Справа № 279/850/17
УХВАЛА
іменем України
18 квітня 2017 року м. Коростень Житомирської області

Слідчий суддя Коростенського міськрайонного суду Житомирської області

ОСОБА_1 , за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 та учасників провадження - представника заявника (адвоката) ОСОБА_3 ,

розглядаючи клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000330 від 02.03.2017, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України,

встановив:
Адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 звернувся до суду із клопотанням, в якому просить скасувати арешт на гужовий віз, власником якого є ОСОБА_4 , а також зобов"язати слідчого СВ Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_5 повернути віз його власнику.

В обгрунтування клопотання зазначив, що ОСОБА_4 на праві власності належить гужовий віз, що підтверджується довідкою виданою Холосненською сільською радою № 146/02-20 від 10.04.2017.

Ухвалою слідчого судді від 03.03.2017 було накладено арешт на вказаний вище гужовий віз. Під час розгляду клопотання про накладення арешту власник ОСОБА_4 присутнім не був.

Вважає, що арешт накладено необгрунтовано, та в подальшому потреба в застосуванні цього заходу відпала потреба. ОСОБА_4 має статус свідка в кримінальному провадженні.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 та власник ОСОБА_4 скаргу підтримали з вказаних в ній підстав та пояснили, що по кримінальному провадженню, відомості за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000330 від 02.03.2017, вручено підозру ОСОБА_6 . Натомість власник гужового воза ОСОБА_4 ніякого відношення до злочину не має.

Слідчий та прокурор в судове засідання не з"явились, повідомлені належним чином про час та місце розгляду клопотання .

Вислухавши пояснення ОСОБА_3 , власника ОСОБА_4 дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про наступне.

В ході проведення органом досудового розслідування огляду місця події, а саме ділянки лісу поблизу с. Злобичі, Коростенського району Житомирської області було виявлено свіжозрізані пні дерев породи «Вільха» в кількості 21 шт, також на місці події було виявлено сліди транспортного засобу. В ході проведення огляду по слідам транспортного засобу було встановлено, що особа, яка вчинила незаконну порубку перевезла викрадену деревину до домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 .

01.03.2017 було проведено обшук на території домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , та належить ОСОБА_7 , 1936 року народження, в ході проведення якого було виявлено та вилучено - викрадений лісоматеріал, а саме: свіжозрізані колоди дерев породи «Вільха» у кількості 114 шт., довжиною по 2,3 та 2,4 м., в діаметрах від 25 до 60 см. та два гужових воза, які було вилучено в якості речових доказів у кримінальному провадженні, які тимчасово зберігаються на території Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області.

Ухвалою слідчого судді від 03.03.2017 було накладено арешт на вказаний вище гужовий віз, який зберігається на території Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області. Під час розгляду клопотання слідчим суддею про накладення арешту власник ОСОБА_4 присутнім не був.

ОСОБА_4 на праві власності належить гужовий віз, що підтверджується довідкою виданою Холосненською сільською радою № 146/02-20 від 10.04.2017, який на передано на зберігання голові Холосненської сільської ради .

Відповідно до ч.2 ст.168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку і огляду.

Відповідно до ч.1 ст.100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166 (Тимчасовий доступ до речей і документів), 170-174 (Арешт майна) КПК України.

На час розгляду клопотання досудове розслідування не завершено, рішення про долю речових доказів не приймалось.

Відповідно до ст.174 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю або частково, якщо учасник провадження доведе, що у подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необгрунтовано.

Суд дійшов висновку, що потреба у застосуванні арешту вказаного майна ще наявна, так як кінцеве рішення не прийнято, а безповоротне скасування арешту може призвести до відчуження, або знищення майна, що зашкодить інтересам слідства. Підстави вважати, що вказане майно можливо використати як доказ у кримінальному провадженні існують.

Вирішуючи питання щодо повернення чи передачі на відповідальне зберігання майна суд керується положенням п.1 ч.6 ст.100 КПК України, відповідно до якого речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів, зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів, повертаються власнику (законному володільцю), або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.
Відповідно до ч. 4 ст. 168 КПК України, після тимчасового вилучення майна уповноважена службова особа зобов"язана забезпечити схоронність майна в порядку, встановленому Кабінетом міністрів України відповідно до постанови КМУ № 1104 від 19.11.2012.

Майно ж фактично не відомо за яких умов зберігається у голови Холосненської сільської ради, що підтверджується копією розписки.

Європейський суд з прав людини також нагадує, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льон рот проти Швеції" (Sporrong and Lonnroth v. Sweden), пп. 69 і 73, Series A № 52).

Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства" (James and Others v. the United Kingdom), п. 50, Series A № 98.)

За таких обставин суд дійшов висновку, що Клопотання підлягає частковому задоволенню, а саме, скасуванню в частині заборони користування майном та зобов"язання передачі майна, як речового доказу, на відповідальне зберігання його власнику, оскільки це не зашкодить інтересам розслідування.

Керуючись ст. ст. 16, 110, 220, 303, 307 КПК України,-

ухвалив:

Клопотання задовольнити частково.

Арешт, в частині заборони права користування, накладений ухвалою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 03.03.2017 по кримінальному провадженню №0000330 від 02.03.2017 на гужовий віз - скасувати.

Арешт в частині заборони права відчуження гужового воза залишити в силі.

Зобов`язати слідчого СВ Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області, який здійснює досудове розслідування по кримінальному провадженню №0000330 від 02.03.2017 передати на відповідальне зберігання ОСОБА_4 як власнику.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1