АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 грудня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
з участю особи, яка подала скаргу адвоката ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 18 листопада 2016 року,
в с т а н о в и л а:
Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 18 листопада 2016 року адвокату ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , повернуто його скаргу на бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст. 169 КПК України.
Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що скарга подана з пропуском строку, передбаченого ч. 1 ст. 304 КПК України, а з клопотанням про поновлення такого строку з обґрунтуванням поважності причин його пропуску, адвокат ОСОБА_5 до суду не звертався, що, відповідно до положень п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України, є підставою для повернення скарги.
Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, адвокат ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , подав апеляційну скаргу, в якій, вважаючи ухвалу слідчого судді незаконною і необґрунтованою через її постановлення з порушенням положень КПК України, просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою зобов`язати старшого слідчого в особливо важливих справах 1 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління Служби безпеки України ОСОБА_7 або іншу уповноважену особу Служби безпеки України повернути ОСОБА_6 __________________________________________
Справа №11-сс/796/4217/2016 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_8
Категорія: ст. 304 КПК України Доповідач ОСОБА_1
В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що під час обшуку із сумки ОСОБА_6 було вилучено грошові кошти та особисті речі, які не входили до переліку речей, що зазначений в ухвалі слідчого судді щодо наявності дозволу на вилучення, а тому, вилучені грошові кошти у ОСОБА_6 мають статус тимчасово вилученого майна, на яке станом на сьогоднішній день не накладено арешту.
Також станом на сьогоднішній день у даному кримінальному провадженні у ОСОБА_9 відсутній буд-який процесуальний статус, повідомлення про підозру йомуне вручалося та по відношенню до нього жодних слідчих або процесуальних дій не проводилося.
Крім того зазначає, що предметом оскарження за скаргою, яка була повернута слідчим суддею, є вчинення бездіяльності у формі незаконного неповернення майна, яке вчиняється слідчим кожного дня, а не оскарження дій слідчого щодо вилучення майна в день обшуку.
Бездіяльність же слідчого у формі неповернення тимчасово вилученого майна є триваючим порушенням права особи на вільне володіння, користування та розпорядження своїм майном, яка починає свій перебіг з першого дня такої бездіяльності та триває до моменту фактичного повернення, а тому 10-денний строк на оскарження такої бездіяльності розпочинається кожного дня вчинення такої бездіяльності у формі пасивної поведінки щодо неповернення майна.
Тому, з метою поновлення порушеного права ОСОБА_6 , ним було подано до слідчого заяву про повернення тимчасово вилученого майна, відповіді на яку станом на сьогоднішній день не надано, що є ще одним підтвердженням вчинення триваючої бездіяльності слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст. 169 КПК України.
Таким чином, на думку апелянта, слідчим суддею під час винесення оскарженої ухвали порушено ч. 1 ст. 304 КПК та невірно застосовано поняття «момент вчинення бездіяльності» у формі неповернення тимчасово вилученого майна слідчим, а тому дана ухвала підлягає скасуванню.
Заслухавши доповідь судді, пояснення адвоката ОСОБА_5 на підтримку доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження за скаргою та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Як убачається з матеріалів провадження за скаргою, адвокат ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , 15 листопада 2016 року звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва зі скаргою на бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 КПК України.
На обґрунтування своїх вимог адвокат ОСОБА_5 послався на те, що вилучене 30 серпня 2016 року в ході обшуку приміщення за адресою: АДРЕСА_1 майно грошові кошти в сумі 335 000 грн., які належать ОСОБА_6 , є тимчасово вилученим майном, оскільки дозвіл на їх вилучення ухвалою слідчого судді не надавався, вони не відносяться до предметів, які вилучені з обігу, та на них не накладався арешт, а тому підлягає негайному поверненню ОСОБА_6 08 листопада 2016 року він звернувся до слідчого із заявою про повернення майна ОСОБА_6 , однак жодної відповіді на свою заяву він не отримав і майно ОСОБА_6 не було повернуто, чим слідчим вчинено бездіяльність, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 КПК України.
Слідчий суддя, приймаючи рішення про повернення скарги адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , на бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, послався на те, що скарга подана до суду 15 листопада 2016 року, тобто після закінчення строку, встановленого на її подачу.
Колегія суддів погоджується з прийнятим рішенням, вважає його законним та обґрунтованим, виходячи з наступного.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 КПК України, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України, скарга повертається, якщо подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.
Зі змісту скарги та доданих до неї матеріалів видно, що 30 серпня 2016 року в період з 15 год. до 21 год. 55 хв., на підставі ухвали слідчого судді від 25 серпня 2016 року, в приміщенні по вул. Очаківська, 5/6 в м. Києві був проведений обшук та вилучено майно, в т.ч. вилучено і майно з сумки ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 335 000 грн., яке адвокат вважає тимчасово вилученим.
Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України, у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
З огляду на приписи даної норми закону перебіг строку на оскарження бездіяльності слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, починається з 02 вересня 2016 року.
Тому, як правильно зазначив в ухвалі слідчий суддя, звернувшись до суду зі скаргою тільки 15 листопада 2016 року адвокат ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , пропустив строк на оскарження бездіяльності слідчого щодо неповернення тимчасово вилученого майна.
Таким чином, за змістом ч.2 ст. 304 КПК України, подавши скаргу після закінчення цього строку, особа, яка її подала, мала би заявити клопотання про поновлення строку.
Проте, зі змісту скарги адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , та доданих до неї документів вбачається, що таке клопотання до слідчого судді ним не заявлялось, а, відтак, слідчий суддя, у відповідності до ч. 2 ст. 304 КПК України, обґрунтовано повернув скаргу адвокату ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 , що, відповідно до ч. 7 цієї ж статті, не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому КПК України.
Доводи апелянта про те, що він не пропустив, передбаченого законом строку на оскарження бездіяльності слідчого, оскільки остання є триваючою, не ґрунтуються на вимогах закону, оскільки ч. 1 ст. 304 КПК України визначений конкретний строк, впродовж якого особа вправі звернутися до слідчого судді зі скаргами на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора під час досудового розслідування, тобто 10 днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності, а строк на оскарження бездіяльності слідчого, прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, в даному випадку починається із дня, що наступає після останнього дня, який відведений Кримінальним процесуальним кодексом України для вчинення слідчим або прокурором відповідної дії.
За викладеним, колегія суддів вважає, що ухвала винесена з додержанням вимог кримінального процесуального закону, і слідчим суддею обґрунтовано прийнято рішення про повернення скарги, тому апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді - без змін.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -
Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 18 листопада 2016 року, якою адвокату ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , повернуто його скаргу на бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст. 169 КПК України, - залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , - без задоволення.
Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

Судді:

_________________ __________________ __________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3