АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-сс/761/1717/2017 Ухвалу постановлено слідчим суддею ОСОБА_1
Категорія: ст. 303 КПК Доповідач в апеляційній інстанції: ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 квітня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва
в складі головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
адвоката ОСОБА_6
розглянувши апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 03 березня 2017 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Цією ухвалою повернуто скаргу ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на бездіяльність слідчого СУ ФР ДФС Центрального офісу з обслуговування великих платників у кримінальному провадженні №0000068, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, на підставі п. 1, п.3 ч. 2 ст. 304 КПК України як подану особою, яка не має права подавати скаргу, з пропуском встановленого законом строку на її подання.
Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що виключно володільцю тимчасово вилученого майна відповідно до ст. 303 КПК України надано право на оскарження бездіяльності слідчого, яка виразилась у неповерненні тимчасово вилученого майна. Враховуючи, що таке оскарження передбачає захист цивільного права, тому володілець тимчасово вилученого майна, відповідно до приписів ст. 237, ст. 244 Цивільного кодексу України, має право на підставі довіреності доручити будь-якій особі представляти його інтереси, у тому числі щодо оскарження бездіяльності слідчого, яка виразилась у неповерненні тимчасово вилученого майна. Однак ст. 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» не передбачає такого виду адвокатської діяльності як представництво інтересів фізичної або юридичної особи під час здійснення кримінального провадження.

Тому, на думку слідчого судді, адвокат не має права оскаржити зазначену вище бездіяльність слідчого.

Крім того, як вбачається зі змісту скарги, 01.12.2016 обшук приміщення проводився в присутності володільця майна, а дана скарга подана до суду лише 03.03.2017, тобто з пропуском строку, передбаченого ч.1 ст. 304 КПК України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 , що діє в інтересах ОСОБА_7 , просить вказану ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити його скаргу на бездіяльність слідчого, зобов`язати СУ ФР ДФС Центрального офісу з обслуговування великих платників повернути ОСОБА_7 тимчасово вилучене майно в ході обшуку, що відбувся 01.12.2016.

На думку апелянта, висновки слідчого судді про повернення скарги на бездіяльність слідчого, яка полягає у неповернення тимчасово вилученого майна, з підстав пропуску строку на звернення з такою скаргою, суперечать вимогам ст.303, ст. 304 КПК України, оскільки така бездіяльність має лише початковий момент, однак не має кінцевого строку.

Крім того, відповідно до п.1 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні бездіяльність слідчого чи прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, може бути оскаржена володільцем такого майна. Право кожної особи на правову допомогу гарантоване ст. 59 Конституції України, яка є нормою прямої дії, і для забезпечення цього права в Україні діє адвокатура. Закон України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.07.2012 передбачає можливість здійснення представництва адвокатом інтересів володільця тимчасово вилученого майна під час здійснення кримінального провадження. Крім того, в договорі про надання правової допомоги між ОСОБА_7 та адвокатом прямо зазначено, що адвокату доручається здійснення представництва володільця тимчасово вилученого майна з правом подання скарг в порядку ст. 303 КПК України. За таких умов, слідчим суддею істотно порушено вимоги кримінального процесуального закону, що є підставою для скасування постановленої ухвали.

При цьому, апелянт вважає, що суд апеляційної інстанції вправі розглянути скаргу на бездіяльність слідчого та зобов`язати останнього повернути ОСОБА_7 майно, що було вилучено в ході обшуку в квартирі АДРЕСА_1 , і на вилучення якого не надано дозволу в відповідній ухвалі слідчого судді.

Заслухавши доповідь судді, пояснення адвоката ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу, вивчивши матеріали судового провадження та документи, додані до скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що вона підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена зокрема бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст. 169 цього Кодексу, володільцем тимчасово вилученого майна.

При цьому такі скарги можуть бути подані представником такого володільця.

Стаття 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.07.2012 передбачає, що адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, крім перелічених в цій статті, за умови, якщо вони не заборонені законом.

Норми Кримінального процесуального кодексу України не містять заборони здійснення представництва адвокатом володільця тимчасово вилученого майна.

Крім того, заслуговують на увагу і доводи апелянта про не пропущення ним строку на оскарження бездіяльності по неповерненню тимчасово вилученого майна, оскільки зазначений вид бездіяльності слід віднести до категорії триваючих. Частина 5 ст. 171 КПК України встановлює обов`язок слідчого, прокурора подати клопотання про арешт тимчасово вилученого майна не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна. У свою чергу, за умови невиконання такого обов`язку у зазначених суб`єктів виникає інший обов`язок негайно повернути особі вилучене майно, строк виконання якого не обмежується в часі, а отже, моментом завершення виконання такого обов`язку є винятково його виконання.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що слідчим суддею в порушення вимог кримінального процесуального закону, безпідставно повернуто скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 , а тому ухвала слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 03 березня 2017 року підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали.

Однак, оскільки розгляд скарги на бездіяльність слідчого є компетенцією слідчого судді місцевого суду згідно ст. 306 КПК України, колегія суддів вважає за необхідне направити скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 до Шевченківського районного суду м. Києва для нового судового розгляду, у зв`язку з чим апеляційну скаргу адвоката задовольнити частково.

Керуючись ст. ст. 376, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 03 березня 2017 року скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою скаргу ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на бездіяльність слідчого СУ ФР ДФС Центрального офісу з обслуговування великих платників у кримінальному провадженні №0000068, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, направити до Шевченківського районного суду м. Києва на новий судовий розгляд.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

С у д д і :
_________________ _________________ _________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4