Справа № 527/579/17
Провадження № 1-кп/534/78/17

В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2017 року Комсомольський міський суд
Полтавської області
в складі:
головуючого судді: ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5
потерпілого ОСОБА_6

захисника обвинуваченого ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Горішні Плавні Полтавської області кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000053 за обвинуваченням :
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженеця м. Глобине Полтавської області, громадянина України, не працюючого, з неповною середьою освітою, одруженого, зареєстрованого за адресою : АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

- у вчиненні злочину , передбаченого ч.1ст.115 КК України ,
в с т а н о в и в :
15 січня 2017 близько 15 години 00 хвилин, ОСОБА_8 , перебуваючи в будинку за місцем фактичного проживання, розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив сварку із ОСОБА_9 .
Під час сварки, на грунті раптово виниклих неприязних відносин, у ОСОБА_8 , перебуваючого в стані алкогольного сп`яніння виник злочинний умисел, направлений на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_9 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_8 , умисно наніс ОСОБА_9 не менше трьох ударів обухом сокири по голові. Від отриманих ударів ОСОБА_9 впав на підлогу. Після цього ОСОБА_8 наніс не менше п`яти ударів кулаками та ногами по тулубу ОСОБА_9 . Подолавши опір ОСОБА_9 , ОСОБА_8 перетягнув потерпілого в коридор та залишив його там. Через деякий час повернувся до коридору де знаходився потерпілий та наніс останньому один удар ножем в живіт. Від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_9 помер на місці події.
В наслідок вказаних дій, потерпілому були завдані тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, субарахноїдальний крововилив в скроневу та потиличні долі лівої півкулі головного мозку, крововилив в м`які покрови голови із внутрішнього боку, синці м`яких тканин голови, забійної рани м`яких тканин голови, проникаючого колото-ріжучого поранення передньої черевної стінки, різані рани долонної поверхні 2-5 пальців лівої кисті, гематома правого плеча, забійна рана правого плеча, синців передньої грудної стінки.
Смерть ОСОБА_9 настала від закритої черепно-мозкової травми, яка супроводжувалася субарахноїдальним крововиливом.
Обвинувачений ОСОБА_8 свою вину в скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України визнав частково , зазначив , що від його протиправних дій настала смерть потерпілого ОСОБА_9 , але вважає , що його дії підлягають кваліфікації за ч.2 ст.121 КК України. Показав , що разом із своєю співмешканкою ОСОБА_10 в зимовий період проживав за адресою : АДРЕСА_2 . В цьому ж будинку в кімнаті з відокремленим входом проживала матір його співмешканки ОСОБА_11 із співмешканцем ОСОБА_9 15.01.2017 вони з ОСОБА_10 опохмелялися в гостях у його дядька , він випив приблизно 400 г горілки. ОСОБА_10 пішла додому раніше , а він пішов додому після 13 години 30 хвилин. При поверненні додому , в кімнаті , де вони проживали із співмешканкою він побачив що на їх ліжку лежить п`яна ОСОБА_11 , а біля неї сидить п`яний ОСОБА_9 . На столі перед ліжком стояла випивка і закуска , а п`яна ОСОБА_10 сиділа на стільчику біла столу. Він розсердився і був дуже злий на ОСОБА_9 , оскільки замітив , що постіль на кроваті була забруднена і мокра. Він став виганяти ОСОБА_11 та ОСОБА_9 , але останні не бажали залишати їх кімнату і ніяк не реагували. Він повторив своє прохання , однак ОСОБА_11 та ОСОБА_9 не йшли до своєї кімнати. Розізлившись ще більше на ОСОБА_9 , він рукою зіштовхнув останнього з ліжка , а коли той впав на бік , схватив дерев`яну палицю і махнув нею в його сторону, сподіваючись, що удар потерпілому прийшовся у плече. Потерпілий не заспокоювався і продовжував матюкатися. Тоді він підняв потерпілого з підлоги і виштовхав до коридору. Він не пам`ятає, де саме він взяв ніж, але пам`ятає , що потім наніс цим ножем один удар потерпілому в живіт. ОСОБА_11 він також виштовхав до коридору, де вона лежала на підлозі поруч з потерпілим. Згодом він виходив до коридору і поправив голову потерпілого притулив його до одвірок , оскільки голова потерпілого до цього лежала за порогом хати на снігу. Потерпілий був живий і щось бормотав. Після цього він зайшов до кімнати і знаходився там до приїзду працівників поліції.
Потерпілий ОСОБА_6 показав суду, що покійний потерпілий ОСОБА_9 був його рідним братом. З ним спілкувалися рідко, так як брат випивав , проживав з різними жінками в іншому населеному пункті . З обвинуваченим він не знайомий, про обставини смерті брата йому нічого не відомо. До обвинуваченого матеріальних претензій не має , цивільний позов не заявляв. Просив призначити обвинуваченому покарання на розсуд суду.
Крім часткового визнання вини , вина обвинуваченого в скоєнні злочину також підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами:
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 показала суду, що з потерпілим ОСОБА_9 проживала приблизно шість років, неодноразово рятувала його він приступів епілепсії. Вони проживали в будинку за адресою: АДРЕСА_2 . За цією адресою вони з ОСОБА_9 проживали в маленькій кімнаті з окремим виходом , а її дочка ОСОБА_10 з ОСОБА_8 проживали на іншій частині цього ж будинку в кімнаті з плитою і коридором. На Старий Новий рік 14.01.2017 ОСОБА_9 та ОСОБА_8 ходили посівати , повернулись п`яними. Коли вони з ОСОБА_9 прокинулись вранці 15.01.2017, її дочки та обвинуваченого вже не було вдома. ОСОБА_9 сходив купив маленьку пляшку горілки та закуску і вони накрили стіл в тій кімнаті , де проживає дочка з обвинуваченим , оскільки там тепліше. ОСОБА_11 сіла на ліжко, де сплять ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , а потерпілий на стілець поруч з ліжком та стали випивати. В цей час додому повернулась ОСОБА_10 , яка сіла на стільчик поряд із столом. Пізніше прийшов ОСОБА_8 , який був дуже п`яний. ОСОБА_10 стала їх виганяти. В цей час між ОСОБА_9 і ОСОБА_12 виник конфлікт з приводу дров , оскільки потерпілий не нарубав дров для розтопки, а обвинувачений не міг рубати дрова, так як недавно впав і пошкодив ребра. ОСОБА_9 мав дуже слабке здоров`я і після вживання горілки був дуже п`яний, а в такому стані він часто мочиться у кровать, але в той день ліжко було сухим. Що відбувалось потім не пам`ятає , оскільки ОСОБА_8 виштовхав її на коридор , де вона втративши свідомість лежала на цегляній підлозі. Саме звідти її забрала швидка допомога до лікарні в реанімацію , оскільки вона ледве не вмерла від переохолодження.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 показала суду, що 14.01.2017 ОСОБА_8 і ОСОБА_9 ходили посівати , були дуже п`яні. 15.01.2017 ОСОБА_8 вирішив похмелитися і вона з ним була в гостях у його дядька. Згодом вона пішла додому , а ОСОБА_8 залишався в гостях. Вона була дуже п`яна , а коли прийшла додому, то побачила, що на їх ліжку знаходяться її матір ОСОБА_11 та її співмешканець ОСОБА_13 . Вона попросила їх вийти , але вони не уходили. Потім прийшов ОСОБА_8 , якого ОСОБА_9 вже дістав своїми п`янками. ОСОБА_8 почав виганяти їх з кімнати. Матір не трогав , а виганяв ОСОБА_9 , якого потім рукою скинув з ліжка, від чого останній впав на підлогу. Матір почала заступатися за ОСОБА_9 , ОСОБА_8 схопився за сокиру і вдарив обухом сокири потерпілого у верхню частину тіла. Потім ОСОБА_8 вдарив її матір , і витяг її та її співмешканця до коридору і зачинив за собою двері. Згодом ОСОБА_8 повернувся до кімнати з ножем і сказав: «я його акуратненько», вона зрозуміла , що трапилось щось страшне , відібрала у нього ніж , витерла з нього рукою кров і поклала ножа до шухляди столу. Коли вийшла до коридору побачила , що підлозі лежать матір, а поруч з виходом потерпілий. Коли вона проходила повз ОСОБА_9 , останній, який часто плутав її з матір`ю , спитав у неї : «Ти куди ?». Вона вийшла на вулицю і по телефону викликати працівників поліції.
Свідок ОСОБА_14 , працюючий фельдшером , пояснив суду , що в січні 2017 виїзджав на виклик за адресою : АДРЕСА_2 . Двері до коридору були відкриті , на порозі коридору в напівлежачому положенні знаходився потерпілий, за ним лежала жінка. У потерпілого була забійна закривавлена рана над вухом , він відразу констатував смерть потерпілого. У жінки була черепно мозкова травма , пошкодження щелепи верхньої і нижньої , а також струс головного мозку. Вина обвинуваченого в інкримінованому злочині також підтверджується і дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, які були надані стороною обвинувачення, зокрема:
- протоколом огляду від 15.01.2017 з фото таблицями, в ході якого оглядалась територія домоволодіння АДРЕСА_2 , де було виявлено труп ОСОБА_15 із слідами крові на голові, який знаходився в коридорі при вході в будівлю , в кімнаті виявлено сокиру , а в шухляді столу ніж (а.с.61-73);
- протоколом огляду речей потерпілого ОСОБА_15 (а.с.74);
- висновком експерта № 7 від 16.01.2017 , яким встановлено , що у ОСОБА_8 синець, садна тулубу, садна ягодиць утворились від дії тупих предметів, або при ударі об такі, при одноразовому падінні з висоти зросту людини, при вказаних підозрюваним оставинах, відносяться до легких тілесних ушкоджень. Синець тулуба утворився не меньш, як за 3-4 доби до огляду, садна тулубу, ягодиць утворилися пе меньш, як 4 доби до огляду.Ушкоджень характерних для захисту руками від ударів на тілі ОСОБА_8 не виявлено (а.с.83);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 17.01.2017 з відеозаписом зазначеної слідчої дії , в ході якого ОСОБА_8 детально розповів про обставини вчинення злочину та показав на місці спосіб та механізм нанесення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_9 сокирою та ножем (а.с.84-93);
- висновком експерта №12-А від 07.03.2017, згідно якого покази підозрюваного ОСОБА_8 дані ним під час проведення слідчого експерименту в основному відповідають даним отриманим при судово-медичній експертизі (а.с.94);
- висновками судових імунологічних експертиз згідно яких кров виявлена на светрі, футболці та штанах потерпілого ОСОБА_9 та на змивах вилучених з місця події та на змиві з правої руки ОСОБА_8 , на ножі та сокирі може походити від потерпілого ОСОБА_9 , походження цієї крові від ОСОБА_8 виключається (а.с.96-118);
- речовими доказами : сокирою та ножем, змивами крові, які були вилучені в ході проведення огляду місця події та змивами крові з рук ОСОБА_8 , одягом потерпілого та ОСОБА_8 (а.с.136).
- висновком судової медико-криміналістичної експертизи №45-МК від 01.03.2017, згідно якого на клаптику шкіри з передньої поверхні черевної стінки, від трупа ОСОБА_9 , виявлена колото-різана рана, яка утворилася від дії плоского колюче-ріжучого предмета, типу клинка ножа, який має обушок і гостре лезо. Найбільша ширина слідоутворюючої частини клинка біля 25мм.В області рани металізації сполуками заліза не виявлено. Враховуючи механізм утворення колото-різаного ушкодження, на клаптику шкіри від трупа ОСОБА_9 та конструктивні властивості наданого на експертизу ножа, можливо допустити, що колото-різане ушкодження могло утворитися від дії клинка ножа наданого на експертизу. На ножі, в ділянці леза, виявлені помарки крові, у вигляді мазків, які утворилися в результаті ковзаючої дії клинка, в колото - різаному ушкодженні(а.с.119-120);

- висновком експерта № 12 від 15.01.2017, згідно якого при судово - медичній експертизі трупу ОСОБА_9 виявлені слідуючи тілесні ушкодження, які можна умовно розділити на слідуючі групи:

1 група- закрита черепно-мозкова травма субарахноїдальний крововилив в скроневу та потиличні долі лівої півкулі головного мозку, крововилив в м`які покрови голови із внутрішнього боку, синці м`яких тканин голови, забійна рана м`яких тканин голови , носять прижиттєвий характер, утворились від дії тупих предметів від не менш, як трьохкратної дії тупих предметів і по ступеню тяжкості відносяться до тяжких тілесних ушкоджень , як небезпечні для життя в момент їх спричинення , а в даному випадку привели до смерті ;

2 група - проникаюче колюче-ріжуче поранення передньої черевної стінки утворилось від одноразової дії колюче-ріжучого предмета, яким може бути клинок ножа, носить прижиттєвий характер і відноситься до тяжких тілесних ушкоджень , як небезпечні для життя в момент їх спричинення ;

3 група - різані рани долонної поверхні 2-5 пальців лівої кисті, гематома правого плеча, забійна рана правого плеча , носять прижиттєвий характер і відносяться до легких тілесних ушкоджень , що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Різані рани долонної поверхні 2-5 пальців лівої кисті утворились, від не менш, як одноразової дії гострорізучого предмета, яким може бути лезо ножа. Гематоми, забіна рана правого плеча, утворились від не менш як двох разової дії тупих предметів;

4 група - синці передньої грудної стінки, носять прижиттєвий характер, утворились незадовго до смерті від не менш, як п`ятикратної дії тупих предметів, з обмеженою контактуючою поверхнею, якими можуть бути і пальці рук стиснуті в кулак , або ноги у взутті, відносяться до легких тілесних ушкоджень. Всі виявлені тілесні ушкоджена наносилися з сплою достатньою для утворення тілесних ушкоджень.

Згідно висновку судово - медичної експертизі № 12 від 15.01.2017 смерть ОСОБА_9 наступила від закритої черепно-мозкової травми, яка супроводжувалась субарахноїдальним крововиливом в ліву скроневу а потиличну ділянки, про що свідчить макроскопічні дані та результати лабораторних методів дослідження. Враховуючи температурні умови перебування трупа, труп практично знаходився на вулиці, ступень розвитку трупних явищ, смерть ОСОБА_9 могла наступити і наступила 15.01.2017. Потерпілий ОСОБА_9 після отримання тілесних ушкоджень 1 групи, міг жити певний проміжок часу та здійснювати самостійні дії - кричати, пересуватися, який залежить від індивідуальних особливостей організму та швидкості розвиття патологічного процесу. Між виявленими тілесними ушкодженнями 1 групи і причиною смерті мається прямий причинно-наслідковий зв`язок. Проникаюче ножове поранення черевної порожнини мас направлення зверху вниз, спереді-назад, глибиною до 4 см. При судово-криміналістичному дослідженні клаптика шкіри з поверхні черевної стінки з раною в області рани металізаціїї сполуками заліза не виявлено.Тілесні ушкодження виявлені при судово-медичній експертизі групу ОСОБА_9 не могли утворитись при самостійному падінні з висоти росту людини. Тілесні ушкодження, виявлені при судово-медичній експертизі трупу ОСОБА_9 , знаходяться в межах дії рук потерпілого. При судово-медичній експертизі трупу ОСОБА_9 різані рани пальців лівої кисті, характерні для самозахисту руками від удару ножем. При судово-медичній експертизі трупу ОСОБА_9 слідів, характерних для волочіння трупу не виявлено, смерть ОСОБА_9 настала в місці виявлення трупу. Потерпілий ОСОБА_9 під час отримання тілесних ушкоджень відчував особливий біль. При судово-токсикологічному дослідженні крові та сечі, вилученої від трупа ОСОБА_9 , виявлений етиловий спирт в крові 4,6 промілле, в сечі 4,1 промілле, що відносно живої людини відноситься до тяжкого ступеня алкогольного сп`яніння (т.1 а.с.75-82).
Колегія суддів на підставі викладеного, приходить до висновку, що ОСОБА_8 розумів суспільно небезпечні наслідки і бажав настання саме таких наслідків - смерті ОСОБА_15 , тобто діяв з прямим умислом на позбавлення життя потерпілого. Про що свідчить спосіб вчинення злочину спочатку ОСОБА_8 наносив удари потерпілому за допомогою сокири , ніг та рук , а потім ножа - гострого металевого предмету , наносячи удари в життєво важливі для людини органи : голову, живіт.
Аналізуючи докази по справі, зібрані під час досудового слідства та всебічно досліджені в судовому засіданні, суд їх визнає достатніми, об`єктивними і такими, що викривають ОСОБА_8 , як особу, що вчинила злочинні дії направлені на умисне позбавлення життя іншої людини.
Розглянувши справу в межах висунутого обвинувачення, колегія суддів дійшла висновку, що дії ОСОБА_8 підлягають кваліфікації за ч.1 ст.115 КК України, оскільки він вчинив умисне протиправне заподіяння смерті іншої людини (вбивство).
Колегія суддів вважає безпідставними твердження обвинуваченого про те, що він не мав умислу на позбавлення життя ОСОБА_15 і розцінює їх як обраний спосіб захисту.
Так, згідно з роз`ясненням, яке міститься у п.22 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 27 лютого 2003 року "Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи", для відмежування умисного вбивства від умисного заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого, суди повинні ретельно досліджувати докази, що мають значення для з`ясування змісту і спрямованості умислу винного. Питання про умисел необхідно вирішувати, виходячи з сукупності всіх обставин злочину, зокрема, враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень, причини припинення злочинних дій. При умисному вбивстві настання смерті охоплюється умислом винного, а в разі заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого, ставлення винного до її настання характеризується необережністю.
При кваліфікації дій обвинуваченого, суд дійшов висновку, що обставини справи та характер дій ОСОБА_8 свідчать про те, що останній наносив йому удари обухом сокири та ножем у життєво важливі органи, зокрема голову, живіт. Усвідомлював суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачав його наслідки та свідомо бажав смерті потерпілого.
Виходячи із змісту п.1 ч.1 ст.66 КК України, щире каяття характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого злочину, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажає виправити ситуацію, що склалася.
Обвинувачений ОСОБА_8 не заперечуючи факту завдання потерпілому ударів обухом сокири та ножем в життєво важливі органи, заявив, що не бажав настання смерті ОСОБА_9 . Під час судового розгляду надавав показання, в яких зазначав, що хотів лише вигнати потерпілого, схопивши дерев`яну палицю , що попала під руку, лише потім зрозумів , що це була сокира та хотів налякати ножем, легенько штрикнувши у живіт .
Окрім того, суд враховує, що внаслідок алкогольного сп`яніння (4,6 проміле в крові) потерпілий перебував у безпорадному стані та не міг чинити опір нападнику, не підіймався з підлоги в кімнаті, а потім на коридорі. Послідуючі дії обвинуваченого, який не надав ніякої допомоги потерпілому після вчиненого, покинув його взимку на цегляній підлозі в коридорі, який не опалюється і залишив відчиненими двері на вулицю , свідчать про те, що обвинувачений мав умисел саме на вбивство ОСОБА_9 з малозначних мотивів (не нарубав дров, знаходився в його ліжку, забруднив постіль , не покидав приміщення кімнати ,коли його виганяли ).
З аналізу наведеного, суд дійшов висновку, що обвинувачений ОСОБА_8 висловлює жаль не з приводу вчиненого злочину, а з приводу можливого покарання, свою провину визнає частково , тому немає підстав для врахування обставини, що пом`якшує покарання, у вигляді щирого каяття.
У силу ст.66 КК України, як обставину, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, суд враховує активне сприяння розкриттю злочину.
За показами ОСОБА_10 безпосередньо перед вчиненням злочину обвинувачений ОСОБА_8 , разом з нею та своїм дядьком вживав алкогольні напої. ОСОБА_8 підтвердив факт вживання спиртних напоїв. Зазначена обставина також підтверджується висновком щодо результатів медичного огляду від 15.01.2017, згідно якого ОСОБА_8 знаходився в стані алкогольного сп`яніння. Тому в силу ст.67 КК України обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого, суд враховує вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
При призначенні обвинуваченому покарання, колегія суддів, виходячи з вимог ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Обвинувачений ОСОБА_8 раніше не судимий, за місцем проживання характеризується , як особа на яку не має ніяких компрометуючих матеріалів , на обліках у лікаря-нарколога та психіатра не перебуває, не працює.
Відповідно до висновку судової психіатричної експертизи №68 від 10.02.2017 ОСОБА_8 , на даний час будь-яким хронічним психічним захворюванням чи тимчасовим розладом психічної діяльності не страждає, а виявляє ознаки емоційно-нестабільного розладу особистості в стадії компенсації. В період часу, що відноситься до інкримінованого протиправного діяння ОСОБА_8 не страждав будь-яким хронічним психічним захворюванням і не перебував в стані тимчасового розладу психічної діяльності. Наявний у ОСОБА_8 психічний розлад не позбавляв його здатності повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними у вказаний період часу. ОСОБА_8 під дію ч.2, ч.З ст. 19 та ст.20 КК України не підпадає. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує. Може постати перед слідством та судом.

На час інкримінованого йому діяння ОСОБА_8 не знаходився в стані вираженого емоційного збудження або емоційної напруги, що можуть розглядатися як психологічна підстава сильного душевного хвилювання.На час інкримінованого йому діяння ОСОБА_8 не знаходився в стані фізіологічного афекту як психологічної підстави сильного душевного хвилювання.

При дослідженні особистісних особливостей ОСОБА_8 виявляє достатню активність темпу психічних процесів і станів, низьку вразливість, відсутність імпульсивності, виражену емоційну нестійкість зі схильністю до антисоціальних вчинків та алкоголізації.(а.с. 128-135).

Враховуючи викладене, відсутність каяття ОСОБА_8 за ч.1 ст.115 КК України, обставини вчинення ним злочину і тяжкість його наслідків, заподіяння потерпілому декількох ударів різними знаряддями злочину, думку потерпілого , який не наполягав на суворому покаранні і просив визначити його на розсуд суду , а також наведені вище данні, що характеризують особу обвинуваченого, його вік і стан здоров`я, обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання, колегія суддів вважає, що ОСОБА_8 становить підвищену суспільну небезпеку, і його виправлення можливе лише за умов тривалої ізоляції від суспільства, тому призначає йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.1 ст.115 КК України. Підстав, для застосування щодо ОСОБА_8 ст.ст. 69, 75 КК України колегією суддів не встановлено.
Суд вважає, що призначене покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.
Для забезпечення виконання вироку в частині призначеного обвинуваченому ОСОБА_8 покарання, яке слід відбувати в місцях позбавлення волі та з метою забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних обовязків, повязаних з виконанням вироку, суд вважає за необхідне до набрання вироком законної сили залишити запобіжний захід у виді тримання під вартою без змін.
Цивільний позов потерпілим не заявлявся .
Питання про речові докази вирішено судом відповідно до вимог ст.100 КПК .
Судові витрати відсутні .
Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 373, 374, 375 КПК України, суд,
у х в а л и в :
ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч.1 ст.115 КК України, і призначити йому покарання за ч.1 ст.115 КК України у виді позбавлення волі на строк 10 років.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили залишити попередній у виді тримання під вартою.
Строк покарання ОСОБА_8 рахувати з часу його затримання, тобто з 15.01.2017 року. У відповідності до ч.5ст.72КК України у строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_8 зарахувати час перебування під вартою, починаючи з 15.01.2017 року до ухвалення вироку, тобто до 10.04.2017 року , із розрахунку відповідності один день попереднього ув`язнення за два дня позбавлення волі.
Речові докази : речі ОСОБА_8 : шкіряну куртку ,светр , футболку, ботинки зимові , спортивні штани , пару шкарпеток , труси , майку ; одяг потерпілого ОСОБА_9 : полувер, два светра, сорочку, футболку, двоє штанів, труси, дві пари шкарпеток, лівий чобіт із шкірозамінника ; зрізи нігтьових пластин з піднігтьовим вмістом , зразки волосся з 5 ділянок голови; зразок крові, змиви з правої та лівої рук, зразки піднігтьового вмісту ( зразки нігтів) вилучені у ОСОБА_8 , змиви крові з правої та лівої рук, зразки піднігтьового вмісту ( зразки нігтів ) вилучені у свідка ОСОБА_10 , сокиру та ніж знищити (а.с .136-140).
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
На вирок суду може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Полтавської області. Апеляційна скарга подається через Комсомольський міський суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Після проголошення вироку учасники судового розгляду мають право отримати його копію, подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження. Обвинуваченому, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, роз`яснюється право заявляти клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя підпис ОСОБА_1
Суддя підпис ОСОБА_2
Суддя підпис ОСОБА_3 .

Згідно з оригіналом:

Головуючий суддя ОСОБА_1