Код суду 233 Справа № 233/5848/16-к
Вирок
Іменем України
27 січня 2017 року року м. Костянтинівка
ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Костянтинівка Донецької області, ІПН НОМЕР_1 , громадянина України, має вищу освіту, не одружений, має на утриманні одну малолітню дитину, не працює, раніше не судимий, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, суд -
Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим, його вина повністю підтверджується зібраними та дослідженими в судовому засіданні доказами.
Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні пояснила що вона працює музичним керівником в ДНЗ №34 «Дюймовочка» м. Костянтинівка, знала ОСОБА_4 як мати дитини ОСОБА_7 , який відвідує садок, ОСОБА_6 до інциденту не знала. 09.09.2016 року близько 10 години вона проводила з дітьми заняття в групі, яка розташована на першому поверсі неподалік від методичного кабінету. В цей час вона почула шум з коридору і вибігла подивитись, що відбувається. Вона побачила, що в коридорі біля методичного кабінету стоять працівники дитячого садочка, а в самому методичному кабінеті ОСОБА_6 б`є ОСОБА_4 . Вона бачила, що ОСОБА_4 забилася під стіл, а ОСОБА_6 бив її ногами в обличчя та в голову. Скільки він їй спричинив ударів точно не пам`ятає, але 2-3 точно. Вона з іншими працівниками намагалася зупинити ОСОБА_6 , але це не одразу вдалося. Потім, коли побиття було припинено, вона пішла за ОСОБА_6 на вулицю і бачила, що він хотів забрати сина, але йому його не віддали.
Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні пояснила, що вона працює вихователем в ДНЗ №34 «Дюймовочка» м. Костянтинівка, знає ОСОБА_6 та ОСОБА_4 як батьків дитини ОСОБА_7 , який ходить до її групи. 09.09.2016 року близько 9-45 год. ОСОБА_6 прийшов до групи і сказав, що хоче забрати ОСОБА_8 , але вона йому в цьому відмовила, оскільки знала, що дитина постійно проживає з матір`ю і батько раніше ніколи не забирав сина з садочка без дозволу матері, лише приходив його відвідувати, спілкувався з сином в її присутності, в неї про нього, як про батька дитини, склалося дуже позитивне враження. Тоді ОСОБА_6 пішов скаржитись до завідувачки. Вона, в свою чергу, написала завідувачці з цього приводу доповідну записку і повела дітей на прогулянку. Їй відомо, що ОСОБА_6 в цей день побив ОСОБА_4 в методичному кабінеті, але самого конфлікту вона не бачила, лише заспокоювала ОСОБА_12 , яка вся була в крові, після цього. Особисто бачила лише як ОСОБА_6 вибіг з будівлі дитячого садочка, а за ним бігли працівники садочка і кричали, щоб він не забирав дитину.
Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні пояснила що вона працює медсестрою в ДНЗ №34 «Дюймовочка» м. Костянтинівка, знає ОСОБА_6 та ОСОБА_17 як батьків дитини ОСОБА_7 , який відвідує садок. 09.09.2016 року приблизно о 10 годині вона була в своєму кабінеті, який розташований на першому поверсі біля методичного кабінету, і почула шум, а саме сильний хлопок двері об стіну, а також крики завідувачки. Вона вибігла з кабінету і побачила, як ОСОБА_6 тягне за волосся ОСОБА_18 з методичного кабінету, і як остання від цього впала на підлогу на вході в методичний кабінет. Після цього ОСОБА_6 почав бити ОСОБА_4 ногами в область голови. Повністю підтвердила свої показання, які вона дала під час проведення слідчого експерименту.
Відповідно до протоколу огляду місця події від 09 вересня 2016 року з фототаблицею, місцем скоєння злочину є територія дитячого садку «Дюймовочка» № 34, який розташований за адресою: Донецька обл., м. Костянтинівка, вул. Театральна, 30. З протоколу вбачається, що в ході проведення огляду завідуюча ДНЗ «Дюймовочка» № 34 ОСОБА_19 пояснила, що 09.09.2016 року в проході до методичного кабінету дитячого садка ОСОБА_6 спричинив ОСОБА_4 тілесні ушкодження. На підлозі в методичному кабінеті виявлено плями речовини бурого кольору загальною площею 40х40 см.
Відповідно до протоколів пред`явлення особи для впізнання від 28 вересня 2016 року, свідки ОСОБА_19 , ОСОБА_16 ОСОБА_20 , ОСОБА_14 впізнали ОСОБА_6 як особу, яка 09 вересня 2016 року приблизно о 10 год. 10 хв. спричинила тілесні ушкодження жінці в методичному кабінеті дитячого садку № 34 м. Костянтинівка.
Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 12 жовтня 2016 року свідок ОСОБА_15 впізнала ОСОБА_6 як батька дитини ОСОБА_7 , який 09 вересня 2016 року знаходився в дитячому садку по вул. Театральна, 30 в м. Костянтинівка.
Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 12 жовтня 2016 року з фототаблицею, свідок ОСОБА_19 детально розказала на місці і показала на статисті про обставини скоєння злочину відносно ОСОБА_4 ОСОБА_6 . При цьому ОСОБА_19 зазначила, що ОСОБА_6 наніс приблизно 5 ударів ногами ОСОБА_18 , але куди прийшлися удари не бачила, бо була в коридорі. Коли вона повернулась до кабінету, то бачила, що ОСОБА_4 сидить на підлозі і в неї з носа йде кров.
Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 12 жовтня 2016 року з фототаблицею, свідок ОСОБА_14 детально розказала на місці і показала на статисті про обставини скоєння злочину відносно ОСОБА_4 невідомим чоловіком та про механізм заподіяння ОСОБА_4 невідомим чоловіком тілесних ушкоджень. Так ОСОБА_14 пояснила, що в її присутності ОСОБА_6 наніс 2-3 удари з розмаху прямими ногами в обличчя ОСОБА_4 , яка була в положенні на колінах при вході в методичний кабінет, після чого в ОСОБА_4 з носа пішла кров.
Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 12 жовтня 2016 року з фототаблицею, свідок ОСОБА_20 детально розказала на місці і показала на статисті про обставини скоєння злочину відносно ОСОБА_4 ОСОБА_6 та про механізм заподіяння ОСОБА_4 . ОСОБА_6 тілесних ушкоджень. Так ОСОБА_20 пояснила, що бачила, як ОСОБА_6 ногою з розмаху наніс три удари в обличчя ОСОБА_4 , яка знаходилась на підлозі в методичному кабінеті, після чого в ОСОБА_4 пішла з носа кров.
Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 12 жовтня 2016 року з фототаблицею, свідок ОСОБА_16 детально розказала на місці і показала на статисті про обставини скоєння злочину відносно ОСОБА_4 ОСОБА_6 та про механізм заподіяння ОСОБА_4 . ОСОБА_6 тілесних ушкоджень. Так ОСОБА_16 пояснила, що бачила як ОСОБА_6 в методичному кабінеті дитячого садочка тягнув ОСОБА_4 за волосся, а потім наніс приблизно п`ять ударів ногою з розмаху їй в обличчя, і в цей час дівчина вже була на підлозі на колінах, а від ударів впала на сідниці, а з її носа пішла кров.
Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 12 жовтня 2016 року з фототаблицею, потерпіла ОСОБА_4 детально розказала на місці і показала на статисті про обставини скоєння злочину відносно неї ОСОБА_6 та про механізм заподіяння їй ОСОБА_6 тілесних ушкоджень. Так ОСОБА_4 пояснила, що ОСОБА_6 в методичному кабінеті дитячого садочка тягнув її за волосся і спричинив один удар, від якого вона впала на підлогу і втратила свідомість на кілька секунд, в зв`язку з чим наступні події пам`ятає погано, пам`ятає лише як ОСОБА_6 наніс їй в обличчя один удар ногою.
Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 118 від 17 жовтня 2016 року за меддокументами, виявлені у ОСОБА_4 тілесні ушкодження: параорбітальні синці з двох сторін, рана спинки носа, перелом кісток носа зі зміщенням, переломи верхньої щелепної кістки, правої очної пластинки, гратчастої кістки, закрита черепно-мозкова травма: струс головного мозку, утворилися від дії тупого предмета, можливо в строк, зазначений в постанові, та відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, як такі, що потребують для свого лікування строк більше ніж 21 день (3-х тижнів). З урахуванням характеру та локалізації тілесних ушкоджень вкрай маловірогідне їх утворення в результаті падіння з висоти власного зросту. Згідно наданого протоколу слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_19 судити про механізм заподіяння тілесних ушкоджень потерпілій не виявляється можливим. З урахуванням характеру та локалізації тілесних ушкоджень не виключена можливість їх утворення при обставинах, зазначених в наданих протоколах слідчих експериментів за участю свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_20 , ОСОБА_16 та потерпілої ОСОБА_4 .
Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №118/123 від 25 жовтня 2016 року за меддокументами, виявлені у ОСОБА_4 тілесні ушкодження могли утворитися як від одного, так і більше від дії тупого предмета на область обличчя.
Суд оцінює надані сторонами кримінального провадження докази в сукупності та взаємозв`язку за критеріями належності та допустимості.
Всі досліджені в судовому засіданні докази суд вважає належними та допустимими, такими що не суперечать однин одному та доповнюють один одного.
Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочину при встановлених судом обставинах доведена повністю, а його дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 122 КК України як заподіяння умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст. 121 КК України, але спричинило тривалий розлад здоров`я.
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, який є злочином середньої тяжкості, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, відомості про особу обвинуваченого.
При дослідженні особи обвинуваченого встановлено, що він раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, на обліках в диспансерах за місцем проживання не перебуває, в теперішній час не працює, але на день скоєння злочину здійснював підприємницьку діяльність як фізична особа підприємець, за місцем проживання характеризується посередньо, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає його щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
При таких обставинах, суд вважає, що покарання обвинуваченого повинно бути пов`язано з обмеженням волі, оскільки вважає, що саме таке покарання є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів, враховуючи при цьому, що покарання у виді виправних робіт обвинуваченому не може бути призначене, оскільки він не працює, а для призначення більш суворого виду покарання, а саме позбавлення волі, суд не знаходить підстав.
Беручи до уваги те, що обвинувачений скоїв злочин вперше, щиро розкаявся в скоєному, має обов`язок по утриманню малолітнього сина, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, оскільки відсутні відомості щодо нього, які давали б підстави стверджувати про його підвищену суспільну небезпеку, як особистості, і до нього необхідно застосувати ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням.
Заявлений потерпілою цивільний позов в частині відшкодування матеріальних збитків, пов`язаних з лікуванням та проїздом до місця лікування, в сумі 1995,47 грн. підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки позовні вимоги повністю підтверджені документально первинними документами, визнані обвинуваченим. При цьому суд не приймає до уваги надану обвинуваченим квитанцію про сплату на користь потерпілої 500 грн. як підставу для зменшення стягуваної суми, оскільки в графі «Призначення платежу» зазначено «Допомога родичам», тобто цей грошовий переказ має інше цільове призначення.
Відомості про речові докази відсутні, запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 366-368, 371, 374, 376, 395 КПК України, суд, -
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_6 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України та призначити покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.
Відповідно до ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 2 (два) роки.
Відповідно до ст. 76 КК України в період іспитового строку покласти на ОСОБА_6 такі обов`язки: повідомляти до уповноваженого органу з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Контроль за поведінкою ОСОБА_6 покласти на уповноважений орган з питань пробації за місцем його проживання.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на вирок може бути подана до апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя