АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/78/17 Справа № 184//1896/16-к Слідчий суддя - Суддя-доповідач - ОСОБА_1
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2017 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

судді доповідача ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2

ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

підозрюваного ОСОБА_6

захисника

в режимі відеоконференції ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 30 грудня 2016 року відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Покров Дніпропетровської області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого,-
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 30 грудня 2016 року задоволено клопотання слідчого Покровського ВП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області та застосовано відносно ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів до 28 лютого 2017 року із визначенням застави 55120 гривень.
Слідчий суддя мотивував своє рішення тим, що прокурор надав достатні докази наявності обґрунтованої підозри у причетності підозрюваного ОСОБА_6 до кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України, та довів про існування ризиків, що ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.
Слідчий суддя визначив також розмір застави як альтернативний вид запобіжного заходу з покладанням на ОСОБА_6 обов`язків відповідно до ст. 194 КПК.
Не погоджуючись з рішенням слідчого судді підозрюваний ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою призначити запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
В обґрунтування апеляційної скарги підозрюваний зазначає, що слідчий суддя не досконало дослідив всі фактичні обставини справи, не було перевірено порушення слідчого, а саме по відношенню до вимог ст. 289 КПК України. Покази свідків, які знаходяться в матеріалах справи вважає сумнівними, оскільки дані свідки йому не відомі.
Апелянт вказує, що він не вчиняв кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 185 КК України, оскільки вважав, що мопед, який йому передав на зберігання знайомий є саме останнього. Підпис на обвинуваченню він поставив, в зв`язку з тим, що з нього цілу ніч знущалися працівники поліції, які затримали його та вранці відпустили. Зазначає, що працівники поліції йому також повідомили, що він підозрюється ще в декількох кримінальних правопорушеннях, однак підозра йому не була вручена.
Крім того, на думку апелянта слідчий суддя не врахував дані, які характеризують його, як особистість.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи підозрюваного та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, обґрунтовуючи її доводами, викладеними в ній, думку прокурора, який просив залишити ухвалу суду без змін, а апеляцію підозрюваного без задоволення, обґрунтовуючи свої доводи ризиками, зазначеними у клопотанні, вивчивши надані судом першої інстанції та органом досудового розслідування матеріали провадження, обговоривши доводи скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Як вбачається з наданих матеріалів судового і кримінальних проваджень, досліджених в суді першої інстанції та перевірених в суді апеляційної інстанції, відомості про кримінальні правопорушення, передбачені: ч.3 ст.185 КК України, були внесені відповідно ЄРДР від 23.08.2016 року, ч.2 ст. 289 КК України, були внесені до ЄРДР від 07.09.2016 року, ч.1 ст. 309 КК України, були внесенні до ЄРДР від 09.09.2016 року, та в подальшому об`єднанні в одне кримінальне провадження з присвоєння номеру № 0000841. / (а.с.5-7,28).
27 вересня 2016 року, 26 жовтня 2016 року, було складено повідомлення про підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185 КК України, ч.2 ст. 289 КК України та ч.1 ст. 309 КК України та повідомлено про підозри у відповідності до вимог ст. 278 КПК України.(а.с.68-73)
28 жовтня 2016 року слідчим суддею Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області було винесено ухвалу про дозвіл на затримання ОСОБА_6 (а.с.32-33)
30 грудня 2016 року ОСОБА_6 було затримано з дотриманням вимог ст. 208 КК України.(а.с.35-36)
Згідно вимог ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною 1 цієї статті.
Судове рішення стосовно обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою повинно відповідати вимогам ст.370 КПК України, тобто повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, та містити як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, врахування особи винного та інших обставин, в тому числі ризиків, наведених у ч.1 ст.177 КПК України.
Відповідно до вимог ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді встановлено, що зазначені вимоги закону ним були дотримані у повному обсязі.
Дослідивши матеріали клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження в межах своєї компетенції, слідчий суддя, перевіряючи законність та обґрунтованість клопотання слідчого погодженого прокурором, про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відповідності до вимог ст.193 КПК України, ст.194 КПК України, вислухав доводи учасників судового провадження, належним чином дослідив фактичні обставини, вказані у клопотанні слідчого і дійшов вмотивованого висновку про необхідність обрання щодо підозрюваного ОСОБА_6 виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст. 185 КК України ч.2 ст.289 КК України та ч.1 ст. 309 КК України, серед яких є тяжкі злочини та передбачають відповідальність до 8 років позбавлення волі, на що вказують додані до клопотання матеріали, а саме: протокол огляду місця події, протоколи допиту свідків, та наявність речового доказу.(а.с.11-18)
Крім того слідчим суддею було встановлено, що існують ризики передбачені п.п.1,5 ч.1 ст. 177 КПК України, оскільки підозрюваний ніде не працює, не має постійного місця проживання, з 30 жовтня 2016 року перебував в розшуку, раніше неодноразово судимий, має непогашену судимість, а також підозрюється у вчиненні ряду тяжких злочинів, а тому є ризик, що підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, та вчинити нові кримінальні правопорушення.
При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень.
Слідчий суддя на підставі сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу. Відповідно до правової позиції ЄСПЛ у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (п.55 Рішення) факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних етапів кримінального процесу.
Виходячи з наведеного вище, суд апеляційної інстанції за результатами апеляційного розгляду вважає, що слідчим суддею правильно визначено, як момент фактичного затримання підозрюваного та виправданий процесуальним законом строк дії запобіжного заходу, який буде достатнім у даному випадку для з`ясування всіх обставин кримінальних правопорушень та його відповідних правових кваліфікацій, так і вірно встановлено, що інший, менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, що випливають зі змісту ст.177 КПК України і тримання ОСОБА_6 під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, в тому числі зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема, правовим позиціям, викладеним в п.35 рішення ЄСПЛ у справі «Летельє проти Франції».
Доводи апеляційної скарги підозрюваного в частині даних, які характеризують його особу навіть за їх наявності, в сукупності з іншими обставинами у кримінальному провадженні, самі по собі, без врахування наведених ризиків, в даному випадку не можуть бути підставою для обрання більш м`якого запобіжного заходу, так як не ставлять під сумнів висновки суду, щодо наявності обґрунтованої в ухвалі мети та підстав для обрання саме зазначеного слідчим суддею запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою, тому колегія суддів вважає ці доводи підозрюваного такими, що не можуть бути підставою для скасування судового рішення.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, не вбачається, обраний судом запобіжний захід щодо підозрюваного відповідає вимогам ст.ст. 177, 178, 183 КПК України, тому колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою, вмотивованою і такою, що не підлягає скасуванню, тому в задоволенні вимог апеляційної скарги слід відмовити.
Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_6 - залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 30 грудня 2016 року, якою задоволено клопотання слідчого Покровського ВП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області та застосовано відносно ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів до 28 лютого 2017 року із визначенням застави 55120 гривень - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення та оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3