АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 543/291/16-к Номер провадження 11-кп/786/248/17Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 квітня 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з секретарем судового засідання ОСОБА_5
з участю
прокурора ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7
потерпілої ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000066 від 10.03.2016 року щодо
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дмитрівка Петропавлівського району Дніпропетровської області, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 ,
за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Оржицького районного суду Полтавської області від 26.05.2016 року ,-

В С Т А Н О В И Л А:
Цим вироком ОСОБА_7 засуджено за ч.3 ст.185 КК України на 3 роки позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного цим вироком покарання частково приєднано невідбуту частину покарання, призначеного вироком Оржицького районного суду Полтавської області від 05.08.2015 року та остаточно визначено покарання у виді 3 років 1 місяця позбавлення волі.

Стягнуто ОСОБА_7 процесуальні витрати в сумі 351 грн. 84 коп.

Відповідно до ст.100 КПК вирішено долю речових доказів.

Зі змісту апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 вбачається, що він прохає змінити вирок суду та пом`якшити призначене судом покарання. Свої вимоги обґрунтовує тим, повністю визнав свою вину, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, відшкодував завдану потерпілим шкоду, має на утриманні двох малолітніх дітей та вагітну дружину.

Крім того, у заявах, поданих до початку апеляційного розгляду, обвинувачений ОСОБА_7 прохав застосувати до нього ст.46 КК України, оскільки він примирився з потерпілою та Закон України №4255.

Інші учасники судового провадження вирок суду не оскаржили.

За вироком суду, 06.03.2016 року точного часу не встановлено ОСОБА_7 , шляхом пошкодження навісного замка вхідних дверей проник до житлового будинку в АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_8 , звідки таємно викрав належний потерпілій ОСОБА_8 цифровий телевізійний тюнер «Тechnosat 4050 C» вартістю 249 грн. 78 коп.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, обвинуваченого ОСОБА_7 на підтримку поданої апеляційної скарги, потерпілу ОСОБА_8 , яка прохала пом`якшити обвинуваченому покарання, заперечення проти її задоволення прокурора ОСОБА_6 , перевіривши вирок суду та матеріали кримінального провадження в межах поданої апеляційної скарги, колегія суддів не знайшла підстав для її задоволення виходячи з такого.

Висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_7 у вчинені злочину, за який він засуджений, ґрунтуються на зібраних у справі доказах, які відповідно до вимог ч.3 ст. 349 КПК України судом першої інстанції не досліджувались та ніким з учасників кримінального провадження не оспорюються. Дії ОСОБА_7 кваліфіковані судом за ч.3 ст.185 КК України.

Відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених,а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
За змістом ст.65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Суд призначає покарання з урахуванням ступню тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Як вбачається зі змісту вироку, при визначенні виду та розміру покарання, суд врахував особу винного, який за місцем проживання характеризується посередньо, будучи раніше неодноразово судимий за корисливі злочини, на шлях виправлення не став та під час іспитового строку за попереднім вироком знову вчинив тяжкий злочини із проникненням в житло та інше приміщення. Обставиною, що пом`якшує покарання винного суд визнав щире каяття обвинуваченого та активне сприяння розкриттю злочинів, указавши на відсутність обставин, що обтяжують покарання.
Належним чином обґрунтувавши своє рішення, суд призначив ОСОБА_7 мінімальне покарання у виді позбавлення волі передбачене санкцією ч.3 ст.185 КК України. При цьому, призначаючи ОСОБА_7 покарання суд, в тому числі, врахував й такі пом`якшуючі покарання обставини на які посилається обвинувачений, а саме на його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Щодо решти обставин, на які посилається обвинувачений, суд не вважав їх такими що пом`якшують покарання винного. Такі висновки суду колегія суддів вважає правильними.
З урахуванням вище наведеного, колегія суддів не вбачає підстав для пом`якшення призначеного ОСОБА_7 покарання.
Оскільки злочин, за який засуджений ОСОБА_7 був вчинений ним до під час іспитового строку за попереднім вироком Оржицького районного суду Полтавської області від 05.08.2015 року, суд правильно призначив ОСОБА_7 остаточне покарання за сукупністю вироків на підставі ст.71 КК України. Таке покарання лише на один місяць більше від покарання, призначеного оскаржуваним вироком, а тому колегія суддів не вбачає підстав для його пом`якшення.
Таким чином, переглянувши вирок суду в межах поданої апеляційної скарги, колегія суддів не знайшла підстав для її задоволення.
Щодо заявлених клопотань обвинуваченого про закриття провадження на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілим, колегія суддів зазначає, що суд вправі закрити провадження, з підстав, передбачених у наведеній вище статті лише щодо особи, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості. Натомість ОСОБА_7 , маючи незняту та непогашену судимість, вчинив новий умисний злочин, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких.
Крім того колегія суддів вважає поспішним клопотання обвинуваченого про застосування щодо нього Закону Україну №4255, оскільки на день постановлення рішення судом апеляційної інстанції цей закон не набрав чинності.

Керуючись ч.2 ст.376, статтями 404, 405,407, 418 КПК України колегія суддів
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Оржицького районного суду Полтавської області від 26.05.2016 року щодо нього без змін.
На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати у строк відбування покарання ОСОБА_7 строк попереднього ув`язнення з 06.01.2017 року по 11.04.2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.
Касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим який утримується під вартою в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.
С У Д Д І:

ОСОБА_10 ОСОБА_11 ОСОБА_12