Справа № 446/750/14-к

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області
ОСОБА_4 звернувся до суду із скаргою на постанову про відмову у визнанні потерпілим від 24.03.2014 року слідчого СВ Кам`янка-Бузького РВ ГУМВС України в Львівській області ОСОБА_5 , яку він одержав 08.04.2014 року. Вважає дану постанову незаконною, оскільки дії, вчинені заступником начальника Кам`янка-Бузького РВ ГУ МВСУ у Львівській області - начальником МГБ ОСОБА_6 та слідчим СВ Кам`янка-Бузького РВ ГУ МВСУ у Львівській області ОСОБА_7 , мають ознаки складу злочину, передбаченого статтею 120 КК України. Йому внаслідок злочину було завдано шкоду як моральну, яка виразилась у стражданнях так і фізичну, яка виразилась у втраті члена його сім`ї - сина, ОСОБА_8 і він повинен бути визнаний потерпілим, однак його заява слідчим проігнорована. Просить постанову про відмову у визнанні потерпілим скасувати.
У судовому засіданні скаржник підтримав доводи наведені ним у скарзі, просить скаргу задоволити.
Прокурор вважає, що у задоволенні скарги слід відмовити, оскільки постанова про відмову у визнанні потерпілим є обгрунтованою.
Слідчий ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечив проти задоволення скарги, вважає, що ним дотримано вимоги законодавства при винесенні постанови.
Відповідно до ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до ч. 1 ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.
Згідно ч.6 ст. 55 КПК України якщо внаслідок кримінального правопорушення настає смерть особи або особа перебуває у стані, який унеможливлює подання нею відповідної заяви, положення частин першої - третьої цієї статті поширюються на близьких родичів членів сім`ї такої особи. Потерпілим визнається одна особа з числа близьких родичів членів сім`ї, яка подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого, а відповідним клопотанням - потерпілими може бути визнано кілька осіб.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження 29.01.2014 року ОСОБА_4 подано заяву про вчинення кримінального правопорушення передбаченого ст. 120 КК України, яка внесена до ЄРДР 30.10.2014 року та стала передумовою для початку досудового розслідування. У ході досудового проведено ряд слідчих дій допитано свідків, долучено матеріали службових перевірок, висновок експерта.
Відмова слідчого у визнанні потерпілим з підстав того, що ОСОБА_4 , батько особи, який, на думку скаржника, був доведений до самогубства, у своїй заяви не надав конкретизованого поняття шкоди, яку йому так мовити було завдано кримінальним правопорушенням, носить формальний характер та жодним чином є немотивованою.
Передчасним є також і зазначений у постанові висновок, що в ході досудового розслідування не зібрано достатньо доказів про наявність ознак кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст.120 КК України, оскільки, як встановлено в судовому засіданні, на даний час слідчі дії ще тривають та остаточного рішення не прийнято.
Враховуючи вищенаведене, приходжу до висновку, що оскаржувана постанова є необґрунтованою та винесеною передчасно, а відтак підлягає скасуванню.
Керуючись ст.ст.303-309 КПК України, -
Ухвала оскарженню не підлягає, відповідно до ч.3 ст. 309 КПК України заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя:

Оригінал ухвали.