ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
Провадження № 1-кс/201/289/2017
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 січня 2017 року Жовтневий районний суд

міста Дніпропетровська

у складі: головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого в особливо важливих справах другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 від 29 листопада 2016 про закриття кримінального провадження № 0000090, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 лютого 2014 року, -

ВСТАНОВИВ:
Скаржник звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська зі скаргою в порядку ст. 303 КПК України, в якій просить скасувати постанову про закриття кримінального провадження № 0000090.

В обґрунтування доводів скарги посилається на те, що рішення про закриття кримінального провадження про вчинення кримінального правопорушення прийнято без проведення належного досудового розслідування.

Скаржник надав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити за його відсутності.

Прокурор ОСОБА_5 просив відмовити у задоволенні скарги та надав суду матеріали кримінального провадження № 0000090 для ознайомлення.

Суд, дослідивши матеріали скарги та матеріали досудового розслідування № 0000090, приходить до наступного правового висновку з таких підстав.

Завданнями кримінального провадження, відповідно до ст. 2 КПК України, є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

На підставі ч. 2 ст. 9 КПК України керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно із ч. 1 ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених випадках, - на потерпілого.

Статтею 93 КПК України встановлено, що сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 94 чинного кримінального процесуального закону слідчий за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Постановою слідчого в особливо важливих справах другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 від 29 листопада 2016 року було закрито кримінальне провадження № 0000090 від 06 лютого 2014 року, у зв`язку з відсутністю в діях слідчого СВ Криворізького РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_6 та інспектора штабу Криворізького РВ УМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України.

Так, ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 02 вересня 2016 року було скасовано попередню постанову слідчого про закриття кримінального провадження мотивуючи її тим, що постановою прокурора відділу кримінального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих органів прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_8 від 18 червня 2016 року кримінальне провадження № 000000090, відомості стосовно якого були внесені до ЄРДР 06 лютого 2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України, закрито у зв`язку із відсутністю в діянні слідчого СВ Криворізького ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_6 та інспектора штабу Криворізького РВ ГУМВС України Дніпропетровській області ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України.
Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, 31 жовтня 2014 року кримінальне провадження закрито на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України. 26 лютого 2015 року ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська постанову слідчого від 31 жовтня 2014 року скасовано у зв`язку з тим, що в постанові слідчим не було викладено зміст показів свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , які надавались останніми під час досудового розслідування.
ОСОБА_3 в заяві про злочин вказував, що 06 травня 2013 року близько о 22 год., з травмами, температурою більше 38 градусів, кров`ю в сечі, зламаними 2-ма передніми зубами, розривами 2-х ахіллесових сухожиль та закритим переломом зі зміщенням ладижичної кістки правої ноги, швидка доставила його в Криворізьку міську лікарню № 2, де він повідомив, що зазначені тілесні травми йому заподіяли і спільно ОСОБА_9 та ОСОБА_10 . Близько 01:00 год. 07 травня 2013 року заяву про злочин внесено в книги кримінальних травм та повідомлено черговому ОСОБА_11 . Однак, повідомлення про злочин не було внесено до ЄРДР. Лише 12 травня 2013 року близько 20:00 год., після скарги в прокуратуру області до лікарні прибув старший слідчий Криворізького РВ ОСОБА_6 , який опитав його та вніс до ЄРДР під №0000488 дані про скоєння 06 травня 2014 року злочину ОСОБА_9 , але не вніс дані щодо ОСОБА_10 15 травня 2013 року, в період його перебування на стаціонарному лікуванні, слідчий ОСОБА_6 по фіктивній заяві ОСОБА_9 відкрив відносно нього ( ОСОБА_12 ) кримінальне провадження №000500, спочатку, за ст. ч. 1 ст. 125 КК України, а через 2 місяці - за ст. ч. 1 ст. 122 КК України.
Дане провадження на думку ОСОБА_12 проводилось з порушенням його права на захист, на оскарження дій слідчого, на збирання доказів своєї невинуватості, оскільки він перебував на стаціонарному лікуванні. Перед направленням кримінальної провадження до суду старший слідчий ОСОБА_6 запросив його прибути в райвідділ для підписання процесуальних документів. В райвідділі, перебуваючи в хворобливому стані, без ознайомлення з матеріалами провадження та без участі захисника, на вимогу слідчого, він підписав документи надані ним.
Допитаний слідчий Криворізького РВ ОСОБА_6 показав, шо 12 травня 2013 року в перебував у складі СОГ Криворізького РВ. Того дня він за викликом прибув до КЗ «Криворізька міська лікарня №2», де встановлено, що ОСОБА_13 звернувся із заявою про спричинення йому тілесних ушкоджень ОСОБА_9 . ОСОБА_3 був опитаний та складено протокол про вчинення злочину, після чого відомості в той же день були внесені до ЄРДР за №0000488. Крім того, 14 травня 2013 року до Криворізького РВ надійшла заява ОСОБА_9 про побиття його ОСОБА_3 . Вказана заява також внесена до ЄРДР за №0000500.

За результатами досудового розслідування кримінальні проваджені № 0000500 відносно ОСОБА_3 та № 0000500 відносно ОСОБА_9 направлені прокурору з обвинувальними актами. Він ніяких дій щодо блокування кримінального провадження № 0000488 не вчиняв, про фіктивні заяви ОСОБА_9 нічого не знає, всі свої дії він вчиняв відповідно до чинного законодавства. ОСОБА_3 він запрошував до Криворізького РВ в телефонному режимі, на всі виклики ОСОБА_3 являвся, проте в який період ОСОБА_3 перебував на стаціонарному лікуванні не знає. Права ОСОБА_3 він роз`яснив про, що є його підпис в відповідних протоколах, у нього на досудовому слідстві був адвокат ОСОБА_14 . ОСОБА_3 та його захисник мали право на збирання та надання доказів, у вказаному праві він його не обмежував. З провадженням №0000500 де ОСОБА_3 є підозрюваним, він знайомився за участю адвоката ОСОБА_14 , де вони зняли копії та розписались в протоколі ознайомлення, він нікого не примушував підписати протокол без ознайомлення.

З кримінальним провадженням №0000488, де підозрюваним є ОСОБА_9 , ОСОБА_3 як потерпілий ознайомлювався. На всіх слідчих діях ОСОБА_3 , де він заявляв клопотання про участь адвоката, останній був присутній. Ніякого морального, психологічного чи фізичного тиску на учасників кримінального провадження, в тому числі і на ОСОБА_3 , він не чинив.

Допитаний як свідок інспектор штабу Криворізького РВ ОСОБА_7 показав, що в 2013 році він працював на посаді помічника чергового чергової частини Криворізького РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області, з 09:00 год. 06 травня 2013 року по 09:00 год. 07 травня 2013 року він перебував в добовому наряді ОСОБА_11 , за вказаний час повідомлень про факти виявлення у ОСОБА_3 будь-яких тілесних ушкоджень не надходило, він вказаних повідомлень не приймав, з Криворізької лікарні № 2 по вказаному факту йому ніхто не телефонував. Він особисто з ОСОБА_3 не знайомий та ніколи його не бачив.

Допитана як свідок медична сестра урологічного кабінету КЗ «Криворізька клінічна лікарня № 2» ОСОБА_15 показала, що з 17:00 год. 06 травня 2013 року по 08:00 год. 07 травня 2013 року вона перебувала на чергуванні в урологічному кабінеті лікарні. О 01:55 год. 07 травня 2013 року до їхнього відділення звернувся ОСОБА_3 з тілесними ушкодженнями у вигляді забою лівої нирки та хронічного пієлонефритом єдиної нирки, який пояснював що його побили сусіди. Після оформлення пацієнта, вона негайно сповістила чергову частину Криворізького РВ - черговому ОСОБА_16 , про що здійснила відмітку в «Спеціальному журналі обліку осіб, які звернулися до медичної установи з тілесними ушкодженнями кримінального характеру».

Допитаний як свідок ОСОБА_3 підтвердив факти викладені ним у своїй заяві.

11 березня 2014 року слідчий ознайомився з матеріалами кримінальних проваджень № 0000488 за обвинуваченням ОСОБА_9 та № 0000500 за обвинуваченням ОСОБА_3 , які перебували в провадженні Криворізького районного суду Дніпропетровської області. В ході ознайомлення встановлено, що у кримінальному провадженні № 0000488 ОСОБА_3 визнаний потерпілим, про що останньому 04 червня 2013 року вручено пам`ятку потерпілого, в якій роз`яснено право на користування правовою допомогою. 27 липня 2013 року ОСОБА_3 як потерпілому було повідомлено про завершення досудового розслідування. 29.07.2013р. ОСОБА_3 ознайомився з матеріалами кримінального провадження №0000488 про що розписався у протоколі. 29 липня 2013 року обвинувальний акт по кримінальному провадженню № 0000488 за обвинуваченням ОСОБА_9 направлено до прокуратури Криворізького району для затвердження. 02 серпня 2013 року провадження № 0000488 направлено до Криворізького РВ для проведення подальшого досудового розслідування. 12 серпня 2013 року між ОСОБА_3 та адвокатом ОСОБА_14 укладено угоду про представництво в кримінальному провадженні № 0000488 та в той же день постановою слідчого ОСОБА_14 залучено як захисника у кримінальному провадженні. Після проведення досудового розслідування, 20 вересня 2013 року ОСОБА_14 та ОСОБА_3 повідомлено про завершення досудового розслідування. 26 вересня 2013 року ОСОБА_14 та потерпілий ОСОБА_3 ознайомились з матеріале кримінального провадження № 0000488 про що поставили с підписи в протоколі.

В ході ознайомлення з матеріалами кримінального провадження № 0000500 за обвинуваченням ОСОБА_3 встановлено, що 27 липня 2013 року ОСОБА_3 повідомлено про підозру вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 України та роз`яснено право на захисника, про що останній підписав пам`ятку. Допитаний як підозрюваний ОСОБА_3 бажання на залучення захисника не виявив, про що зазначено в протоколі допиту. Під час досудового розслідування кримінального провадження № 0000500 підозрюваний ОСОБА_3 будь-яких заяв чи клопотань про залучення захисника органу слідства не подавав та не заявляв. 27 липня 2013 року ОСОБА_3 повідомлено про завершення досудового розслідування. 29 липня 2013 року ОСОБА_3 ознайомився з матеріалами кримінального провадження № 0000500 про поставив свій підпис в протоколі.

Будь-яких заяв чи клопотань про поганий стан здоров`я та неможливість прийти участь в слідчих діях від ОСОБА_3 у кримінальних провадженнях № 0000488 та № 0000500 міститься.

Відповідно до висновку службового розслідування від 27 лютого 2013р. проведеного Криворізьким РВ факти викладені ОСОБА_3 не знайшли свого підтвердження.

Відповідно до «Журналу єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події» в Криворізькому РВ в період з 07 травня 2013 року по 09 травня 2013 року повідомлень за фактом виявлення тілесних ушкоджень у ОСОБА_17 не надходило.

Крім того, встановлено, що ОСОБА_3 звернувся до Криворізького РВ 11 травня 2013р., що підтверджується протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 11 травня 2013 року.

Відповідно листа ПАТ «Укртелеком» № 02-836 від 01 липня 2014 року, 07 травня 2013 року з номеру телефону № НОМЕР_1 (КЗ «Криворізька клінічна лікарня № 2» ДОР») на номер телефону № НОМЕР_2 (Криворізьке РВ) телефонних дзвінків в 02:00 год. не було.

Перевірити факт повідомлення 07 травня 2013 року працівником КЗ «Криворізька клінічна лікарня № 2» ДОР» до чергового Криворізького РВ про надходження до лікарні ОСОБА_3 не має можливості, так як відповідно до листа від 07 березня 2014 року № 29/1191 начальника Криворізького записи телефонних розмов і переговорів по радіостанціях оперативних чергових були знищені самим програмним забезпеченням архіватора.

КПК України не передбачено обмежень в проведенні слідчих зі особами, які перебувають на стаціонарному лікуванні. Допитаний ОСОБА_3 підтвердив факт приходу його до слідчого на проведення слідчих дій, що в свою чергу підтверджує факт можливості приймати участі в таких слідчих діях.

В ході досудового розслідування не знайшов підтвердження факт порушення права на захист ОСОБА_3 , так як під час досудового слідства по кримінальним провадження № 0000488 та № 0000500 всі права на захист та користування правовою допомогою останньому були роз`ясненні та ОСОБА_3 лише 12 серпня 2013 року залучив адвоката ОСОБА_14 як представника потерпілого по кримінальному провадженні № 0000488. Після залучення адвоката всі слідчі дії за участю ОСОБА_3 в тому числі і ознайомлення з матеріалами кримінального провадження № 0000488 проводились за участю адвоката.

У ході досудового розслідування не встановлено наявності істотної шкоди завданої ОСОБА_3 та умислу на вчинення злочину.

У зв`язку із цим провадження закрито на підставі ст. 110 , п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Як вбачається з ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 22 вересня 2014 року, якою скасована постанова про закриття провадження від 06 лютого 2014 року, слідчим суддею встановлено, що 24 квітня 2014 року представником потерпілого ОСОБА_3 до слідчого відділу прокуратури області подано клопотання про проведення слідчих дій в рамках провадження № 0000090, в якому останній просив слідчого прокуратури здійснити слідчі дії: по суті обставин, викладених у заяві ОСОБА_3 , додатково допитати його в якості потерпілого, допитати медсестру урологічного кабінету ОСОБА_15 , здійснити тимчасовий доступ до «Спеціального журналу обліку осіб, які звернулися до медичної установи…» та зняти копію запису від 07 липня 2013 року щодо вчинення кримінальне правопорушення сім`єю ОСОБА_18 , яку приєднати до матеріалів провадження на ОСОБА_9 , допитати інспектора Криворізького ОСОБА_7 , допитати слідчого Криворізького РВ ОСОБА_6 , провести одночасний допит інспектора Криворізького РВ ОСОБА_7 , медсестри урологічного кабінету ОСОБА_15 , ОСОБА_9 та потерпілого ОСОБА_3 , за участю ОСОБА_12 та його захисника здійснити доступ до Журналу ЄО заяв та повідомлень ОСОБА_11 і робочого зошиту та щомісячного звіту про результати розгляду заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення по факту подій, що мали місце 06 травня 2013 року близько о 30 год. 45 хв. в СТ «Луч», розташованого поблизу с. Мар`янівка Криворізького району (заподіяння ОСОБА_3 тілесних ушкоджень), допитати в якості свідків ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , які є очевидцями цих подій. Однак слідчим вказаних слідчих дій не виконано.

Як вбачається з ухвали апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 січня 2015 року, якою повернуто обвинувальний акт стосовно ОСОБА_3 прокурору, суд в даній справі посилається на Ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 03 грудня 2014 року, де вказано, що вирок Криворізького райсуду Дніпропетровської області від 19 вересня 2014 року відносно ОСОБА_3 скасований з мотивів істотного порушення права на захист, зокрема, слідчим проігноровано клопотання про призначення захисника підозрюваному.

Крім того, апеляційним судом Дніпропетровської області в ухвалі від 05 березня 2015 року, якою залишено без змін ухвалу Центрально-Міського районного суду м. Кривого рогу від 23 січня 2015 року про повернення обвинувального акту стосовно ОСОБА_3 , встановлено, що в обвинувальному акті від 06 серпня 2013 року, затвердженому 18 серпня 2013 року, вказано, що ОСОБА_12 повідомлено про підозру 06 серпня 2013 року, але повідомлення про підозру датоване 27 липня 2013 р., з яким ознайомлено обвинуваченого і в якому він вказав, що йому потрібен адвокат. Клопотання про надання адвоката ОСОБА_12 подавав і при його допиті в якості підозрюваного. Тому твердження прокурора в скарзі про те, що ОСОБА_12 на слідстві таких клопотань не заявляв, спростовуються матеріалами провадження.

Втім, як вбачається з оскаржуваної постанови прокурора ОСОБА_8 , в ній не відображено результати слідчих дій слідчого Криворізького РВ ОСОБА_6 по розгляду клопотань ОСОБА_12 і його захисника щодо додатково допиту потерпілого ОСОБА_12 , тимчасового доступ до «Спеціального журналу обліку осіб, які звернулися до медичної установи…» за записами від 07 липня 2013 року щодо вчинення кримінального правопорушення сім`єю ОСОБА_18 , одночасного допиту інспектора Криворізького РВ ОСОБА_7 , медсестри ОСОБА_15 , ОСОБА_9 та потерпілого ОСОБА_3 , здійснення доступ до Журналу ЄО заяв та повідомлень Криворізького РВ і робочого зошиту та щомісячного звіту по факту подій за 06 травня 2013 року в СТ «Луч», розташованого поблизу с. Мар`янівка (заподіяння ОСОБА_3 тілесних ушкоджень), допиту в якості свідків ОСОБА_19 , ОСОБА_20 . Пояснень з приводу розгляду цих клопотань слідчим ОСОБА_6 не надано.

Крім того суд зазначив, що в оскаржуваній постанові зазначено, що жодних порушень з боку слідчого права на захист ОСОБА_12 немає. Втім, як двічі визначено апеляційним судом в ухвалах від 23 січня 2015 року та від 05 березня 2015 року маються факти порушення права на захист, які виразилися в ігноруванні клопотань потерпілого ОСОБА_3 про надання захисника. Дане стало причиною скасування обвинувального вироку стосовно ОСОБА_3 , а також причиною повернення обвинувального акту від 06 серпня 2013 року у провадженні № 0000500, де на повідомлення про підозру від 27 липня 2013 року є клопотання про залучення захисника. В оскаржуваній постанові жодним чином ці факти не дослідженні прокурором з посиланням на матеріали справи, а слідчим ОСОБА_6 з цього приводу не надано жодних пояснень.

У зв`язку з викладеним, для проведення по вказаному кримінальному провадженню додаткових слідчих дій, зокрема, але не виключно, обумовлених ухвалами апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 січня 2015 року та від 05 березня 2015 року та зазначених в клопотанні потерпілого ОСОБА_12 та його захисника від 24 квітня 2014 року та відображення їх у постанові прокурора, що зумовлює скасування постанови про закриття кримінального провадження та направлення матеріалів до прокуратура Дніпропетровській області для продовження досудового розслідування.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України, постанова слідчого повинна бути вмотивованою та містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України, однак дані вимоги кримінально процесуального закону слідчим не були виконані, оскільки постанова про закриття кримінального провадження від 25 серпня 2016 року не містить мотивів прийняття такого рішення та їх обґрунтування.

Проте ці вимоги взагалі виконані не були і кримінальне провадження знову закрито.

Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

У рішенні «А.Н. проти України» (A.N. v. Ukraine) від 29 січня 2015 року, заява № 13837/09, яке набуло статусу остаточного 29 квітня 2015 року, Європейський суд з прав людини встановив, що згідно з процесуальним аспектом статті 3 Конвенції національні органи влади не провели ефективне розслідування за скаргами заявника і не забезпечили вжиття необхідних заходів для збору доказів у справі. Зазначені недоліки становили порушення процесуального аспекту цього положення Конвенції. Суд вказав на те, що, що коли особа висуває небезпідставну скаргу на представників держави, то це вимагає проведення ефективного офіційного розслідування. Для того, щоб таке розслідування вважалось «ефективним» воно повинно призвести до встановлення фактів справи та до встановлення і покарання винних осіб. Це не є обов`язком досягнення результату, але є обов`язком вжиття заходів. Державні органи повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи серед іншого покази свідків, висновки судових експертиз та ін. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність до встановлення винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту, а вимога щодо оперативності та розумної швидкості є безумовною у цьому контексті (рішення у справах «Міхєєв проти Росії» (Mikheyev v. Russia), заява № 77617/01, п. 107 et seq., від 26 січня 2006 року, та «Ассенов та інші проти Болгарії» (Assenov and Others v. Bulgaria), від 28 жовтня 1998 року, п. 102 et seq., Reports of Judgments and Decisions 1998-VIII).

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд приходить до висновку, що слідчим під час досудового розслідування кримінального провадження № 0000090, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України, не були дотримані вимоги чинного кримінально процесуального закону щодо всебічності та повноти, що в свою чергу робить необґрунтованою відповідну постанову від 29 листопада 2016, яка на підставі цього підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 303-307, 369, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого в особливо важливих справах другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 від 29 листопада 2016 року про закриття кримінального провадження № 0000090, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 лютого 2014 року, задовольнити.

Постанову слідчого в особливо важливих справах другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 від 29 листопада 2016 року про закриття кримінального провадження № 0000090, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 лютого 2014 року, скасувати, направивши матеріали кримінального провадження до прокуратури Дніпропетровської області для продовження досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000090.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1