Справа № 545/4065/16-к
Провадження № 1-в/545/1569/16
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21.12.2016 року Полтавський районний суд Полтавської області у складі

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

представника адміністрації: ОСОБА_4

розглянувши у м. Полтава у дистанційному режимі відеоконференції між Полтавським районним судом Полтавської області та Надержинщинською виправною колонією УДПтСУ в Полтавській області № 65 спільне подання Надержинщинської виправної колонії УДПтСУ в Полтавській області (№ 65) та спостережної комісії при Полтавській райдержадміністрації про умовно-дострокове звільнення засудженої ОСОБА_5 ,
у с т а н о в и в:

Адміністрація Надержинщинської виправної колонії УДПтСУ в Полтавській області (№ 65) звернулася до суду із спільним поданням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженої ОСОБА_5 посилаючись на те, що вона відбула встановлені законом 2/3 строку покарання і сумлінною поведінкою та ставленням до праці довела своє виправлення.

У судовому засіданні прокурор проти задоволення клопотання заперечував з тих підстав, що засуджена за час відбуття покарання мала лише 1 заохочення, тому вона не довела своє виправлення сумлінною поведінкою і ставленням до праці.

Засуджена та представник адміністрації установи у судовому засіданні подання підтримали та просили задовольнити.

Заслухавши пояснення засудженої та представника адміністрації установи, з`ясувавши думку прокурора, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні подання з таких підстав.

Пунктом 2 частини 3 статті 81 КК України визначено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.

Згідно з п.2 постанови Пленуму Верховного суду України №2 від 26 квітня 2002 року „Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

Відповідно до п.17 вказаної постанови Пленуму при розгляді питання про умовно дострокове судам слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці і навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених, виправно-трудової установи, а також наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 засуджена вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 28.09.2012 року за ч.2 ст.121,71 КК України до 8 років позбавлення волі. Згідно з вироком суду строк відбуття покарання ОСОБА_5 рахувати з 15.05.2012 року, зарахувавши в час перебування під вартою з 01.03.2012 року по 02.03.2012 року. Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 04.02.2016 року засудженій в строк основного покарання зараховано термін попереднього ув`язнення із 15.05.2012 року, зарахувавши в строк час перебування під вартою з 01.03.2012 року по 02.03.2012 року, до 27.03.2013 року, з розрахунку один день ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Таким чином, на момент звернення до суду з поданням, ОСОБА_5 відбула 2/3 строку призначеного судом покарання, тобто формально має право на розгляд питання щодо застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.

Відповідно до частини 2 статті 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно з довідкою про заохочення та стягнення, за час перебування в установі виконання покарань засуджена ОСОБА_5 мала 1 стягнення - поміщення в карцер на 2 доби, яке на момент звернення до суду погашене.

Також щодо засудженої ОСОБА_5 застосовано 1 заохочення за активну участь у роботі самодіяльних організацій установи.

Як вбачається з характеристик засудженої, які знаходяться в матеріалах особової справи, зокрема, від 21.01.2015 року (с.73), від 25.03.2016 року (а.с.89) ОСОБА_5 характеризується негативно. Згідно з протоколом №1 від 21.01.2015 року комісією Надержинщинської виправної колонії №65 постановлено не переводити до дільниці соціальної реабілітації ОСОБА_5 , яка твердо не стала на шлях виправляння (а.с.80). Згідно з протоколом №7 від 25.03.2016 року комісією Надержинщинської виправної колонії №65 постановлено не подавати матеріали до суду на заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, оскільки ОСОБА_5 не стала на шлях виправляння (а.с.97).

Проте характеристика від 30.11.2016 року на засуджену ОСОБА_5 є виключно позитивною.

З матеріалів особової справи вбачається, що заохочення застосовувалось до засудженої за активну участь у роботі самодіяльних організацій установи лише 1 раз протягом всього періоду відбування покарання 08.09.2016 року, тому ця обставина може свідчити лише про позитивні тенденції у поведінці засудженої, проте не дає підстави вважати, що засуджена сумлінною поведінкою і ставленням до праці довела своє виправлення і до неї може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 81 КК України, ст.537, 539 КПК України,
У Х В А Л И В:
У задоволенні спільного подання Надержинщинської виправної колонії УДПтСУ в Полтавській області (№ 65) та спостережної комісії при Полтавській райдержадміністрації про умовно-дострокове звільнення засудженої ОСОБА_5 відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Полтавської області через Полтавський районний суд протягом 7 днів з моменту її проголошення.
Суддя: ОСОБА_1