Справа № 308/390/16-к
У Х В А Л А
07.12.2016 р. Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі

головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

представника потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Ужгород кримінальне провадження № 0000192 про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 185 ч.ч. 1, 2 КК України,

В С Т А Н О В И В:
В провадженні Ужгородського міськрайонного суду знаходиться кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 185 ч.ч. 1, 2 КК України.

Згідно ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 13 жовтня 2016 року обвинуваченому ОСОБА_5 продовжено строк тримання під вартою до 9 грудня 2016 року.

У зв`язку з тим, що судовий розгляд даного кримінального провадження на даний час не завершено, а строк дії вказаного запобіжного заходу закінчується, за ініціативою суду на розсуд учасників судового провадження винесено питання доцільності продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 .

Прокурор в судовому засіданні просив продовжити обвинуваченому строк тримання під вартою з тих підстав, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, продовжують існувати.

Представник потерпілого підтримала думку прокурора.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_6 просять не продовжувати строк тримання під вартою та застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з застосуванням засобів контролю.

Заслухавши думку учасників судового провадження, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог пунктів 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

У відповідності до вимог ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Підставами застосування запобіжного заходу є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризику (ризиків), перелік яких встановлено пунктами 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК.

Вирішуючи питання щодо запобіжного заходу, суд вважає, що ризики, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_5 може здійснювати дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, продовжують існувати, у зв`язку з чим підстави для зміни чи скасування запобіжного заходу відсутні, а тому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою слід продовжити на шістдесят днів. При цьому, в даному випадку, з врахуванням тяжкості інкримінованих ОСОБА_5 злочинів, особи обвинуваченого, який ніде не працює, є раніше судимий, а також того, що залишаються недопитаними свідки у даному кримінальному провадженні, на яких обвинувачений може незаконно впливати, суд вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого, а тому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою слід продовжити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 196, 331, 369 КПК України суд,

У Х В А Л И В:
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 строк тримання під вартою до 3 лютого 2017 року.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1