив. ОСОБА_8 попрохала повернути викрадене, однак ОСОБА_12 проігнорував це та направився до виходу. Потерпіла своїм тілом загородила вхідні двері магазину, проте обвинувачений, використовуючи те, що він значно вище та сильніше за неї, плечем відштовхнув ОСОБА_8 та залишив приміщення магазину. Потерпіла відчувала від обвинуваченого запах алкоголю.

Показання потерпілої щодо застосування до неї насильства підтверджуються відеозаписом події, зробленим камерою відеоспостереження магазину (т.2а.с.120).

Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання від 25 січня 2017 року потерпіла ОСОБА_8 вказала на ОСОБА_12 як на особу, яка вчинила відкрите викрадення зимової куртки (т.2а.с.124).

Відповідно до протоколу огляду від 16 січня 2017 року місцем вчинення грабежу являється приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованому на АДРЕСА_7 . В ході зазначеної слідчої дії потерпіла ОСОБА_8 показала місце на вітрині, де знаходилася викрадена куртка, та на вхідні двері, де вона намагалася зупинити зловмисника (т.2а.с.114).

Відповідно до протоколу огляду від 25 січня 2017 року обвинувачений ОСОБА_12 добровільно видав слідчим органам власну куртку з написом «Men`s», в якій він був одягнутий в момент вчинення грабежу, що також підтверджується відеозаписом події злочину (т.2а.с.130).

За епізодом викрадення майна потерпілого ОСОБА_16 від 30 січня 2017 року:
Потерпілий ОСОБА_16 показав, що обвинувачений ОСОБА_12 прийшов до нього додому разом із його знайомим. Поки ОСОБА_16 та знайомий спілкувалися на кухні, ОСОБА_12 залишався у прихожій. Через деякий час останній залишив квартиру і після цього ОСОБА_16 виявив зникнення телефону «Samsung Galaxy J3», що лежав на столі в кімнаті.

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 11 лютого 2017 року, під час досудового розслідування, обвинувачений ОСОБА_12 детально розповів та показав на місті обставини викрадення ним майна потерпілого ОСОБА_16 (т.2а.с.99).

Згідно довідки ломбарду ПТ «Ломбард «Діамантовий Дім» 30 січня 2017 року гр-н ОСОБА_12 продав телефон марки «Samsung Galaxy J3», який належав потерпілому ОСОБА_16 (т.2а.с.93).

Відповідно протоколу огляду від 10 лютого 2017 року місцем вчинення злочину являється квартира АДРЕСА_8 (т.2а.с.95).

Оцінивши досліджені та перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_12 у вчиненні умисних кримінальних правопорушень проти власності. Його дії підлягають кваліфікації:

- за ч.2 ст.185 КК України, так як він вчинив таємні викрадення майна потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ФОП ОСОБА_15 , повторно;

- за ч.2 ст.186 КК України, так як він вчинив відкрите викрадення чужого майна, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої ОСОБА_8 , повторно;

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, всі обставини справи в їх сукупності, а також особу обвинуваченого, його вік і стан здоров`я, обставини, які обтяжують та пом`якшують його покарання.

Обвинувачений ОСОБА_12 має п`ять непогашених судимостей, в тому числі за вчинення тяжких злочинів проти власності, неодружений, за місцем постійного проживання скарг на нього не надходило, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, будучи особою молодого віку, ОСОБА_12 ніде не працює, соціально-корисною діяльністю не зайнятий, знаходиться на обліку у лікаря нарколога, що в цілому характеризує його з негативного боку.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому, суд враховує його щире каяття та сприяння розкриттю злочинів. Обставин, які обтяжують його покарання, судом не встановлено.

В судових дебатах захисник ОСОБА_21 прохала врахувати в якості обставини, яка пом`якшує покарання її підзахисному, повернення потерпілим викраденого майна. Проте, суд вважає, що наведенні вище доводи адвоката ОСОБА_21 ґрунтуються виключно на її хибному та довільному тлумачення норм кримінального закону і тому не можуть бути прийняті судом до уваги.

Так, виходячи із змісту ст.66 КК України, добровільне відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди полягає в добровільному задоволенні винним або іншими особами, зокрема батьками чи близькими родичами, обґрунтованих претензій потерпілого щодо відшкодування заподіяної злочином матеріальної та моральної шкоди, загладжуванні її в інший спосіб.

Проте, обвинувачений ОСОБА_12 будь-яких дій, направлених на відшкодування потерпілим завданої злочином шкоди, не вчиняв, потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_5 власним коштом викупили з ломбардів викрадене у них майно, тому твердження захисника ОСОБА_21 про необхідність врахування відповідної пом`якшуючої покарання обставини є абсурдними.

Виходячи із загальних засад призначення покарання, визначених ст.65 КК України, суд вважає, що для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів необхідне і достатнє покарання у виді позбавлення волі.

За вироком Комсомольського міського суду Полтавської області від 20 липня 2016 року та вироком Апеляційного суду Полтавської області від 15 травня 2017 року ОСОБА_12 засуджено за ч.2 ст.185 та ч.2 ст.190 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі.

Таким чином, ОСОБА_12 вчинив встановлені судом нові злочини після ухвалення попереднього вироку, тому остаточне покарання суд призначає йому за правилами, передбаченими ст.71 КК України.

Наведенні вище відомості про особу обвинуваченого, а також та обставина, що після ухвалення вироку від 20 липня 2016 року, ОСОБА_12 продовжив свою злочинну діяльність та вчинив шість нових умисних злочинів проти власності, в тому числі і тяжкий злочин із застосуванням насильства до потерпілої, ведення ним антисоціального способу життя, переконливо свідчать про те, що обвинувачений схильний до продовження злочинної діяльності та вперто не бажає виправлятися, тому його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів можливе лише за умов тривалої ізоляції від суспільства. Підстав для застосування ст.ст.69,75 КК України судом не встановлено.

У відповідності до ч.1 та ч.5 ст.72 КК України в строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_12 підлягає зарахуванню строк попереднього ув`язнення починаючи з 23 травня 2016 року по 20 липня 2016 року та починаючи з 23 лютого 2017 року по 25 травня 2017 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі (т.1а.с.100, т.2а.с.168).

З метою забезпечення виконання вироку суду до набрання ним законної сили, суд вважає за необхідне залишити обвинуваченому ОСОБА_12 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Вироком Комсомольського міського суду від 17 серпня 2015 року ОСОБА_12 засуджено за ч.2 ст.185 КК України до одного року обмеження волі та звільнено від призначеного покарання з іспитовим строком на один рік.

Враховуючи, що вироком Апеляційного суду Полтавської області від 15 травня 2017 року із вироку Комсомольського міського суду Полтавської області від 20 липня 2016 року виключено посилання на ч.4 ст.70, 72 КК України щодо складання покарань, призначених за цим вироком та попереднім вироком, в силу ч.1 ст.89 КК України вирок Комсомольського міського суду Полтавської області від 17 серпня 2015 року вважається погашеним та не враховується судом при визначенні ОСОБА_12 остаточної міри покарання.

В ході судового розгляду справи потерпілими до обвинуваченого пред`явлено цивільні позови про відшкодування шкоди, завданої злочином.

Так, потерпіла ОСОБА_4 прохає стягнути з ОСОБА_12 відшкодування майнової шкоди в розмірі 9700 грн. (т.1а.с.10), потерпілий ОСОБА_16 відшкодування майнової шкоди в розмірі 3200 грн. (т.1а.с.118), потерпіла ОСОБА_7 відшкодування майнової шкоди в розмірі 1046 грн. (т.1а.с.185), потерпілий ФОП ОСОБА_15 відшкодування майнової шкоди в розмірі 564,17 грн. (т.2а.с.78). Свої вимоги потерпілі обґрунтовують вартістю неповернутого їм майна.

Обвинувачений ОСОБА_12 позовні вимоги потерпілих визнав повністю.

Відповідно до загальних підстав відповідальності за завдану шкоду, визначених ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана фізичній або юридичній особі, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Оцінивши надані сторонами кримінального провадження докази, суд вважає, що вимоги потерпілих щодо відшкодування їм завданої злочином шкоди підтверджено належними доказами, тому підлягають задоволенню у повному обсязі.

Питання про долю речових доказів вирішено судом у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.368, 370 КПК України, суд, -

у х в а л и в :
ОСОБА_13 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 та ч.2 ст.186 КК України, і призначити йому покарання:

- за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 роки;

- за ч.2 ст.186 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців.

У відповідності до ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарань визначити ОСОБА_12 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

У відповідності до ч.1 ст.71 КК України до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання, призначеного за вироком Комсомольського міського суду Полтавської області від 20 липня 2016 року, і за сукупністю вироків визначити ОСОБА_12 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років.

До набрання вироком законної сили залишити обвинуваченому ОСОБА_12 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк відбування покарання рахувати з 26 травня 2017 року

У відповідності до ч.1 та ч.5 ст.72 КК України зарахувати в строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_12 строк попереднього ув`язнення починаючи з 23 травня 2016 року по 20 липня 2016 року включно та починаючи з 23 лютого 2017 року по 25 травня 2017 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Цивільні позови потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_16 , ОСОБА_7 та ФОП ОСОБА_15 - задовольнити повністю.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_12 відшкодування завданої злочином шкоди на користь потерпілої ОСОБА_4 в розмірі 9700 грн., на користь потерпілого ОСОБА_16 в розмірі 3200 грн., на користь потерпілої ОСОБА_7 в розмірі 1046 грн., на користь потерпілого ФОП ОСОБА_15 в розмірі 564,17 грн.

Речові докази:

-мобільний телефон марки «Nomi і240» - залишити потерпілому ОСОБА_5 (т.2а.с.92);

-мобільний телефон марки «Nokia С1-02» - залишити потерпілому ОСОБА_6 (т.2а.с.113);

-зимову куртку з написом «Men`s» залишити ОСОБА_12 (т.2а.с.135).

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок суду може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Полтавської області. Апеляційна скарга подається через Комсомольський міський суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Після проголошення вироку учасники судового розгляду мають право отримати його копію, подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження. Обвинуваченому, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, роз`яснюється право заявляти клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції.

Суддя підпис ОСОБА_1

З оригіналом вірно.
Суддя ОСОБА_1