Справа № 638/3495/17
Провадження № 1-кс/638/719/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 квітня 2017 року

слідчий суддя Дзержинського районного суду м. Харкова ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

заявника ОСОБА_4 ,

розглянувши матеріали скарги ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора,

встановив:
06.03.2016 року до Дзержинського районного суду м. Харкова надійшла скарга ОСОБА_4 , в якій він просить визнати незаконною бездіяльність прокурора Харківської місцевої прокуратури № 1 щодо розгляду клопотання про проведення слідчих дій та зобов`язати Харківську місцеву прокуратуру № 1 розглянути та задовольнити клопотання про проведення обшуку в житлових та нежитлових приміщеннях, які належать на праві приватної власності громадянину ОСОБА_5 .

В обґрунтування поданої скарги заявник зазначає, що 28.02.2017 року ним було подано клопотання про проведення слідчих дій за кримінальним провадженням № 00002017 від 20.10.2016 року , просив провести обшук в житлових та нежитлових приміщеннях, які належать на праві приватної власності його сину ОСОБА_5 з метою виявлення правовстановлюючих та інших документів, що належать заявникові. На своє клопотання отримав відповідь, що клопотання повернуто слідчому СВ Шевченківського відділу ГУ НП в Харківській області через відсутність підстав для проведення обшуку.

В судовому засіданні заявник підтримав вимоги скарги в повному обсязі, просив слідчого суддю задовольнити її в повному обсязі.

В судовому засіданні прокурор заперечувала проти задоволення скарги, оскільки на даний час оскаржувані дії відбулися, тобто клопотання розглянуто прокурором по суті та відмовлено в його задоволенні.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні врегульований Кримінальним процесуальним кодексом України. Зокрема, подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового розслідування передбачено ст. 303 КПК України.

За змістом ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора:

1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна;

2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;

4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;

6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;

7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;

8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником.

За ч. 2 ст. 303 КПК України скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314 316 цього Кодексу.

За ч. ч. 1, 2 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

В обґрунтування своєї скарги заявник посилається на порушення прокурором п. п. 1, 7 ч. 1 ст. 303 КПК України.

Главами 20 та 21 КПК України визначено слідчі (розшукові) та негласні слідчі (розшукові) дії, які вчиняються слідчими під час досудового розслідування.

Заявник зазначає, що бездіяльність прокурора полягає в не задоволенні ним клопотання слідчого щодо проведення обшуку в житлових та нежитлових приміщеннях, які належать на праві приватної власності громадянину ОСОБА_5 .

Слідчий суддя вважає, що прокурором навпаки було вчинено дії щодо вирішення клопотання по суті та прийнято рішення , відповідно до вимог чинного кримінально процесуального законодавства, з яким саме й не погоджується заявник по даній скарзі.

Відтак, бездіяльності прокурора щодо розгляду клопотання не вбачається , тому слідчий суддя доходить висновку, що скарга необґрунтована та така, що не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 9, 40, 303, 306 307 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:
Скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора в порядку п. п. 1, 7 ч. 1 ст. 303 КПК України залишити без задоволення.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1