АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-cc/796/971/2017 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 170 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 березня 2017 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

представників ПрАТ «Родовід Банк» ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу представника ОСОБА_9 в інтересах власника майна ОСОБА_10 та володільця майна ТОВ «СОФТ КУЛ» на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 10 жовтня 2016 року,

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою задоволено клопотання прокурора відділу Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_11 та у кримінальному провадженні № 0000054 від 21 листопада 2012 року накладено арешт на нежитлову будівлю загальною площею 2718 кв. м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом заборони розпорядження, відчуження та користування вказаним майном.
Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, представник власника майна ОСОБА_9 подав в інтересах власника майна ОСОБА_10 та володільця майна ТОВ «СОФТ КУЛ» апеляційну скаргу, в якій порушує питання про поновлення йому строку на оскарження ухвали слідчого судді та просить скасувати оскаржувану ним ухвалу.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження ОСОБА_9 зазначає, що розгляд клопотання прокурора був здійснений без повідомлення власника майна ОСОБА_10 та володільця майна ТОВ «СОФТ КУЛ», а в подальшому останні звернулися до суду першої інстанції із клопотанням про скасування арешту майна, за наслідками розгляду якого 31 січня 2017 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва було відмовлено в задоволенні даного клопотання.

Стосовно ухвали слідчого судді, то представник ОСОБА_9 вважає її незаконною та необґрунтованою. Зокрема, апелянт вказує, що заборона розпорядження і відчуження майна порушує права власника приміщень ОСОБА_10 в нежитловій будівлі літ. А-7 на 5-ому поверсі (приміщення № IV, V, 1-14 заг. пл. 378,5 кв. м.), а заборона користування порушує права як власника майна, так і володільця приміщень будівлі ТОВ «СОФТ-КУЛ», в тому числі щодо приміщень у спільному користуванні. Крім того, автор апеляції стверджує, що майно було набуто ОСОБА_10 у власність в порядку, встановленому законом. На думку апелянта, прокурором та слідчим суддею не було враховано, що ОСОБА_10 , ТОВ «СОФТ-КУЛ» і арештоване майно не мають жодного відношення до кримінального провадження № 0000054 від 21 листопада 2012 року.
Далі в апеляційній скарзі ОСОБА_9 зазначає, що, відповідно до постанови Правління Національного банку України від 25 лютого 2016 року № 107 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «РОДОВІД БАНК» до категорії неплатоспроможних», з 25 лютого 2016 року ПАТ «РОДОВІД БАНК» віднесено до категорії неплатоспроможних, внаслідок чого виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 25 лютого 2016 року № 261 «Про запровадження тимчасової адміністрації в АТ «РОДОВІД БАНК» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку» і функціями останнього по сьогоднішній день наділений ОСОБА_12 , що підтверджується витягом з Єдиного Державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
Представник ОСОБА_9 в дане судове засідання не прибув, про причини своєї неявки суд не повідомив, хоча про час, місце та дату судового засідання був завчасно повідомлений, в тому числі і на минулому судовому засіданні, яке відбулося 02 березня 2017 року. Тому колегія суддів, у відповідності до ч. 4 ст. 405, ч. 1 ст. 172 КПК України, вирішила за можливе розглянути апеляційну скаргу представника ОСОБА_9 без його участі.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора та представників ПрАТ «Родовід Банк» ОСОБА_7 і ОСОБА_8 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги та просили ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді має бути поновлений представнику ОСОБА_9 , однак його апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Оскільки розгляд клопотання прокурора був здійснений без повідомлення власника майна ОСОБА_10 та володільця майна ТОВ «СОФТ КУЛ», а в подальшому останні звернулися до суду першої інстанції із клопотанням про скасування арешту майна, за наслідками розгляду якого 31 січня 2017 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва було відмовлено у задоволенні даного клопотання, то таку причину пропуску строку на апеляційне оскарження слід визнати поважною, а представнику ОСОБА_9 , який діє в інтересах власника майна ОСОБА_10 та володільця майна ТОВ «СОФТ КУЛ», поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді. Саме такого порядку апеляційного оскарження ухвал слідчих суддів про арешт майна, як то було здійснено власником майна ОСОБА_10 та володільцем майна ТОВ «СОФТ КУЛ», рекомендує дотримуватися Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п. 13 свого листа № 223-558/0/4-13 від 05 квітня 2013 року.

Що стосується безпосередньо апеляційної скарги, то слід звернути увагу на такі обставини.
Як вбачається з матеріалів провадження, слідчим відділом управління з розслідування злочинів проти основ національної безпеки України, миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000054, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21 листопада 2012 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 290 КК України.
Органи досудового розслідування вважають встановленим, що 20 листопада 2008 року ОСОБА_13 , діючи за попередньою змовою групою осіб з посадовими особами AT «Родовід Банк» та ТОВ «СОЮЗ-3», яке має ознаки фіктивності, організував розтрату коштів державного банку на загальну суму 35700000 гривень шляхом укладання кредитного договору № 066/67-KJIT-08 між AT «Родовід Банк» і ТОВ «СОЮЗ-3».
З грудня 2009 року по лютий 2010 року службові особи AT «Родовід Банк», зловживаючи своїм службовим становищем, вчинили розтрату коштів вказаної банківської установи шляхом укладання від імені банку за кредитними договорами з ТОВ «Союз-3», ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та іншими особами договорів про задоволення вимог іпотекодержателя, відповідно до яких за рахунок отримання на баланс AT «Родовід Банк» неіснуючих земельних ділянок по підроблених державних актах на право власності на земельні ділянки, оформлених на підставних осіб, було виведено ліквідне заставне майно, під забезпечення яких саме і надавався Банком кредит.
Так, 20 листопада 2008 року між AT «Родовід Банк» і ТзОВ «СОЮЗ-3» () було укладено кредитний договір № 066/67-КЛТ-08, відповідно до якого підприємству надано кредит на загальну суму 35700000 гривень з терміном погашення 18 листопада 2011 року.
В забезпечення виконання договірних зобов`язань за кредитним договором № 066/67-КЛТ-08 від 20 листопада 2008 року між ТОВ «БІЗНЕС МЕНЕДЖМЕНТ ГРУП» в особі директора ОСОБА_16 та ВАТ «Родовід Банк» було укладено договір іпотеки від 20 лютого 2008 року № 066/67-ІП-08, згідно з яким банк для погашення заборгованості за кредитом, сплати процентів за користування грошовими коштами, пені за несвоєчасну сплату процентів, штрафу, тощо отримав у іпотеку нежитлову будівлю загальною площею 2718 кв. м., що розташована за адресою: місто Дніпро, вул. Старокозацька (Комсомольська; Бабушкінський, Кіровський райони), будинок 40-Б, вартістю 53550000 гривень.
25 січня 2010 року було укладено договір іпотеки між банком і ОСОБА_17 , що діяв за довіреністю від імені ОСОБА_18 , згідно якого було передано в іпотеку земельну ділянку площею 20,0339 га за адресою: Київська область, Обухівський район, Українська міська рада.
02 лютого 2010 року було укладено договір про припинення дії кредитного договору між банком в особі заступника начальника з операційної роботи відділення «Дніпропетровське РУ» ОСОБА_19 і СТОВ «СОЮЗ-3» в особі генерального директора ОСОБА_20 .
Відповідно до акту Головного КРУ України № 05-21/89 від 25 червня 2010 року позапланової ревізії фінансово-господарської діяльності ПАТ «Родовід Банк», проведеною зустрічною звіркою в Київській обласній філії державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» встановлено, що вищезазначена земельна ділянка, яка знаходилися за адресою: Київська область, Обухівський район, Українська міська рада, не зареєстрована. Разом з тим, проведеною зустрічною звіркою в Управлінні Держкомзему в Обухівському районі встановлено, що земельна ділянка за вказаною адресою та кадастровим номером в електронній базі не зареєстрована, в Українській міській раді встановлено відсутність інформації щодо вищезазначеної земельної ділянки та її власника.
В результаті оприбуткування зазначеної земельної ділянки банком безпідставно було списано заборгованість по виданому кредиту СТОВ «СОЮЗ-3» на загальну суму 33896590,63 гривень.
Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 14 березня 2011 року було визнано недійсними договір іпотеки, укладений 25 січня 2010 року між АТ «Родовід Банк» та ОСОБА_18 , та договір про задоволення вимог іпотекодержателя, укладений 02 лютого 2010 року між АТ «Родовід Банк» та Стецюком.
12 березня 2011 року було винесено постанову про визнання речовими доказами нежитлового приміщення, загальною площею 2718 кв. м., що розташоване за адресою: місто Дніпро, вул. Старокозацька (Комсомольська; Бабушкінський, Кіровський райони), будинок 40-Б.
09 листопада 2015 року Господарським судом Дніпропетровської області було винесено рішення про визнання ПАТ «Родовід Банк» власником вказаного вище нерухомого майна.
Станом на теперішній час заборгованість за кредитним договором № 066/67-КЛТ-08 ТзОВ «Союз-3» перед ПАТ «Родовід Банк» не погашена.
З метою уникнення виконання договірних зобов`язань перед ПАТ «Родовід Банк» та невиконання рішення суду, 29 січня 2016 року ухвалою Ржищівського міського суду Київської області було задоволено заяву ОСОБА_21 про забезпечення позову у цивільній справі про стягнення коштів, якою накладено арешт на все майно ТОВ «Бізнес Менеджмент Груп», в тому числі і на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки в банку і яке розташоване за адресою: місто Дніпро, вул. Старокозацька (Комсомольська), 40-Б.
Таким чином, органи досудового розслідування стверджують, що службові особи ТОВ «Бізнес Менеджмент Груп» вчиняють дії, направлені на ухилення від обов`язків та привласнення предмету іпотеки, які можуть призвести до настання наслідків, що перешкодять кримінальному провадженню.
Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, власником нежитлової будівлі, загальною площею 2718 кв. м., за адресою: місто Дніпро, вул. Старокозацька (Комсомольська; Бабушкінський, Кіровський райони), будинок 40-Б, є ПАТ «Родовід Банк».
Відповідно до витягу з Державного реєстру правочинів та інформації з Реєстру прав власності на нерухоме майно, ОСОБА_10 є набувачем та власником приміщень № IV, V, 1-14, загальною площею 378,5 кв. м., в нежитловій будівлі літ. А-7 на 5-ому поверсі на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна від 15 липня 2011 року, а суборендарем цих приміщень є ТОВ «СОФТ КУЛ» згідно додаткової угоди від 01 вересня 2016 року до договору оренди № 04-40-Б від 01 вересня 2014 року.
10 жовтня 2016 року прокурор відділу Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_11 звернувся до Печерського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення у кримінальному провадженні № 0000054 арешту на нежитлову будівлю загальною площею 2718 кв. м., що розташована за адресою: місто Дніпро, вул. Старокозацька (Комсомольська; Бабушкінський, Кіровський райони), буд. 40-Б, шляхом позбавлення власника, інших осіб, в тому числі іпотекодержателів, права на відчуження, розпорядження та користування цим майном.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 10 жовтня 2016 року клопотання прокурора було задоволено.

Задовольняючи дане клопотання, внесене в межах кримінального провадження № 0000054, про накладення арешту на нежитлову будівлю загальною площею 2718 кв. м., що розташована за адресою: місто Дніпро, вул. Старокозацька (Комсомольська; Бабушкінський, Кіровський райони), буд. 40-Б, слідчий суддя, як вбачається з журналу судового засідання, заслухав пояснення прокурора ОСОБА_22 , представника ПАТ «Родовід Банк» ОСОБА_8 та,дослідивши матеріали, додані до клопотання, прийшов до правильного висновку, що існують достатні правові підстави для накладення арешту нанежитлову будівлю загальною площею 2718 кв. м., що розташована за адресою: місто Дніпро, вул. Старокозацька (Комсомольська; Бабушкінський, Кіровський райони), буд. 40-Б, з огляду на те, що зазначене майно є предметом кримінального правопорушення, а також набуте внаслідок вчинення кримінального правопорушення, тобто воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

З урахуванням цього слідчий суддя, всупереч ствердженням апелянта, встановив належні правові підстави, передбачені ч. 1, ч. 3 ст. 170 КПК України, для задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на нежитлову будівлю загальною площею 2718 кв. м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом заборони розпорядження, відчуження та користування даним майном.
В свою чергу, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують саме таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення збереження зазначеної нежитлової будівлі, як речового доказу, для виконання завдань арешту майна, оскільки існують обставини, які підтверджують, що незастосування вказаних заборон призведе до пошкодження або передачі майна.

Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 132, 170 173 КПК України, наклав арешт на нежитлову будівлю загальною площею 2718 кв. м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , врахувавши і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб та забезпечивши своїм рішенням розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Зважаючи на вищевикладене в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя, накладаючи арешт на нежитлову будівлю загальною площею 2718 кв. м., що розташована за адресою: місто Дніпро, вул. Старокозацька (Комсомольська; Бабушкінський, Кіровський райони) буд. 40-Б, діяв у спосіб і у межах діючого законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності, а тому доводи апелянта стосовно незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді слід визнати непереконливими.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.

Враховуючи встановлені факти та відповідні їм правовідносини, колегія суддів вважає, що ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу представника ОСОБА_9 , який діє в інтересах власника майна ОСОБА_10 та володільця майна ТОВ «СОФТ КУЛ», без задоволення.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів
УХВАЛИЛА:

Поновити представнику ОСОБА_9 , який діє в інтересах власника майна ОСОБА_10 та володільця майна ТОВ «СОФТ КУЛ», строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 10 жовтня 2016 року.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 10 жовтня 2016 року, якою задоволено клопотання прокурора відділу Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_11 та у кримінальному провадженні № 0000054 від 21 листопада 2012 року накладено арешт на нежитлову будівлю загальною площею 2718 кв. м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом заборони розпорядження, відчуження та користування вказаним майном, залишити без змін, а апеляційну скаргу представника ОСОБА_9 , який діє в інтересах власника майна ОСОБА_10 та володільця майна ТОВ «СОФТ КУЛ», залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

____________________ _______________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4