Справа № 206/3452/17
Провадження № 1-кп/206/281/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"14" липня 2017 р. Самарський районний суд
міста Дніпропетровська

у складі:

головуючий суддя: ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

потерпілого: ОСОБА_4

обвинуваченого: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000304 від 23.03.2017 по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, маючого середню спеціальну освіту, не одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 19.12.2016 Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 310, ч. 1 ст. 70 КК України до 2 років обмеження волі. На підставі статті 75, 76 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік

у скоєні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
18.02.2017 приблизно о 11 годині 50 хвилин ОСОБА_5 знаходився біля відділення ПАТ КБ «Приватбанк» по вул. 20 річчя Перемоги, буд. № 22 в м. Дніпро, де побачив біля банкомату ПАТ КБ «Приватбанк», раніше незнайомого йому чоловіка похилого віку ОСОБА_4 , який намагався поповнити рахунок мобільного номеру телефону за допомогою своєї пенсійної картки але через інвалідність рук не в змозі був власноруч скористатися послугами ПАТ КБ «Приватбанк». В цей час, у ОСОБА_5 раптово виник злочинний умисел направлений на викрадення чужого майна, у тому числі й пенсійної картки ПАТ КБ «Приватбанк», виданої на ім`я ОСОБА_4 , тобто офіційного документу, вчинене з корисливих мотивів, яка відповідно до ст. 1 Закону України «Про інформацію» № 2657-ХП від 02 жовтня 1992 року, п.п. 1.4, 1.14, 1.27, 1.31 ст. 1, п. 15.2 ст. 15 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» № 2346-Ш від 05 квітня 2001 року, ч. 4 ст. 51 Закону України «Про банки та банківську діяльність» № 2121-Ш від 07 грудня 2000 року є електронним носієм інформації, який ініціює переказ грошей з відповідного рахунку та засобом доступу до банківських рахунків (платіжним інструментом). З цією метою ОСОБА_5 , керуючись раптовим виниклим злочинним умислом, направленим на таємне викрадення офіційного документу з корисливих мотивів та з метою подальшого незаконного заволодіння грошовими коштами, що зберігаються на рахунку даної картки, тобто для подальшого викрадення чужого майна, запропонував ОСОБА_4 свою допомогу, на що останній погодився.

Далі, цього ж дня о 11 годині 51 хвилина та о 11 годині 53 хвилини, ОСОБА_5 , знаходячись у вказаному місці, надав ОСОБА_4 свою допомогу у проведені платежів через банкомат ПАТ КБ «Приватбанк». Потім, ОСОБА_5 за проханням ОСОБА_4 дістав з банкомату пенсійну картку ПАТ КБ «Приватбанк», видану на ім`я ОСОБА_4 , та шляхом її підміни, тобто заміни на іншу, невстановлену в ході досудового розслідування карту, таємно викрав пенсійну картку, яка є власністю ПАТ КБ «Приватбанк», рахунок № НОМЕР_1 видану на ім`я ОСОБА_4 та з місця вчинення злочину зник.

Далі, 18.02.2017 о 12 годині 09 хвилин, ОСОБА_5 , продовжуючи свою злочинну діяльність, керуючись злочинним умислом направленим на таємне викрадення чужого майна, маючи при собі раніше викрадену ним пенсійну картку ПАТ КБ «Приватбанк», видану на ім`я ОСОБА_4 , яка відповідно до ст. 1 Закону України «Про інформацію» № 2657-ХП від 02 жовтня 1992 року, п.п. 1.4, 1.14, 1.27, 1.31 ст. 1, п. 15.2 ст. 15 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» № 2346-Ш від 05 квітня 2001 року, ч. 4 ст. 51 Закону України «Про банки та банківську діяльність» № 2121-Ш від 07 грудня 2000 року є електронним носієм інформації, який ініціює переказ грошей з відповідного рахунку та є засобом доступу до банківських рахунків (платіжним інструментом), підійшов до банкомату ПАТ КБ «Приватбанк», розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. 20 річчя Перемоги, буд. №22.

Знаходячись біля вказаного банкомату ОСОБА_5 реалізуючи свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме отримання грошових коштів, які зберігаються на рахунку № НОМЕР_1 пенсійної картки ПАТ КБ «Приватбанк», виданої на ім`я ОСОБА_4 , заздалегідь знаючи пароль картки, який відкриває доступу до банківського рахунку картки, у вказаному банкоматі з рахунку № НОМЕР_1 пенсійної картки ПАТ КБ «Приватбанк» поповнив рахунок свого мобільного номеру телефону НОМЕР_2 на суму 33 гривні 00 копійок, тим самим таємно викрав чуже майно, що належить ОСОБА_4 .

Наступного дня, тобто 19.02.2017 року о 19 годині 25 хвилин ОСОБА_5 продовжуючи свою злочинну діяльність та керуючись єдиним злочинним умислом направленим на таємне викрадення чужого майна, маючи при собі раніше викрадену ним пенсійну картку ПАТ КБ «Приватбанк», видану на ім`я ОСОБА_4 , підійшов до банкомату ПАТ КБ «Приватбанк», розташованого за адресою: м. Дніпро вул. 20 річчя Перемоги, буд. №29 та знаходячись біля вказаного банкомату з рахунку № НОМЕР_1 пенсійної картки ПАТ КБ «Приватбанк» зняв грошові кошти у сумі 500 гривень 00 копійок.

Цього ж дня, о 19 годині 27 хвилин, ОСОБА_5 продовжуючи свої злочинні дії направлені на незаконне заволодіння грошовими коштами перейшов до іншого банкомату ПАТ КБ «Приватбанк», розташованого за адресою: м. Дніпро вул. Космонавтів, буд. №2 та знаходячись біля вказаного банкомату з рахунку № НОМЕР_1 пенсійної картки ПАТ КБ «Приватбанк» зняв грошові кошти у сумі 450 гривень 00 копійок.

В подальшому, о 19 годині 28 хвилин ОСОБА_5 , продовжуючи свої злочинні дії направлені на незаконне заволодіння грошовими коштами знову перейшов до іншого банкомату ПАТ КБ «Приватбанк», розташованого за адресою: м. Дніпро вул. Космонавтів, буд. №1, та знаходячись біля вказаного банкомату з рахунку № НОМЕР_1 пенсійної картки ПАТ КБ «Приватбанк», зняв грошові кошти у сумі 20 гривень 00 копійок.

І знову, цього ж дня, о 19 годині 32 хвилин, ОСОБА_5 , продовжуючи свою злочинну діяльність від попереднього банкомату перейшов до банкомату ПАТ КБ «Приватбанк», розташованого за адресою: м. Дніпро вул. Космонавтів, буд. №2 та знаходячись біля вказаного банкомату, керуючись єдиним злочинним умислом направленим на таємне викрадення чужого майна, з рахунку № НОМЕР_1 пенсійної картки ПАТ КБ «Приватбанк» поповнив рахунок свого мобільного номеру телефону НОМЕР_2 на суму 11 гривень 00 копійок, тим самим викрав чуже майно, що належить ОСОБА_4

Не маючи наміру зупинятися на досягнутому 20.02.2017 року о 19 годині 20 хвилин ОСОБА_5 , продовжуючи свою злочинну діяльність та керуючись єдиним злочинним умислом направленим на таємне викрадення чужого майна, маючи при собі раніше викрадену ним пенсійну картку ПАТ КБ «Приватбанк», видану на ім`я ОСОБА_4 , підійшов до банкомату ПАТ КБ «Приватбанк», розташованого за адресою: м. Дніпро вул. 20 річчя Перемоги, буд. №22. Знаходячись біля вказаного банкомату, ОСОБА_5 реалізуючи свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме отримання грошових коштів, з пенсійної картки ПАТ КБ «Приватбанк», виданої на ім`я ОСОБА_4 рахунок № НОМЕР_1 , заздалегідь знаючи пароль картки, який відкриває доступу до банківського рахунку картки, з рахунку № НОМЕР_1 пенсійної картки ПАТ КБ «Приватбанк» зняв грошові кошти у сумі 1800 гривень 00 копійок.

Не покидаючи місце розташування попереднього банкомату, що розташований на вул. 20 річчя Перемоги, буд. №22 м. Дніпро, цього ж дня о 22 годині 01 хвилин, з рахунку № НОМЕР_1 пенсійної картки ПАТ КБ «Приватбанк» поповнив рахунок свого мобільного номеру телефону НОМЕР_2 на суму 6 гривень 00 копійок, тим самим викрав чуже майно, що належить ОСОБА_4 . Таким чином, в результаті умисних злочинних дій ОСОБА_5 , потерпілому ОСОБА_4 спричинено матеріальну шкоду на загальну суму 2820 гривень 00 копійок.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину у скоєнні інкримінованих йому злочинів визнав в повному обсязі при цьому суду пояснив, що 18.02.2017, в обідню пору, він знаходився біля відділення ПАТ КБ «Приватбанк» по вул. 20 річчя Перемоги, буд. № 22, де побачив біля банкомату ПАТ КБ «Приватбанк» ОСОБА_4 , який не міг самостійно скористатись карткою. В зв`язку із чим, ОСОБА_5 , запропонував ОСОБА_4 свою допомогу, на що потерпілий погодився. Після того, як він, на прохання потерпілого, провів операцію за карткою, дістав її із банкомату та підмінив її на іншу карту. Маючи при собі раніше викрадену ним пенсійну картку, знаючи пароль картки, поповнив рахунок свого мобільного телефону на суму 33 гривні 00 копійок. Наступного дня він зняв із викраденої картки грошові кошти у сумі 500 гривень 00 копійок, у сумі 450 гривень 00 копійок, у сумі 20 гривень 00 копійок з різних банкоматів ПАТ КБ «Приватбанк», поповнив рахунок свого мобільного телефону на суму 11 гривень 00 копійок. 20.02.2017 зняв грошові кошти у сумі 1800 гривень 00 копійок та поповнив рахунок свого мобільного номеру телефону на суму 6 гривень 00 копійок. У скоєному щиро розкаюється, просить суворо не карати.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 показав суду, що 18.02.2017 приблизно о 12 годині, він знаходився біля відділення ПАТ КБ «Приватбанк» по вул. 20 річчя Перемоги, де намагався скористатись своєю пенсійною карткою, однак із-за інвалідності рук не міг це зробити. До нього підійшов ОСОБА_5 та запропонував свою допомогу. Виконавши операції з карткою ОСОБА_5 дістав картку із банкомату та віддав її потерпілому. Підміни картки потерпілий одразу не помітив. Лише згодом, коли пішов сплачувати кредит виявив, що обвинувачений підмінив його картку та зняв з неї гроші на загальну суму 2820 грн.

Крім пояснень обвинуваченого та показів потерпілого в судовому засіданні, вина ОСОБА_5 у скоєнні злочинів підтверджується наступними дослідженими судом письмовими доказами.

Згідно виписок наданих ПАТ КБ «Приватбанк» встановлено, що 18.02.2017, 19.02.2017 та 20.02.2017 дійсно відбувались транзакції коштів з картки ОСОБА_4 , а саме: видача готівкових коштів та поповнення рахунку (а.п. 32).

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 30.06.2017 та фототаблиць ОСОБА_5 вказав місце розташування банкомату ПАТ КБ «Приватбанку» де заволодів карткою ОСОБА_4 та банкомати з яких знімав кошти та поповнював мобільний номер з картки потерпілого (а.п.80-81).

Судом встановлено, що всі докази, досліджені в судовому засіданні і покладені в основу вироку, є достовірними, допустимими і достатніми, які повною мірою підтверджують встановлені в суді фактичні обставини по справі. Досліджені судом і покладені в основу вироку докази не суперечать один одному і узгоджуються між собою.
Оцінюючи в сукупності зібрані та дослідженні під час судового розгляду докази, суд приходить до висновку про те, що винність обвинуваченого у скоєнні інкримінованих йому кримінальних правопорушень знайшла своє підтвердження та доведена в повному обсязі.
Умисні дії ОСОБА_5 , що виразились у таємному викраденні офіційного документу, з корисливих мотивів кваліфікуються за ч. 1 ст. 357 КК України.
Умисні дії ОСОБА_5 , що виразились у таємному викраденні чужого майна кваліфікуються за ч. 1 ст. 185 КК України.
При призначенні покарання обвинуваченому згідно з вимогами ст.ст. 65-67 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який раніше судимий, вчинив злочини в період іспитового строку, за місцем мешкання характеризується посередньо, не працює, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого є часткове відшкодування шкоди та щире каяття.

Обставини, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання, обвинуваченого є рецидив злочину.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 не можливо без ізоляції від суспільства, в зв`язку з чим, вважає за необхідне призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі з його реальним відбуттям.

Дане покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення нових злочинів.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_5 визнати винним у скоєні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 1 ст. 357 КК України у вигляді обмеження волі строком на 1 рік;

- за ч. 1 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік.

На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити покарання ОСОБА_5 у вигляді 1 року позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 71, 72 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати не відбуте покарання за вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 19.12.2016 і за сукупністю вироків визначити остаточне покарання у вигляді 1 року 6 місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили у вигляді домашнього арешту залишити без змін.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 обчислювати з моменту приведення вироку до виконання.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Самарський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.
Суддя ОСОБА_1