Справа №702/228/17
Провадження №1-кп/702/33/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2017 року м.Монастирище
Монастирищенський районний суд Черкаської області в складі:
головуючого судді: ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Монастирище кримінальне провадження №1-кп/702/33/17 (кримінальну справу №702/228/17) про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Монастирище Черкаської області, українки, громадянки України, жительки АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

за ч.1 ст.121 КК України,
з участю:
прокурора: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
представник РС з питань пробації не з"явився,
захисника: ОСОБА_6 ,
потерпілий: ОСОБА_7 не викликався,
законного представника малолітнього потерпілого: ОСОБА_8
обвинуваченої: ОСОБА_3
в с т а н о в и в:
ОСОБА_3 01 лютого 2017 року, в 11 год. 00 хв., перебуваючи в житловому будинку, що розташований по АДРЕСА_1 , умисно нанесла малолітньому сину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ряд ударів правою рукою в голову та частиною пластикового плінтуса в голову та по спині і сідницях, чим спричинила йому тілесні ушкодження у вигляді: гематоми верхніх та нижніх повік обох очей, підшкірної гематоми правої тім`яної ділянки, лінійного перелому лобної кістки справа і тім`яної кістки у верхньому відділі, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя, а також у виді: саден-царапин, синців (гематом), по задній поверхні тулуба (на спині), численних синців (гематом) в ділянці обох сідниць та обох стегон по задніх поверхнях, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, чим вчинила злочин та її дії суд кваліфікує за ч.1 ст.121 КК України-умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.
Обвинувачена ОСОБА_3 у судовому засіданні вину у вчиненні злочину визнала повністю та показала, що напередодні ввечері та ранком вона посварилася зі своїм чоловіком та була знервована. У дитини різалися зуби і вона постійно плакала, не хотіла їсти. Вона себе не пам`ятає, все було як в тумані, вона любить свою дитину і не хотіла такого робити. У будинку вона була сама, так як чоловік ранком пішов на роботу. Вона вдарила дитину два рази по голові, а тоді декілька разів плінтусом. Не знає як таке могло статися. Коли усвідомила, що зробила, схватила дитину на руки та почала заспокоювати. Вона усвідомлює, що зробила неправильно, розкаюється у вчиненому. Дитину лікували за свої кошти та кошти батьків, перебувала з нею у лікарні. Збитки, завдані злочином, відшкодувала повністю, щиро кається, просить призначити покарання без реального позбавлення волі, зобов"язується більше не вчиняти протиправних дій.
У судовому засіданні законний представник малолітнього потерпілого ОСОБА_7 - представник служби у справах дітей Монастирищенської РДА ОСОБА_8 вважає, що обвинувачена виправиться, підтримує позицію прокурора про призначення міри покарання у виді 5 років позбавлення волі з застосуванням ст.ст.75-76 КК України, так як поведінка обвинуваченої до і після вчинення злочину не свідчить про її суспільну небезпеку, вона дійсно покаялася, піклується про сина, що дає підстави вважати про її виправлення без ізоляції від суспільства.
Крім визнання вини обвинуваченою під час судового розгляду, її вина у вчиненні злочину доведена доказами добутими в установленому законом порядку в ході досудового розслідування, та дослідженими судом, а саме:
-показаннями свідка ОСОБА_9 , який показав, що він є чоловіком обвинуваченої, з якою більше двох років проживають в зареєстрованому шлюбі. ІНФОРМАЦІЯ_3 у них народився син. Точного числа він не пам`ятає, приблизно в лютому 2017 року, він поїхав на роботу. Повернувся додому приблизно о 18 годині. Коли він приїхав додому, дитина плакала і він побачив у сина на обличчі синці, крові не було. Він запитав у дружини, що сталося, на що вона відповіла, що дитина впала з дивана на край бильця крісла. Він зателефонував матері, ОСОБА_10 , щоб вона прийшла до них, а потім до тещі. Коли прийшла його мати, його дружина також стверджувала, що дитина впала сама і ці синці від падіння. Мати запропонувала, щоб вони викликали швидку медичну допомогу, але дружина не погоджувалась. Тоді мати сказала, що якщо буде дитині гірше, щоб викликали медичну допомогу та пішла додому. Вночі дитина спала, а ранком він на 07 годину знову поїхав на роботу. Приблизно о 12 годині йому зателефонували працівники поліції та сказали приїхати в Монастирищенську лікарню. У лікарні йому теща чи працівники поліції сказали, що його дружина побила дитину. У дружини раніше не було ніякої агресії, до дитини відносилась гарно, коли він був вдома, так як в інший час працює. На даний час дружина живе з матір`ю та дитиною. До цього вони жили вдвох і потім у них народилася дитина. Дитину доглядає дружина, інколи їй допомагає його мати та теща. Вони з дружиною мають домашнє господарство, утримують свиней та курей. В основному тварин він доглядає сам, а коли відсутній, то дружина. Обвинувачена є доброю, спокійною і врівноваженою людиною. Сварки в них виникали як і в кожній сім`ї, 1-2 рази на місяць. В основному при цьому дружина замикалася в собі. Чи просила його дружина того дня виконати якусь роботу, він не пам`ятає. Він отримує заробітну плату та обвинувачена допомогу при народженні дитини, але коштів не вистачає. Після цього інциденту поведінка дружини змінилася, вона стала більш відкритою, стало більше спілкування між ними;
-показаннями свідка ОСОБА_10 , яка показала, що є свекрухою обвинуваченої. 1 чи 2 лютого 2017 року ввечері до неї зателефонував її син та повідомив, що його син в гематомах. Вона прибігла приблизно через 30 хвилин. Дитина була на руках в Альони, у неї обличчя було в гематомах. Вона запитала, що сталося, та запропонувала викликати швидку медичну допомогу. Обвинувачена розповіла, що дитина впала з дивана та вдарилася об поручень крісла, а тому в лікарню їхати не треба. Вона її просила, щоб викликати допомогу, так як гематоми були сильні, але ОСОБА_11 відмовлялася. Вона пробула в них біля години. Дитина час від часу плакала, а потім заспокоїлася і в її присутності обвинувачена його погодувала. Коли вона збиралась іти додому, попросила їх, якщо стане гірше, щоб викликали лікарів. Наступного дня о 8 годині вона прийшла додому до обвинуваченої та побачила, що гематоми в дитини стали ще більшими, зателефонувала матері ОСОБА_11 , повідомила про те, що побачила та попросила її поговорити з ОСОБА_11 , щоб вона погодилась поїхати в лікарню. Потім прибігла сваха та викликала швидку допомогу. Про те, що дитину побила її невістка, їй повідомили працівники поліції. До цього часу обвинувачена не розповіла їй, що і як тоді сталося. Обвинувачена дуже гарно ставилася до дитини, піклувалася про її здоров`я, возила на медичний огляд в лікарню, доглядала. Вона завжди була врівноваженою, спокійною, а що з нею сталося того дня, вона не може сказати. По господарству обвинувачена справлялася. Інколи вона приходила та допомагала їй, а інколи сваха. Щоб вона якимось чином змінилася після народження дитини, вона особисто не помітила. За характером обвинувачена скритна, більше переносить в собі;
-показаннями свідка ОСОБА_12 , яка показала, що проживає по сусідству з обвинуваченою. Близько з нею не спілкувалася. Ніколи вона не чула, щоб обвинувачена сварилася з чоловіком, чи кричала на дитину. Навпаки, бачила, що гуляє з дитиною, піклується про неї, хоча сама ще дуже молода. Вона була запрошена працівниками поліції в якості понятої при проведенні слідчого експерименту. Обвинувачена казала, що посварилася з чоловіком, дитина плакала і вона не здержалася та вдарила дитину 3 рази рукою в голову, дитина впала, а тоді ще вдарила пару раз плінтусом. Розповідала та показувала обвинувачена все добровільно;
- показаннями свідка ОСОБА_13 , який показав, що працює лікарем в Монастирищенській ЦРЛ. Точної дати не пам`ятає, приблизно півтори місяці назад, до нього на прийом звернулася обвинувачена з її матір`ю з приводу лікування сина обвинуваченої. Він оглянув дитину, запідозрив закриту черепно-мозкову травму та відразу про цю ситуацію повідомив своє керівництво. Проводили обстеження дитини також інші лікарі різних спеціальностей, в тому числі травматологічного відділення. Повідомили поліцію. Обвинувачена казала, що дитина впала день до звернення в лікарню, але характер травм говорив про те, що від одного падіння такі тілесні ушкодження утворитися не могли. У дитини були синці обох повік, садно на голові та в потиличній частині, синці та подряпини на спині, ногах. Він направив дитину в нейрохірургічне відділення;
- показаннями свідка ОСОБА_14 , який показав, що він проживає по сусідству з обвинуваченою. Нічого про ці події не знав і не чув, доки його працівники поліції не запросили бути понятим при огляді місця події. Потім він ще був присутнім при проведенні слідчого експерименту. Обвинувачена сказала, що посварилася з чоловіком, він пішов на роботу, а вона розхвилювалася, дитина плакала та вона двічі вдарила дитину в голову кулаком, а потім декілька разів плінтусом, а потім схватила її на руки та почала заспокоювати. Показувала як це робила на ляльці. Розповідала і показувала все добровільно. Він особисто ніколи не бачив, щоб обвинувачена проявляла агресію чи до дитини, чи до чоловіка;
- показаннями свідка ОСОБА_15 , яка показала, що є матір`ю обвинуваченої. Того дня вона пішла на роботу, коли їй зателефонувала сваха та сказала, щоб пішла подивилася на дитину, що з нею сталося. Коли вона прийшла до обвинуваченої додому, дитина спала в колисці. Одне око було припухле, друге лише чуть відкривалося, лице було в синцях і вона відразу ж викликала швидку медичну допомогу. Дочка сказала, що посварилася з чоловіком ввечері і ранком, дитина плакала, не хотіла їсти, так як різалися зуби, а тоді вона її вдарила 2 рази по голові та декілька разів плінтусом. Раніше було, що вона підвищувала голос на дитину, але не сильно. Обвинувачена лікувалася в неврологічному відділенні в 2014 році. Вона за здібностями відповідає рівню десятирічної дитини, часто нервується, а коли її починає трусити, п`є заспокійливе. На даний час дочка з сином проживають у неї. Обвинувачена усвідомила, що вчинила, кається, любить дитину, відноситься до дитини як мати;
-даними протоколу огляду місця події з фототаблицею до нього від 02.02.2017 року, відповідно до якого було вилучено дві дитячих кофти та пластиковий плінтус (а.с.62-70);
-даними протоколу огляду предметів від 02.02.2017 року відповдно до якого було оглянуто: дитячу кофту білого кольору із зображенням звірів, дитяча кофта сірого кольору в полоску, з надписом «Milou» та пластиковий плінтус розмірами: довжиною 119 см, шириною 2 см, та даними постанови про визнання цих предметів речовими доказами (а.с.71-75);
-даними висновку експерта №05-7-01/147 від 23.02.2017 року, відповідно до якого згідно даних наданої медичної документації, під час стаціонарного лікування в Монастирищенській ЦРЛ з 02.02.2017 р. по 02.02.2017 р. та під час стаціонарного лікування в ОПЗ відділення КЗ «Черкаська обласна дитяча лікарня» у ОСОБА_7 було виявлено тілесні ушкодження у вигляді: гематом верхніх та нижніх повік обох очей, підшкірної гематоми правої тім`яної ділянки, лінійного перелому лобної кістки справа і тім`яної кістки у верхньому відділі, саден-царапин, синців(гематом), по задній поверхні тулуба(на спині), численних синців(гематом) в ділянці обох сідниць та обох стегон по задніх поверхнях. Виявлені у ОСОБА_7 тілесні ушкодження утворились від дії тупого твердого предмету(-ів) та відносяться: гематоми верхніх та нижніх повік обох очей, підшкірна гематома правої тім`яної ділянки, лінійний перелом лобної кістки справа і тім`яної кістки у верхньому відділі до ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя (згідно п.2.1.3.6/ «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень»); садна-царапини, синці (гематоми), по задній поверхні тулуба (на спині), численні синці (гематоми) в ділянці обох сідниць та обох стегон по задніх поверхнях до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень. Комплекс виявлених у ОСОБА_7 тілесних ушкоджень не міг виникнути внаслідок однократного падіння з висоти положення стоячи на площину. В наданих матеріалах медичної документації не відображено морфологічних властивостей зовнішніх тілесних ушкоджень, в зв`язку з чим неможливо дати достовірну відповідь, щодо строку їх виникнення. В той же час дана обставина не виключає можливості їх виникнення в строк, вказаний в постанові про призначення експертизи-01.02.2017 р. (а.с.77-79);
-даними протоколу слідчого експерименту з фототаблицею за участю обвинуваченої ОСОБА_3 від 28.02.2017 року, відповідно до якого вона показав та розповіла, як вона наносила удари потерпілому ОСОБА_7 01.02.2017 року (а.с.80-89);
-даними висновку судово-психіатричного експерта №172 від 21.04.2017 року відповідно до якого на період часу, до якого відноситься скоєння інкримінованих їй дій та на теперішній час ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ознак будь-якого хронічного психічного захворювання, недоумства, тимчасового розладу психічної діяльності або іншого хворобливого стану психіки не виявляла і не виявляє. Наявність у підекспертної певного захворювання жодним патологічним чином не впливало на її здатність усвідомлювати свої дії та керувати ними, як в період часу, до якого відноситься скоєння інкримінованих їй дій, так і на теперішній час. За своїм психічним станом на даний час ОСОБА_3 може брати участь у слідчих діях, судовому засіданні та не потребує застосування будь-яких примусових заходів медичного характеру, передбачених ст.94 КК України. В період часу, до якого відноситься інкриміноване їй діяння, підекспертна ОСОБА_3 не знаходилася в стані фізіологічного афекту або в іншому вираженому емоційному стані, котрий міг би суттєво вплинути на її свідомість та поведінку (а.с.113-116);
- згідно досудової доповіді Монастирищенського РС з питань пробації Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України виправлення обвинуваченої ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства.
Оцінюючи зібрані у справі докази, в їх сукупності, в результаті повного, всебічного та об"єктивного дослідження їх в судовому засіданні, суд вважає, висунуте обвинувачення доведеним.
Призначаючи обвинуваченій покарання, суд виходить з характеру та ступеня суспільної небезпечності та тяжкості вчиненого злочину, характеристики обвинуваченої, яка за місцем проживання є позитивною.
Обставинами, що помякшують покарання обвинуваченої, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданої шкоди.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченої, суд визнає вчинення злочину щодо малолітнього.
Враховуючи те, що обвинуваченою вчинено тяжкий злочин по відношенню до малолітнього, але вона раніше не судима, із врахуванням обставин, що пом`якшують покарання, позитивних характеристик, відшкодування шкоди, поведінки після вчинення злочину, досудової доповіді РС з питань пробації, позиції сторони обвинувачення, щодо призначення покарання без реального позбавлення волі, суд вважає, що її виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, і находить за можливе призначити їй покарання у виді позбавлення волі, звільнивши її від відбування покарання, якщо вона протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки. Суд, підстав для застосування до призначеного покарання ст.ст.69,69-1 КК України, не вбачає.
Цивільний позов не заявлявся.
Судові витрати відсутні.
Запобіжний захід не застосовувався.
Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст.100,368,374 КПК України, суд
з а с у д и в :
ОСОБА_3 визнати винуватою у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України та призначити покарання ОСОБА_3 за ч.1 ст.121 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
Керуючись ст.ст.75,76,79 КК України, ОСОБА_3 від відбування покарання звільнити, якщо вона протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов"язки, встановивши їй іспитовий строк тривалістю 3 (три) роки, поклавши на засуджену такі обов"язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до Монастирищенського РС з питань пробації Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України;

2) повідомляти Монастирищенський РС з питань пробації Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази: дитячу кофту білого кольору із зображенням звірів, дитяча кофта сірого кольору в полоску, з надписом «Milou», що під схоронну розписку передані ОСОБА_10 , передати ОСОБА_3 та залишити у її власності, звільнивши ОСОБА_10 від схоронної розписки;
-пластиковий плінтус розмірами: довжиною 119 см, шириною 2 см, які зберігаються в камері схову речових доказів Монастирищенського ВП Уманського ВП ГУНП в Черкаській області, знищити.
Міру запобіжного заходу засудженій ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не обирати.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Черкаської області протягом 30 діб з дня проголошення через Монастирищенський районний суд Черкаської області.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій, прокурору, захиснику, законому представнику потерпілого.
Суддя: ОСОБА_1