Справа № 495/1377/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2017 року м. Білгород-Дністровський
Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:
слідчого судді: ОСОБА_1

при секретарі судового засідання: ОСОБА_2

за участю:
прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Білгород-Дністровському клопотання слідчого СВ Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області майора поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного:

ОСОБА_5 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Полянка Білгород-Дністровського району Одеської області, громадянина України, не працюючого, з не повною середньою освітою, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

раніше судимого:

- 18.02.2011 року Білгород-Дністровський міським судом за ч.1 ст.186, ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців,

- 25.05.2011 року Білгород-Дністровський міським судом за ч.1 ст.187 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі,

підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 Кримінального кодексу України,
В С Т А Н О В И В :
02.03.2017 року слідчий Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області майор поліції ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Білгород-дністровського міськрайонного суду Одеської області з погодженим прокурором Білгород-Дністровської місцевої прокуратури клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 .
В клопотанні зазначено, що ОСОБА_5 , будучи раніше неодноразово судимим за вчинення умисних злочинів, знаючи та розуміючи характер своїх протиправних дій повторно вчинив новий умисний злочин при наступних обставинах.

Так, 21.02.2017 року приблизно о 21.00 годині, ОСОБА_5 , будучи раніше неодноразово судимим за вчинення злочинів проти власності, маючи незняту та непогашену в установленому законом порядку судимість, разом з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи біля будівлі № 2, розташованої по провулку Безіменному в м. Білгород-Дністровському Одеської області, побачили ОСОБА_7 , яка йшла в напрямку вул. Ізмаїльської, при виді якої у ОСОБА_5 разом з ОСОБА_6 виник умисел, направлений на відкрите викрадання її майна.

Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_5 разом з ОСОБА_6 , вступивши в злочинну змову, діючи в єдиній групі осіб, заздалегідь розподіливши між собою ролі, підійшли ззаду до потерпілої ОСОБА_7 , після чого ОСОБА_5 штовхнув в потилицю ОСОБА_7 , від чого вона впала на землю. Після цього, ОСОБА_5 , продовжуючи свої злочинні дії, направлені на відкрите викрадення чужого майна, охопивши рукою шию потерпілої ОСОБА_7 з потиличної сторони, почав притискати останню до поверхні землі, не даючи їй змогу підвестись з поверхні землі, тим самим придушив волю ОСОБА_7 до опору. В цей час ОСОБА_6 , згідно розподілених ролей, постійно знаходився поряд та забезпечував безпеку скоєння кримінального правопорушення. Далі, ОСОБА_5 , скориставшись тим, що подавив волю потерпілої ОСОБА_7 до опору, з її правого карману куртки відкрито викрав мобільний телефон марки «НТС С-620Е», ІМЕІ НОМЕР_1 , s/n НОМЕР_2 , вартістю 3 250 гривень, та передав його ОСОБА_6 .

Тим самим, ОСОБА_5 разом з ОСОБА_6 відкрито викрали майно потерпілої ОСОБА_7 , чим завдали останній збиток на загальну суму 3 250 гривень.

Слідчий та прокурор в судовому засіданні підтримали клопотання.
Підозрюваний в судовому засіданні у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні себе визнав винним, вирішення клопотання залишив на розсуд суду.
Вивчивши матеріали клопотання, заслухавши прокурора, слідчого, підозрюваного, суд дійшов до наступних висновків.
Як вбачається з матеріалів клопотання, 22.02.2017 року СВ Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області було розпочато досудове розслідування внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000449 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.
Своїми умисними діями, що виразилися у відкритому викраданні чужого майна (грабежі), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, скоєному за попередньою змовою групою осіб, повторно, ОСОБА_5 скоїв кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст.186 КК України.
02 березня 2017 року ОСОБА_5 повідомлений про підозру у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення.

В діях ОСОБА_5 , вбачаються ознаки кримінального правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена ч.2 ст.186 КК України.
Отже, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, що підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами.
Таким чином, є підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 , вчинив тяжкий злочин, який відповідно до ч.2 ст.186 КК України карається позбавленням волі на строк від чотирьох до шести років.
Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України, під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст.177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконному впливу на потерпілу та свідків, перешкоджанню кримінальному провадженню іншим чином, а також запобігання скоєння інших кримінальних правопорушень.
За твердженням слідчого, існує вірогідність того, що підозрюваний ОСОБА_5 з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілу та свідків, вчиняти інші кримінальні правопорушення.
Слідчий зазначає, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у скоєні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років, а також те, що ОСОБА_5 має незняту та непогашену судимість, не працює, характеризується незадовільно, не має нерухомого та рухомого майна на території міста та району.

Все це свідчить про неможливість запобігання вищезазначеним ризикам при застосуванні більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою.
Відповідно до ч.3 ст.176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.
Відповідно до ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; до підозрюваного раніше не застосовувались запобіжні заходи; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Прокурором та слідчим вищевказані обставини доведено, а саме, те що ОСОБА_5 , обґрунтовано підозрюється у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, яке кваліфікується як відкрите викрадання чужого майна (грабежі), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, скоєному за попередньою змовою групою осіб, повторно.
Крім того, ОСОБА_5 будучи раніше неодноразово судимим за вчинення умисних злочинів, знаючи та розуміючи характер своїх протиправних дій, маючи незняту та непогашену судимість, повторно вчинив новий умисний тяжкий злочин тяжкий, який відповідно до ч.2 ст.186 КК України карається позбавленням волі на строк від чотирьох до шести років.
Вказане вище дає підстави вважати, що саме такий вид запобіжного заходу, як тримання під вартою, зможе запобігти ризикам передбаченим ст.177 КПК України, а тому клопотання підлягає задоволенню.
Крім цього, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , враховує підстави та обставини, передбачені ст.ст. 177, 178 КПК України та вважає за доцільне згідно ч.5 ст.182 КПК України визначати розмір застави - сорок розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки він підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.
На підставі викладеного, керуючись статтями 176-178, 182, 183, 193, 194, 196 Кримінального процесуального кодексу України, суд
У Х В А Л И В :
Клопотання слідчого СВ Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області майора поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Ізмаїльській установі виконання покарань (№ 22) УДДУВП в Одеській області по відношенню до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 діб з моменту затримання, а саме до 30.04.2017 року, тобто в межах строку досудового розслідування у даному кримінальному провадженні.

Строк тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вираховувати з 02.03.2017 року.

Визначити розмір застави як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваного ОСОБА_5 обов`язків, передбачених КПК України в розмірі 40 (сорок) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що станом на 02.03.2017 року складає 64 000 (шістдесят чотири тисячі) гривень.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що у разі внесення застави в визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій особі Ізмаїльського слідчого ізолятора Державного департаменту України з питань виконання покарань в Одеській області.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_5 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області протягом п`яти днів з дня її оголошення через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області.

Слідчий суддя ОСОБА_1