Дніпровський районний суд м.Дніпродзержинська
Справа № 209/3031/15-к
Провадження № 1-кп/209/13/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"23" червня 2017 р. Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі :
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
адвоката ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кам`янське Дніпропетровської області матеріали кримінального провадження за обвинувальним актом № 00001306 за обвинуваченням
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області,громадянина України,українця, не працюючого, із вищою освітою , не одруженого, раніше не судимого, мешкає за адресою: АДРЕСА_1

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.2 КК України,

ВСТАНОВИВ:
02 липня 2014 року, приблизно о 22.00 годині, обвинувачений ОСОБА_5 , знаходячись біля території човнової станції (УТМР) по вул. Чкалова,1 в м. Кам`янське, з метою викрадення чужого майна, вступив у попередню змову з раніше знайомим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .
Реалізуючи свої злочинні наміри, діючи за попередньою змовою, обвинувачений ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 02.07.2014 року близько 22.00 години , із пляжу, що розташований біля човнової станції ( УТМР) по АДРЕСА_2 , розподілили між собою ролі, при цьому ОСОБА_6 та ОСОБА_5 залишилися спостерігати біля пляжу за місцем скоєння злочину, а ОСОБА_7 таємно викрав металеві вироби, а саме: 2 швелери,1 металевий лист та металеву дробину , з яких був зроблений причал на території човнової станції ,та який належав потерпілому ОСОБА_8 , спричинивши останньому збитки згідно висновку експерта № 496/38 від 10.06.2015 року , у сумі 218,81 грн.
Заволодівши викраденим, обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_7 з місця злочину втекли в подальшому розпорядившись викраденим на власний розсуд.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 не визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за ч.2 ст. 185 КК України, та дав показання про те, що в той день, 02 липня 2014 року він разом із ОСОБА_7 та ОСОБА_6 відпочивали на березі річці. Вони багато вжили спиртного і він заснув. Коли прокинувся - було темно, але товаришів поруч не було. Вранці вони зустрілися у барі, та хлопці сказали, що вони скоїли злочин і усю ніч провели у міліції. Пізніше до бару приїхали працівники міліції та спитали у нього : " ОСОБА_9 ?". Після вони всі разом поїхали до міліції. Він пообіцяв хлопцям, що допоможе їм. В міліції він дійсно вибачався перед потерпілим та підписав угоду про примирення, але він на той час був у стані алкогольного сп`яніння. Тому, що він підписував, він не розумів. Металеві швелери він на метал не здавав. Перед потерпілим він вибачався за своїх друзів, і він не казав, що він саме здійснив крадіжку.
В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_10 пояснив, що на причалі по вул. Чкалова в м. Кам`янське зберігається його човен. Дату він вже точно не пам`ятає, йому подзвонив ОСОБА_11 , який повідомив, що затримав двох хлопців з його швелером, металевим листом та металевою дробиною, які слугували йому замість містка. Третій хлопець втік зі швелером. Він приїхав на місце та побачив хлопців, які були у стані алкогольного сп`яніння. На місце він викликав працівників міліції. Крім того вказав, що угоду про примирення він підписував з ОСОБА_5 , він з ним розмовляв. Також, він під час впізнання, серед пред`явлених йому фотознімків , за фото впізнав ОСОБА_12 . Уточнив, що під час укладання угоди з обвинуваченими , вони всі були тверезі. Угоду підписували добровільно, ніхто тиску на них не чинив. Просить суворо не карати, цивільний позов не заявляє, оскільки майно йому повернуто.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснив, що влітку, дату він вже точно не пам`ятає, вказував раніше, на причалі у нього є човен. (Романківський причал). Йому подзвонили та сказали, що на причалі лазять хлопці під підвішеними човнами. Коли він прийшов на місце, то побачив, що розібраний перехідний місток до човнів і не було металевої дробини. Він разом із ОСОБА_13 стали шукати тих хлопців. У воді їх вже не було. Шукали їх і біля дамби. ОСОБА_14 пішов по верхніх вулицях, а він на велосипеді поїхав по ОСОБА_15 перевулку. Він побачив трьох хлопців, які несли його дробину, швелер та металевий лист. Він їх зупинив. Вони стояли під ліхтарем . Хлопці зупинились і він спитав у них, де вони взяли ці речі. Хлопці поклали все на землю та сказали, що знайшли. Двоє хлопців стояли біля нього і він їх тримав, а третій убіг зі швелером. Убіг ОСОБА_16 , він його точно пам`ятає та чітко бачив. Обвинувачений ОСОБА_5 є саме тією особою, яка втекла. Він його із впевненістю впізнає, причин обмовляти ОСОБА_5 у нього немає. Він відразу подзвонив ОСОБА_17 , той викликав міліцію. Коли прийшов ОСОБА_17 , то ОСОБА_18 вже не було. Хлопці потім приходили на причал через днів 5. Вони сказали, що все повернуть, просили вибачення. Сказали, що дзвонили ОСОБА_19 , але він не відповідає. Підтвердив, що ОСОБА_16 втікав саме зі швелером, сам швелер був не довгий і він його тримав на плечі.

Свідок ОСОБА_20 в судовому засіданні пояснив, що біля двох років назад, він будував сарай. Хлопець приніс йому металевий швелер, він його купив. В міліції йому показали фото хлопців, серед яких він впізнав хлопця, який приносив йому швелер, це був ОСОБА_21 . При цій процесуальній дії слідчий його попереджував про кримінальну відповідальність. Від працівників міліції він дізнався, що швелер був викрадений . Потім в міліції він бачив ОСОБА_18 , але це не та особа, що продала йому швелер. Протокол слідчої дії він читав та підписував.

В судовому засіданні допитаний свідок ОСОБА_22 , який пояснив, що у нього в провадженні було кримінальне провадження за обвинуваченням у вчиненні крадіжки в ОСОБА_23 причалі. Було повідомлено про підозру ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 за ст. 185 ч.2 КК України . Угоду про примирення між потерпілим та обвинуваченими укладалася між всіма обвинуваченими. При укладанні угоди про примирення всі обвинувачені були у тверезому стані, вони все розуміли, вели себе адекватно. Пусті бланки ніхто не підписував. ОСОБА_5 визнавав себе винним, в його присутності просив пробачення у потерпілого, обіцяв відшкодувати шкоду. Після того, як ОСОБА_16 відмовився визнавати угоду, то справа знову була в його провадженні. Причини відмовити від затвердження угоди про примирення ОСОБА_5 не вказував. Свідок ОСОБА_24 впізнав ОСОБА_18 та сказав, що саме ОСОБА_16 приходив до нього та пропонував придбати металевий швелер. Про це ОСОБА_24 також стверджував під час проведення одночасного допиту.
Свідок ОСОБА_7 пояснив в судовому засіданні, що вони з ОСОБА_5 , ОСОБА_25 відпочивали на березі річки. Оскільки вони багато вжили спиртного, то з ОСОБА_26 пішли у річку скупатися, щоб протверезіти. У річці вони знайшли метал. ОСОБА_5 весь час спав на березі річки . Людина, яка затримувала його та ОСОБА_25 йому не знайомий. Їх затримала група осіб, а не один свідок. Причин обмовляти у потерпілого їх не було, а там хто його знає. Після того, як ОСОБА_5 відмовився укладати угоду, то його допитували як свідка. Слідчий його попереджував про кримінальну відповідальність. На час допиту він вже відбув своє покарання і йому вже не страшно казати правду. Підтвердив, що він дійсно укладав угоду про примирення з потерпілим, не заперечував проти обставин скоєння злочину, які були викладені в угоді.
Крім того, в судовому засіданні досліджені письмові докази:
- протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 03.07.2014 року, відповідно до якого ОСОБА_10 просить ОВС прийняти заходи до трьох невідомих хлопців, які проникли територію УОР, що охороняється по вул. Чкалова, звідки викрали належний йому металевий місток, а саме: 2 швелери, металевий лист. (а.с. 7)
- протокол огляду місця події від 03.07.2014 року,під час якого було оглянуто територія УОР за адресою: вул. Чкалова в м. Дніпродзержинську (а.с.13)
- протокол огляду від 03.07.2014 року,під час якого оглянутий металевий швелер та металева дробина, які для огляду надані потерпілим ОСОБА_10 (а.с. 14)
- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 09.07.2014 року, під час якого в присутності понятих свідок ОСОБА_20 вказав на особу на фотознімку під номером 1 - ОСОБА_5 , як на особу, який на початку липня 2014 року приходив до нього додому на вул. Циолковського. (а.с. 24)
- протокол огляду та вилучення від 19.07.2014 року свідок ОСОБА_27 надав для огляду металевий швелер.(а.с.27.1)
- постановою про визнання речовими доказами від 11.07.2014 року, відповідно до якої було визнано речовим доказом по справі 2 швелери та металеву дробину.(а.с. 39.2,61,62)
- висновок № 496/38 від 10.06.2015 року , відповідно до якого ринкова вартість металобрухту виду 501 вагою 61,12 кг, станом на 02.07.2014 року могла складати 218,81 грн. (а.с. 130- 134)
- вирок Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 23 вересня 2014 року(а.с. 77-79)
В судовому засіданні відтворено відеозапис протоколу допиту свідка ОСОБА_20 .
Суд, дослідив в судовому засіданні протокол пред`явлення особи для впізнання за участю свідка ОСОБА_20 від 09.07.2014 року (а.с. 24) , та оцінивши його пояснення в судовому засіданні , визнає дані докази недопустимим і не бере в основу при ухваленні вироку, оскільки дійсно на пред`явлених фотознімках для впізнання свідку ОСОБА_20 не можливо ідентифікувати особу, також пояснення свідка ОСОБА_20 не відповідають встановленим обставинам справи під час судового розгляду .
Крім того, при ухваленні вироку ,суд не приймає до уваги пояснення свідка ОСОБА_7 , надані ним в судовому засіданні з огляду на наступне.
Так, в судовому засіданні досліджено вирок Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 23 вересня 2014 року, яким затверджено укладені 11 липня 2014 року угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_10 та обвинуваченими ОСОБА_7 і ОСОБА_6 , які беззастережно визнали фактичні обставини вчиненого кримінального правопорушення та були визнані винними у вчиненні крадіжки за попередньою змовою з ОСОБА_5 . Вирок набрав законної чинності.
Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
У своїх рішеннях "Ірландія проти Сполученого Королівства" від 18 січня 1978 року, "Коробов проти України" від 21 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення "поза розумним сумнівом", така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.
Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що винність обвинуваченого ОСОБА_5 поза розумним сумнівом" знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження.
Аналізуючи позицію обвинуваченого ОСОБА_5 в судовому засіданні, співпоставляючи її з обвинуваченням, що його інкримінується , а також з показаннями потерпілого ОСОБА_10 , свідка ОСОБА_11 , ОСОБА_22 , та з іншими доказами - зокрема, дослідженими судом протоколами слідчих дій, документами та висновками експертів, які повністю викривають обвинуваченого у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, суд робить висновок про те, що показання потерпілого, свідків, та інші наведені судом докази мають характер логічних, послідовних та об`єктивних.
Досліджені в судовому засіданні докази винуватості обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні таємного викрадення майна, вчиненого за попередньою змовою групою осіб , є такими, що доповнюють одне одного, є належними допустимими та достатніми, оскільки, у відповідності до ст.ст. 84-86 КПК України прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженню, та інші обставини, які мають значення для кримінального провадження, а також є такими, що отримані у порядку, встановленому Конституцією та КПК України.
Доводи обвинуваченого про те, що інкримінований злочин він не вчиняв, суд вважає неправдими та не приймає до уваги, оскільки вони повністю спростовуються наведеною сукупністю беззаперечних доказів його винуватості.
За таких обставин суд вважає, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.2 КК України доведена у повному обсязі.
На підставі викладеного, суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ст. 185 ч.2 КК України, оскільки він вчинив таємне викрадання чужого майна за попередньою змовою групою осіб .
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Згідно ст. 12 КК України, скоєне обвинуваченим кримінальне правопорушення відноситься до категорії злочинів середнього ступеню тяжкості.
Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , згідно ст. 66 КК України, судом не встановлено.
До обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , згідно ст. 67 КК України, суд відносить вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.
Крім того, при обранні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує дані про його особу, який є раніше не судимий, перебуває на обліку у лікаря-нарколога , не перебуває на обліку у лікаря- психіатра, не працює, і вважає за необхідне обрати йому покарання в межах санкції ч.2 ст. 185 КК України.
Процесуальні витрати за проведення судової - товарознавчої експертизи в розмірі 184 грн. 14 коп., відповідно до ч.2 ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_5 .
Долю речових доказів по кримінальному провадженню вирішити відповідно до ст. 100 КПК України .
Керуючись ст.ст. 368- 371, 373, 374 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.
На підставі ч. І ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування
покарання з випробуванням на 1 (один)рік.
Згідно ч. 1 ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_5
такі обов`язки:
-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань
пробації;
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця
проживання;
Згідно ч. 2 ст. 76 КК України додатково покласти на обвинуваченого
ОСОБА_5 обов`язок:
-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з
питань пробації.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили не обирати.
Стягнути з засудженого на користь держави процесуальні витрати за проведення судової - товарознавчої експертизи в сумі 184 ( сто вісімдесят чотири) грн. 14 коп.
Речові докази - 2 швелери, металеву дробину, що зберігаються у потерпілого ОСОБА_10 - залишити в його розпорядженні.
Речові докази - 2 компакт-диски з відеозаписом протоколу допиту свідка ОСОБА_20 , що зберігаються в матеріалах кримінального провадження - залишити в матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя ОСОБА_1