У Х В А Л А

06.02.2017 року місто Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , розглянувши клопотання заступника начальника відділу слідчого управління ГУНП в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно,-

ВСТАНОВИВ:
Заступник начальника слідчого управління звернувся до суду з вищевказаним клопотанням, яке погоджено з прокурором та мотивовано тим, що слідчим управлінням ГУНП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000204 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.203-2 КК України.

В ході досудового розслідування даного кримінального провадження від начальника відділу УЗЕ в Закарпатській області ДЗЕ Національної поліції України ОСОБА_4 отримано рапорт від 07.12.2016 на виконання наданого їм доручення у даному кримінальному провадженні, з матеріалів якого встановлено, що організаторами незаконних ігрових залів на території Закарпатської області є ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , прож. АДРЕСА_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований АДРЕСА_2 , відповідальним за організацію ігрового бізнесу у районних закладах є ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , прож. АДРЕСА_3 . Свою незаконну діяльність вказані особи здійснюють через підставну особу ФОП ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешканець АДРЕСА_4 , який здійснює надання послуг у сфері грального бізнесу, тобто свою незаконну діяльність, що полягає у наданні посередницьких послуг азартних ігор та представництві щодо діяльності платіжної системи « ІНФОРМАЦІЯ_5 » « ІНФОРМАЦІЯ_6 ».

В ході досудового розслідування, 01.02.2017 на підставі ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду було проведено санкціонований обшук в приміщенні ігрового залу, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 . Під час проведення вказаного даної слідчої дії вилучено наступні речі та предмети (гральне обладнання), які являються знаряддям та засобами кримінального правопорушенням, а також речі і документи, що підтверджують незаконну діяльність, а саме:

1 платіжний термінал «Pay Box»; 5 ситемних блоків: 1) Lenovo, 2) Lenovo; 3) IBM; 4) Fujitsu Siеmens, 5) НР; 2 монітори: 1) HANNS-G; 2) HANNS-G; 2 мишки; 1 клавіатура; 1 WiFi роутер; 1 блокнот із чорновими записами; грошові кошти в сумі 705 грн.
Враховуючи те, що вилучені речі мають значення речового доказу, а також з метою унеможливити їх зникнення, втрату, пошкодження чи розпорядження ним власником, слідчий просив накласти на них арешт.
В судовому засіданні слідчий підтримав подане ним клопотання та просив суд таке задовільнити.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України:

2. Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У відповідності до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення

У відповідності до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3 1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Заслухавши пояснення слідчого з приводу внесеного клопотання, дослідивши матеріали клопотання, враховуючи, що тимчасово вилучене майно, саме по собі та в сукупності з іншими зібраними в ході досудового розслідування доказами, може мати суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, а тому, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи якій можуть належати ці речі , як тимчасово вилучення майна у нього майна та його арешт, вказані обєкти мають значення речових доказів у вказаному кримінальному провадженні, суд приходить до висновку, що клопотання є обґрунтованим і таким, що підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 170, 171-173, 309 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання -задовольнити.
Накласти арешт на майно, вилучене в ході проведення обшуку в приміщенні ігрового залу, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 , а саме:

1)1 платіжний термінал «Pay Box»;
2)5 ситемних блоків: 1) Lenovo, 2) Lenovo; 3) IBM; 4) Fujitsu Siеmens, 5) НР;
3)2 монітори: 1) HANNS-G; 2) HANNS-G;
4)2 мишки;
5)1 клавіатура;
6)1 WiFi роутер;
7)1 блокнот із чорновими записами;
8)грошові кошти в сумі 705 грн.
Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
Апеляційну скаргу на ухвалу суду першої інстанції можна подати протягом п`яти днів з дня її проголошення (особою, яка не була присутньою на оголошенні протягом пяти днів з дня отримання її копії).
Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду: ОСОБА_1