Справа № 761/3631/17
Провадження № 1-кп/761/897/2017
У Х В А Л А
Іменем України
27 лютого 2017 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5 ,

провівши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м.Києва підготовче судове засідання у кримінальному провадженні № 0000011 внесеному до ЄРДР від 25.01.2017 року, щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Біла Церква, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.205-1 КК України,

в с т а н о в и в :
обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000011 внесеному до ЄРДР від 25.01.2017 року щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно якого останній обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.205-1 КК України надійшов до Шевченківського районного суду м. Києва 02.02.2017 року разом з угодою про визнання винуватості укладеної між прокурором Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

Шевченківським районним судом м. Києва вказане кримінальне провадження призначене до розгляду у підготовчому судовому засіданні.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні просить затвердити угоди про визнання винуватості, вважаючи, що кримінальне провадження підсудне Шевченківському районному суду м.Києва та при складанні обвинувального акту дотримані всі вимоги Закону.

Захисник та обвинувачений просять затвердити угоду.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, вивчивши обвинувальний акт з додатками та зміст угоди про визнання винуватості, суд приходить до висновку, що обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору з наступних підстав.
Згідно з п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити такі відомості: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 71) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; 8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); 9) дату та місце його складення та затвердження.
Як убачається з обвинувального акту щодо ОСОБА_4 , він не відповідає наведеним вище вимогам КПК України.

Зокрема, п.5 ч.2 ст.291 КПК України передбачено, що обвинувальний акт повинен містити: виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Так, згідно висунутого обвинувачення ОСОБА_4 інкримінується вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.205-1 КК України, з юридичного формулювання якого вбачається, що він, обвинувачується у вчиненні підроблення документів, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи.
Разом з тим, виклад юридичного формулювання в такому вигляді не відповідає диспозиції ч.1 ст. 205-1 КК України, тоді як в силу ст.11 КК України злочином є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння, (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину. Згідно ч.1 ст. 205-1 КК України передбачена кримінальна відповідальність за внесення в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи або фізичної особи-підприємця, завідомо неправдивих відомостей, а також умисне подання для проведення такої реєстрації документів, які містять завідомо неправдиві відомості.

Однак в юридичному формулюванні обвинувачення за ч.1 ст.205-1 КК України в обвинувальному акті не викладно диспозицію інкримінованого кримінального правопорушення, замість цього в якості юридичного формулювання обвинувачення дій ОСОБА_4 наведено назву статті, що фактично прирівнюється до відсутності юридичного формулювання обвинувачення.

Крім того, зі змісту фактичних обставин за яких ОСОБА_4 інкримінується скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.205-1 КК України, вбачається, що останній вчиняв фактично інкриміновані йому дії не безпосередньо, а з участю невстановленої слідством особи.

Разом з тим, зазначені фактичні обставини не найшли свого відображення у правовій кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_4 та у формулюванні обвинувачення.

Слід зауважити, щоза правилами ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Згідно положення п. (а) ч.3 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, ратифікованої Верховною Радою України 17 липня 1997 р., згідно якого кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, має право бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причину обвинувачення проти нього.

Сам факт неухильного дотримання вимог Закону при складанні обвинувального акта дає можливість обвинуваченому розуміти в чому саме він обвинувачується та ефективно захищатись від висунутого обвинувачення, а суду за результатами розгляду провадження прийняти законне та обґрунтоване рішення.

Таким чином, виявлені недоліки свідчить про істотне порушення вимог кримінального процесуального закону при складанні та затвердженні обвинувального акта, що, в свою чергу, унеможливлює вирішення питання у підготовчому судовому засіданні щодо затвердження угоди про визнання винуватості укладеної між прокурором та підозрюваним, а тому обвинувальний акт стосовно ОСОБА_4 підлягає поверненню прокурору для усунення зазначених недоліків.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 314 КПК України, суд

у х в а л и в :
Обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні № 0000011 внесеному до ЄРДР від 25.01.2017 року, щодо ОСОБА_4 за ч.1 ст.205-1 КК України повернути прокурору Київської місцевої прокуратури № 10.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м.Києва через Шевченківський районний суд м.Києва протягом семи днів з дня її оголошення або з дня отримання її копії.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1