Справа № 465/5204/15-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/193/17 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2017 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Львівської області в складі

головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

захисника - адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на вирок Франківського районного суду м.Львова від 21 листопада 2016 року відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого за ч. 1 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИЛА:
вироком Франківського районного суду м.Львова від 21 листопада 2016 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, та призначено покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з випробуванням, встановлено йому іспитовий строк 1 (один) рік.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави витрати за проведення товарознавчої експертизи у розмірі 245,52 гривень.
Вирок суду оскаржив ОСОБА_7 ,просить такий змінити та призначити покарання у виді штрафу.

В обґрунтуванні апеляційної скарги посилається на однобічність та неповноту судового слідства, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, що призвело до невідповідності призначеного судом покарання ступеню тяжкості злочину та особі засудженого.

Апелянт вказує на те, що суд не в повній мірі зазначив обставини, які пом`якшують покарання, зокрема не в повній мірі взято до уваги відшкодування ним потерпілому ОСОБА_9 заподіяних внаслідок злочину збитків, сприяння розкриттю злочину, невчинення раніше злочинів проти власності. Висновки суду в частині незазначенння всіх обставин, що пом`якшують покарання, є однобічними та необ`єктивними. Крім того, не взято до уваги щире каяття обвинуваченого, його показання під час судового розгляду, сприяння встановленню об`єктивної істини у кримінальному правопорушенні.

Заслухавши доповідача, виступи апелянта ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_8 на підтримання апеляційної скарги, думку прокурора про залишення оскаржуваного вироку суду без змін, обговоривши наведені доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України апеляційний суд переглядає вирок в межах апеляційної скарги.
Доведеність вини та кваліфікація дій обвинуваченого в апеляційній скарзі не оспорюються.
Оскаржуючи вирок, апелянт вказує на невстановлення належним чином особи засудженого та неврахування судом усіх обставин, що пом`якшують покарання, однак дані доводи апеляційної скарги на увагу не заслуговують.
Відповідно до ч. 2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Згідно із ст. 65 КК України та роз`ясненнями, наведеними в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання", призначаючи покарання у кожному конкретному випадку, суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
Покарання обвинуваченому ОСОБА_7 призначене судом з дотриманням вимог ст.65 КК України, таке відповідає ступеню тяжкості вчиненого злочину, обране з врахуванням особи обвинуваченого, який раніше судимий згідно з вироком Личаківського районного суду м.Львова від 30.01.2015 року, з урахуванням обставин, що пом`якшують покарання, - щире каяття у вчиненому, а також відсутності обставин, які обтяжують покарання, та призначене в межах, встановлених санкцією ч.1 ст. 185 КК України.
При призначенні покарання ОСОБА_7 суд врахував також і відсутність скарг за місцем проживання, що такий не перебував на обліку у Львівському обласному клінічному психоневрологічному диспансері та ОКЗ ЛОР «Львівський обласний державний клінічний наркологічний диспансер».
Призначаючи покарання, судом встановлено та взято до уваги факт вживання наркотичних речовин, перебування в наркологічному центрі «Добро» з 16.01.2016 року, де зарекомендував себе з позитивної сторони.
Підстав вважати, що призначене ОСОБА_7 покарання не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через його суворість, немає.
Посилання апелянта на те, що він не вчиняв злочинів проти власності, є ознакою, яка характеризує особу винного, проте не є достатньою підставою для призначення більш м`якого покарання.
З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що призначене ОСОБА_7 покарання у виді двох років позбавлення волі є справедливим і за своїм видом і за розміром.
Суд першої інстанції, приймаючи рішення про можливість застосування щодо ОСОБА_7 ст. 75 КК України, врахував, при цьому, тяжкість вчиненого ним злочину, особу винного та всі обставини справи і дійшов вірного висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає апеляційну скаргу ОСОБА_7 необґрунтованою.
Вирок суду ухвалений з дотриманням вимог глави 29 КПК України, є законним, обґрунтованим та вмотивованим, і підстав для його зміни немає, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,
постановила:
апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Франківського районного суду м.Львова від 21 листопада 2016 року відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого за ч. 1 ст. 185 КК України, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий: ОСОБА_2

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_4