АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 212/5654/16-к Суддя 1 інстанції ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/774/51/К/17 Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 січня 2017р. м.Кривий Ріг
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні у м.Кривому Розі кримінальне провадження, внесене 27.06.2016р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002005 відносно:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця м.Кривого Рогу, мешкаючого за адресою:
АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 05.05.2016р. Саксаганським районним судом м.Кривого Рогу
за ч.1, 2 ст.186, ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення
волі строком на 4р., звільненого від відбування покарання з
випробуванням строком на 3р.
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 , на вирок Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 1 листопада 2016р.
Вироком Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 1 листопада 2016р., ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 4р.
На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднана невідбута частина покарання за попереднім вироком Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05.05.2016р. та остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5р..
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений, процесуальні витрати відсутні, питання, щодо речових доказів вирішено.
Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_8
потерпіла ОСОБА_9
обвинувачений ОСОБА_7
захисник обвинуваченого ОСОБА_10 .

Обвинувачений ОСОБА_7 в апеляційній скарзі, просить змінити вирок суду першої інстанції, в частині призначеного покарання, зменьшивши строк призначеного покарання до 4р. 1 міс. позбавлення волі.
Вироком суду ОСОБА_7 визнано винним у скоєнні злочину, передбаченому ч.2 ст.186 КК України, за наступних обставин.
27.06.2016р., ОСОБА_7 , повторно, приблизно 12.41 год., знаходячись поблизу будинку №15, розташованого по вул. Аляб`єва м.Кривого Рогу, побачив невідому дівчину, а саме ОСОБА_11 , яка йшла по пішохідній алеї та слухала у навушниках музику.
Реалізуючи раптово виниклий злочинний намір, направлений на відкрите викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, ОСОБА_7 підійшов зі спини до потерпілої та з лівої кишені шортів витягнув мобільний телефон марки «LG» G - 500 чорного кольору, але його дії стали очевидним для потерпілої, яка в цей момент повернулася в його сторону та схопилася за мобільний телефон, який вже перебував в руках ОСОБА_7 .
Продовжуючи свої злочинні дії, направленні на відкрите заволодіння чужого майна, ОСОБА_7 , шляхом ривку відкрито заволодів мобільним телефоном, належним потерпілій, та побіг в протилежну від потерпілої сторону.
ОСОБА_11 , враховуючи свій безпорадний та шоковий стан не стала бігти за ОСОБА_7 , а кричала останньому вслід, повернути належний їй мобільний телефон.
Проте, ОСОБА_7 , не бажаючи припиняти свої протиправні дії, утримуючи при собі мобільний телефон марки «LG» G - 500чорного кольору, вартість якого згідно висновку товарознавчої експертизи №1496 від 29.06.2016р. склала 447,50 грн., в якому знаходилась сім карта оператора мобільного зв`язку «Київстар» № НОМЕР_1 (матеріальної цінності не представляє), та на якому знаходився чохол малинового кольору (матеріальної цінності не представляє), з місця скоєного злочину зник, обернувши викрадене на свою користь.
В результаті злочинних дій обвинуваченого ОСОБА_7 потерпілій ОСОБА_11 було завдано матеріальну шкоду на суму 447,50 грн.

Обвинувачений ОСОБА_7 , обґрунтовуючи апеляційну скаргу, вказує на те, що суд першої інстанції призначив йому покарання, яке не відповідає тяжкості вчиненого ним злочину та його особі, внаслідок його суворості.
Обвинувачений вказує на те, що суд першої інстанції при призначенні йому покарання не в повній мірі врахував всі обставини справи, його особу, та обставини, що пом`якшують покарання.
При цьому ОСОБА_7 посилається на те, що суд першої інстанції не врахував тих обставин, що він має на утриманні малолітню доньку, матір яка є інвалідом, його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, позитивну характеристику за місцем мешкання, а також те, що потерпіла не постраждала вій його дій, ні матеріально, ні фізично.
Обвинувачений вважає що вказані ним обставини дають підстави для зменшення йому строку призначеного покарання з 5р. до 4р. 1міс. позбавлення волі.
Обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні апеляційної інстанції, підтримав у повному обсязі свою апеляційну скаргу, просив її задовольнити, змінити вироку суду першої інстанції відносно нього, зменшивши строк призначеного покарання.
Захисник обвинуваченого, адвокат ОСОБА_10 в судовому засіданні апеляційної інстанції, підтримав у повному обсязі апеляційну скаргу свого підзахисного, просив її задовольнити, змінити вироку суду першої інстанції відносно ОСОБА_7 , зменшивши строк призначеного покарання до 4р. 1 міс. позбавлення волі.
Прокурор, в судовому засіданні при апеляційному розгляді, заперечувала проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, просила вирок суду першої інстанції відносно ОСОБА_7 залишити без змін, а його апеляційну скаргу, без задоволення.
Потерпіла ОСОБА_11 в судовому засіданні апеляційної інстанції, заперечувала проти задоволення вимог обвинуваченого, наполягала на залишені вироку суду першої інстанції щодо ОСОБА_7 , без змін.
Заслухавши суддю-доповідача, думку учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Суд першої інстанції розглянув кримінальне провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_7 в порядку ч.3 ст.349 КПК України.
Згідно з вимогами ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Колегія суддів вважає доводи обвинуваченого, щодо суворості призначеного покарання, безпідставними, такими, що не підлягають задоволенню.
На думку колегії суддів, суд першої інстанції, виходячи з положеннь ст. ст.50, 65 КК України при призначенні покарання, врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують покарання, а також відсутність обставин, які обтяжують покарання, призначивши обвинуваченому ОСОБА_7 покарання необхідне й достатнє для його виправлення, і попередження нових злочинів.
Так, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 у виді позбавлення волі, суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який згідно ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, відомості про його особу, що він раніше судимий за скоєння умисних корисливих злочинів, що в період іспитового строку, він знову вчинив тяжкий корисливий злочин(ар.пр.24-25), що він перебуває на обліку у лікаря нарколога з приводу психічних поведінкових розладів внаслідок вживання декількох психоактивних речовин, має синдром залежності (ар.пр.42), під наглядом лікаря психіатра не перебуває(ар.пр.26), задовільно характеризується за місцем мешкання (ар.пр.27).
Відповідно до вимог ст.66 КК України, пом`якшуючими покарання обставинами, суд визнав щире каяття обвинуваченого у скоєному злочині, визнання ним вини, наявність на утриманні малолітньої доньки ОСОБА_12 (ар.пр.45).
Обставини, які відповідно до ст.67 КК України, обтяжують покарання, суд не встановив.
Посилання обвинуваченого на те, що він має на утриманні матір, яка є інвалідом, матеріалами справи не підтверджено.
Так, матеріали справи дійсно містять копію довідки до акту огляду МСЕК №012883 від 25.09.2012р., де зазначено, що ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , має третю групу інвалідності по загальному захворюванню, без терміново (ар.пр.30), однак докази, які б підтверджували факт утримання обвинуваченим своєї матері в матеріалах кримінального провадження відсутні.
З матеріалів кримінального провадженнявбачається, що ОСОБА_7 був засуджений 5 травня 2016р. Саксаганським районним судом м.Кривого Рогу Дніпропетровської області за вчинення злочинів, передбачених ч.1 та ч.2 ст.186 КК України і йому було призначено покарання, за сукупністю злочинів у виді позбавлення волі строком на 4р., на підставі ст.75 КК України, його звільнено від відбування покарання з випробуванням, строком на 3р., з покладанням обов`язків, встановлених п.п.2, 3, 4 ч.1 ст.76 КК України (ар.пр.25).
В період іспитового строку - 27 червня 2016р., менш ніж через два місяці після ухвалення першого вироку, обвинувачений вчинив новий тяжкий, корисливий злочин, у зв`язку з чим суд першої інстанції, виходячи з приписів ч.3 ст.78 КК України призначив покарання обвинуваченому за правилами ст.71 КК України, за сукупністю вироків.
Суд першої інстанції при призначені обвинуваченому покарання на підставі ст.71 КК України, до призначеного новим вироком покарання у виді позбавлення волі строком на 4р., частково, а не повністю приєднав не відбуту частину покарання за попереднім вироком, яка становила 4р. позбавлення волі і остаточно призначив строк покарання 5р. позбавлення волі, що повністю відповідає вимогам ч.4 ст.71 КК України.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, оцінивши обставини скоєного злочину, обставини які пом`якшують і обтяжують покарання, у сукупності, призначив ОСОБА_7 покарання, яке є необхідним й достатнім для його виправлення, і попередження нових злочинів, тому підстав для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, колегія суддів не вбачає.
Виходячи з наведеного, колегія суддів не знаходить підстав для зміни вироку у зв`язку з суворістю призначеного покарання, як про це просить обвинувачений.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 , залишити без задоволення, а вирок Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 1 листопада 2016р., яким ОСОБА_7 визнано винним і засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України - без змін.
Запобіжний захід ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою, залишити без змін.
Відповідно до ч.5 ст.72 КК України, у строк відбування покарання, зарахувати ОСОБА_7 , не зарахований судом першої інстанції, строк попереднього ув`язнення, починаючи з 1 листопада 2016р. - день взяття під варту в залі суду по 12 січня 2017р. - день набрання оскаржуваним вироком законної сили, виходячи з розрахунку, один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк, з дня вручення йому копії судового рішення.
Судді Апеляційного суду
Дніпропетровської області

ОСОБА_2 . ОСОБА_3 ОСОБА_4