Справа № 567/998/16-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 квітня 2017 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1

секретар - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Острозі кримінальне провадження №0000305, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань від 12 липня 2016 року,

по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, із вищою освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше судимого: 14 грудня 1998 року Київським районним судом м. Одеси за ч. 3 ст. 229-1 КК України (1960 року) до покарання у виді 8 років позбавлення волі (звільнений з місць позбавлення волі 28.08.2006 року по відбуттю строку покарання), 24.09.2014 року Вовчанським районним судом Харківської області за ч.1 ст.185, ч.2 ст.185, ч. З ст.185, ч. 1 ст.263 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі (звільнений з місць позбавлення волі 20.02.2015 року по відбуттю строку покарання), 28.01.2016 року Білогірським районним судом Хмельницької області за ч.2 ст. 185 КК України до покарання у виді арешту на З місяці (звільнений з місць позбавлення волі 27.06.2016 року по відбуттю строку покарання), 12.03.2016 року Острозьким районним судом Рівненської області за ч. З ст.15 ч.2 ст. 185, ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК до позбавлення волі на 1 рік 4 місяці, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України,-

сторонами кримінального провадження є:

прокурор ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_3

захисник ОСОБА_5

потерпіла ОСОБА_6

встановив
ОСОБА_3 , будучи раніше судимим 14 грудня 1998 року Київським районним судом м. Одеси за ч. 3 ст. 229-1 КК України (1960 року) до покарання у виді 8 років позбавлення волі (звільнений з місць позбавлення волі 28.08.2006 року по відбуттю строку покарання), 24.09.2014 року Вовчанським районним судом Харківської області за ч.1 ст.185, ч.2 ст.185, ч. 3 ст.185, ч. 1 ст.263 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі (звільнений з місць позбавлення волі 20.02.2015 року по відбуттю строку покарання), 28.01.2016 року Білогірським районним судом Хмельницької області за ч.2 ст. 185 КК України до покарання у виді арешту на 3 місяці (звільнений з місць позбавлення волі 27.06.2016 року по відбуттю строку покарання), 12.03.2016 року Острозьким районним судом Рівненської області за ч. 3 ст.15, ч.2 ст.185, ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК до позбавлення волі на 1 рік 4 місяці, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки, до погашення чи зняття судимості у встановленому законом порядку на шлях виправлення не став, та продовжив свою злочинну діяльність.

12 липня 2016 року, близько 09 години 40 хвилин, ОСОБА_3 , знаходячись поблизу перукарні «Міф», що по вул. Гальшки Острозької, 1, в м. Острог Рівненської області, діючи повторно, з корисливих мотивів, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, скориставшись відсутністю спостереження за ним, шляхом вільного доступу проник через задні дверці до незамкненого автомобіля марки «Форд Транзіт», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_6 , де з паперової коробки, яка знаходилась під переднім сидінням автомобіля, намагався таємно викрасти грошові кошти, що належать на праві приватної власності потерпілій в сумі 950 гривень. Однак, не вчинив всіх дій, які він вважав необхідними для доведення даного злочину до кінця з причин, що не залежали від його волі, так як був виявлений на місці вчинення злочину потерпілою ОСОБА_6 , якою і було припинено злочинні дії ОСОБА_3 .
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні кримінального правопорушення, не визнав та показав, що при затриманні в нього викрали гроші та паспорт. Зазначає, що моменту вчинення злочину не встановлено, його ніхто не бачив. Лише зі слів ОСОБА_6 відомо, що вона його затримувала. Вказує, що в нього був паспорт, в якому між обкладинкою було 4900 гривень номіналом по 500 і 100 грн. Зазначав, що в нього була ще 1000 гривень, гроші в нього були і в чехлі телефону. Вказував на те, що ці кошти йому позичали ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 . Під час затримання працівниками поліції протокол не складався, що є порушенням норм чинного законодавства.

Потерпіла ОСОБА_6 суду показала, що її чоловік ОСОБА_10 здійснює підприємницьку діяльність та займається роздрібною торгівлею овочів та фруктів. Вона допомагає йому в цьому. 12.07.2016 року близько 08.00 години вона приїхала на автомобілі в м. Острог Рівненської області, на вулицю Гальшки Острозької, 1. Автомобіль залишила поблизу перукарні «МіФ». На розі вулиць Гальшки Острозької та Яворницького вона продавала помідори, автомобіль знаходився навпроти. Задня дверка автомобіля була відчинена, оскільки там знаходилися паперові коробки з помідорами, які вона час від часу брала та продавала, а передні дверцята автомобіля були замкнені. Близько 09 год. 50 хв. години вона вже хотіла їхати до додому, підійшла до правої дверці автомобіля та побачила як із задньої частини автомобіля перехилившись через сидіння невідомий чоловік щось там робить. Вона відразу побігла до задньої дверці автомобіля, невідомий в цей час намагався вийти з авто та при цьому витяг голову, вона в свою чергу відразу притисла дверцею автомобіля його голову та почала кликати свого знайомого ОСОБА_11 . Він підбіг та почав його тримати, а невідомий намагався вирватись та до них на допомогу підбіг ОСОБА_12 , який також допоміг тримати його тримати. В цей же період коли підбігав ОСОБА_12 , то невідомий якого вони затримали почав викидати грошові кошти на вулицю. Ці гроші відразу почали збирати інші перехожі та повертати їй. Дані кошти вона зібрала та поклала у прозору поліетиленову коробку, яку тримала в руках. Після цього хтось зателефонував працівникам поліції та повідомив про дану подію. Вона пішла до пасажирського сидіння подивилась на підлогу під сидінням, в паперову коробку, де зберігалися грошові кошти, та виявила їх відсутність. Після приїзду працівників поліції вона видала грошові кошти, в сумі 950 гривень. Чоловік, якого вона затримала був на зріст близько 155-160 см, віком близько 55-60 років, коротко стрижений, одягнений у білого кольору футболку та сині джинси в якого на момент затримання був при собі паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_3 , жителя с. Вілія Острозького району Рівненської області. Після огляду місця події працівниками поліції ОСОБА_3 забрали до Острозького ВП. Зазначила, що коли тримали ОСОБА_3 , то він просив, щоб його відпустили і що він більше такого не буде робити, а після того як його не відпускали, то він заявив, що його причетність до крадіжки йому ніхто не доведе. В подальшому їй слідчим були під збережну розписку передані кошти в сумі 950 грн. купюрами по 1, 2, 5, 10, 20 гривень, які намагався в неї викрасти ОСОБА_3 в зв`яку з цим не заявляла цивільний позов. Щодо покарання покладається на розсуд суду. В подальшому подала заяву та просила кримінальне провадження розглядати у її відсутність.

Свідок ОСОБА_12 суду показав, що 12.07.2016 року, близько 09 год.40 хв. годин він перебував на вул. Гальшки Острозької в м. Острог Рівненської області, поблизу супермаркету «ЕКО МАРКЕТ». В цей час почув, як кличе на допомогу незнайома жінка, яка займалася продажем помідорів та інших овочів, яка стояла біля автомобіля марки «Форт транзит», жовтого кольору, який був припаркований біля перукарні «Міф», і кричила, що затримала крадія. Він відразу вирішив підбігти до неї допомогти. На цей момент невідомий тоді йому чоловік, який є обвинуваченим, вже виліз через задні двері із вказаного автомобіля та намагався вирватися і втекти. З метою затримання даного чоловіка він побіг до автомобіля та побачив, що його вже тримав за руку чоловік на ім?я ОСОБА_13 .Зазначив, що коли тримав ОСОБА_3 за руку, то він почав йому говорити: «віддаю всі гроші, тільки відпустіть, все одно нічого не докажете».

Зі слів ОСОБА_6 йому відомо, що вона помітила даного чоловіка в своєму автомобілі, під час того, як він брав гроші із місця, де вони зберігалися, після чого намагався втекти через задні двері автомобіля.

Також він бачив, що у даного чоловіка із собою був паспорт громадянина України. В подальшому, приїхали працівники поліції, які оглянули місце події.

Свідок ОСОБА_14 суду показав: 12.07.2016 року, близько 09 год.40 хв. він перебував на вул. Гальшки Острозької в м. Острог Рівненської області, поблизу перукарні «Міф». В цей час почув як його кличе на допомогу знайома ОСОБА_15 , яка займається продажом помідорів та інших овочів. Він помітив, що вона стоїть біля свого автомобіля марки «Форт транзит», який був припаркований біля перукарні «Міф», та кричить, що затримала крадія. Коли він підбіг до неї, то невідомий чоловік, вже виліз через задні двері із автомобіля та намагався вирватися і втекти. Він схопив його за руку та тримав. В цей час до них підійшли ОСОБА_12 та ще один чоловік. ОСОБА_12 перехопив у нього з рук цього чоловіка. Цей чоловік почав вириватися, говорити що віддасть всі гроші, тільки щоб відпустили. Після цього в нього з-під футболки почали випадати грошові кошти купюрами різних номіналів, які розліталися по асфальту. Присутні почали збирати дані грошові кошти, а чоловік, який підійшов із ОСОБА_12 , почав телефонувати до поліції.
Свідок ОСОБА_16 суду показав: 12.07.2016 року, близько 09 год.40 хв. він проходив по вул. Гальшки Острозької в м. Острог Рівненської області, в напрямку від магазину «Річес» до супермаркету «Екомаркет», проходячи повз магазин «Софія», розмовляючи по телефону помітив, що через дорогу, біля перукарні «Міф», стоїть автомобіль «Форт Транзіт», біля якого між жінкою та чоловіком відбувається якась шарпанина. В ході цього жінка кричала, що затримала грабіжника, вона кликала на допомогу чоловіка на ім`я ОСОБА_13 . Він теж вирішив підійти та допомогти для неї. В цей час підбіг чоловік, як він зрозумів ОСОБА_13 , який відтягнув невідомого чоловіка від жінки. Разом з ним підійшов ОСОБА_12 , який схопив за руку невідомого чоловіка, який виривався та намагався втекти. Чоловік, який утримував злодія до їх підходу, передав його в руки для ОСОБА_12 . Він в цей час почав збирати грошові кошти, які випадали в невідомого з-під футболки на асфальт. Грошові кошти були різного номіналу та були пом`яті. Чоловік, якого затримали, почав говорити, що він так більше робити не буде, почав просити, щоб його відпустили. Він зателефонував до поліції та повідомив про крадіжку, так як зі слів жінки йому стало відомо, що вона виявила невідомого чоловіка у своєму автомобілі марки «Форт Транзіт», під час того, як він намагався викрасти її грошові кошти, які зберігалися в автомобілі в коробці під сидінням пасажира. Коли цього чоловіка тримав ОСОБА_12 , то з під його футболки висипалася решта грошових коштів.Чоловік, якого затримали був худорлявої статури, досить низького зросту, близько 155-160 см, віком близько 55-60 років, коротко стрижений. Також, при даному чоловікові був паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_3 , 1956 р. н. Був одягнений у футболку білого кольору, джинси синього кольору. Через деякий час, до місця події приїхали працівники поліції, які провели огляд місця події, після чого помістили його до службового автомобіля, та повезли до Острозького ВП. Зазначив, що ОСОБА_3 просив, щоб його відпустили, говорив, що його причетність до злочину все одно ніхто не докаже.

Зі слів ОСОБА_6 йому відомо, що вона помітила даного чоловіка в своєму автомобілі, під час того, як він брав гроші із місця, де вони зберігалися, а саме з коробки, яка стояла під переднім пасажирським сидінням, після чого намагався втекти через задні двері автомобіля.

Також він був учасником впізнання ОСОБА_3 у Острозькому відділі поліції та впізнав останнього як особу, що намагалася викрасти гроші у

ОСОБА_6 .

З матеріалів кримінального провадження встановлено наступне.

Кримінальне провадження №0000305 розпочате 12.07.2016 за заявою ОСОБА_6 ( т.2 а.с.8 ).
Із витягу з кримінального провадження № 70000305 від 12.07.2016 року, згідно якого до ЄРДР внесені відомості за заявою ОСОБА_6 про те, що 12.07.2016 року близько 09 год.40 хв. в м. Острог, ОСОБА_3 , знаходячись поблизу перукарні «Міф», що по вул. Гальшки Острозької,1, в м. Острозі Рівненської області, діючи повторно, з корисливих мотивів, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, скориставшись відсутністю спостереження за ним, шляхом вільного доступу проник через задні дверці до незамкненого автомобіля марки «Форд Транзит», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить на праві власності ОСОБА_6 , де з паперової коробки, яка знаходилась під переднім сидінням автомобіля, намагався таємно викрасти грошові кошти, що належать на праві приватної власності потерпілій в сумі 950 гривень. Однак, не вчинив всіх дій, які він вважав необхідними для доведення даного злочину до кінця з причин, що не залежали від його волі, так як був виявлений на місці вчинення злочину потерпілою ОСОБА_6 , якою і було припинено злочині дії ОСОБА_3 ( т.2 а.с.1).
Відповідно до протоколу огляду місця події від 12 липня 2016 року був оглянутий автомобіль марки «Форд Транзит», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та додана фото таблиця до нього. На момент огляду даного автомобіля встановлено, що задня дверка автомобіля відчинена, у задній частині автомобіля знаходились паперові коробки, які складені хаотично одна на одній. Коробки складені таким чином що, що між ними наявний прохід до передньої частини автомобіля. При огляді у передньої частини автомобіля встановлено, що передні дверці на момент огляду зачинені та наявні три сидіння, які з`єднані між собою. На підлозі під передньою правою дверцею наявна паперова коробка в якій знаходились грошові кошти різними номіналами, а саме 1,2,5,10,20 гривень. Поруч з автомобілем знаходилась ОСОБА_6 , яка тримала в руках поліетиленову коробку, в якій знаходились грошові кошти, при перерахунку загальна сума яких становила 950 гривень, які були упаковані в поліетиленовий пакет, типу файл, горловина якого зв`язана ниткою білого кольору, на вільні кінці якої прикріплена бирка з пояснювальними записами, які вилучені в Острозький ВП. Під час огляду автомобіля будь-яких слідів більше виявлено не було та нічого не вилучено. ( т.2 а.с.9-11).

Відповідно до постанови про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 12.07.2016 року грошові кошти в сумі 950 гривень приєднано до кримінального провадження в якості речових доказів та повернуто ОСОБА_6 на зберігання до прийняття остаточного рішення по справі.(т.2 а.с.12).

Відповідно до розписки, за збереження описаного майна від 12 липня 2016 року, ОСОБА_6 , передано на зберігання грошові кошти в сумі 950 гривень, які вилучені в м. Острог вул. Гальшки Острозької. ( т.2 а.с.13).

Відповідно до протоколів пред`явлення для впізнання за фотознімками від 12.07.2016 року були представлені три особи зображених на фотознімках, та додана фототаблиця до нього, згідно яких потерпіла ОСОБА_6 , свідок ОСОБА_16 , впізнали чоловіка зображеного на фотознімку за № 3. ( т.2 а. с.18-21).

Вироком Волчанського районного суду Харківської області № 617/1672/13-к від 24.09.2014 року ОСОБА_17 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.1.2,3 ст.185, ч.1 ст. 263 КК України та призначено покарання 4 роки 6 місяців позбавлення волі.( т.2 а.с.81-83).

Вироком Білогірського районного суду Хмельницької області ОСОБА_3 визнано винним за ч.2 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді арешту строком на 3 місяці. ( т.2 а.с.90-91).

Відповідно до ксерокопії паспорту серії НОМЕР_2 , виданого Острозьким РС УДМС України в Рівненській області 17.12.2015 року ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Вілія Острозького району Рівненської області. ( т.2 а.с.76).

Згідно довідки Острозької ЦРЛ № 201 від 26.08.2016року, ОСОБА_3 , на диспансерному обліку в психіатричному та наркологічному кабінетах не числиться.( а.с.101).

Згідно характеристики Вілійської сільської ради Острозького району Рівненської області № 554 від10.08.2016 року. ОСОБА_3 , за місцем проживання характеризується негативно. ( а.с.102).

Згідно довідки Вілійської сільської ради Острозького району Рівненської області № 655 від 10.08.2016 року про те що його сім`я складається : мати ОСОБА_18 ІНФОРМАЦІЯ_3 . ( т.2 а.с.103).

Після вчинення кримінального правопорушення, з метою уникнення відповідальності за вчинений злочин, обвинувачений покинув своє місце проживання, у зв`язку з чим судом 09.09.2016 року було задоволено клопотання слідчого та надано дозвіл на затримання ОСОБА_3 з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. ( т.2 а. с.54-55).
Невизнання обвинуваченим ОСОБА_3 вини у вчиненні незакінченого замаху на таємне викрадення чужого майна, вчиненого повторно, а саме грошових коштів в сумів 950 гривень, належних потерпілій ОСОБА_6 суд розцінює, як один із способів уникнути кримінальної відповідальності за вчинений ним злочин і така версія обвинуваченого, як і те що в ного були інші кошти номіналом по 500 і 100 гривень спростовується логічними і послідовними показами потерпілої, свідків, які в своїх зазначених вище показах чітко розповіли про обставини вчинення ОСОБА_3 злочину та спростовується дослідженими в судовому засіданні матеріалами кримінального провадження.
Посиланя ОСОБА_3 на те, що він не зазначав про інших свідків, так як в порядку ст 63 Конституції України має право не давати покази щодо себе та те, що слідство проводилось упереджено, не усуває вимоги ч.12 ст.290 КПК України. Судом враховується, що ні під час обрання запобіжного заходу, ні під час судових засідань до останнього засідання обвинувачений про ці факти не зазначав, що позбавляє суд допустити відомості, що містяться в них як докази.
Позиція захисника про те, що невірно визначений потерпілий спростовується вимогою ст.55 КПК і показами самої потерпілої, яка вказувала на те, що здійснювала підприємницьку діяльність з чоловіком.
Позиція захисника про те, що в провадженні відсутні речові докази в реєстрі матеріалів досудового розслідування спростовується дослідженими в судовому засіданнні матеріалами справи.
Аналізуючи зазначені докази, суд приходить до висновку що винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України знайшла своє підтвердження показаннями потерпілої та свідків, а також доводиться в повному обсязі матеріалами кримінального провадження, які не суперечать один одному, співвідносяться між собою, узгоджуються в деталях. Суд оцінює зібрані по справі і представлені докази допустимими, достовірними і достатніми для правильного вирішення справи по суті, у зв`язку з чим вважає за можливе покласти їх в основу вироку.
Таким чином, розглянувши справу в межах пред`явленого обвинувачення, проаналізувавши всі наявні в матеріалах кримінального провадження дані, які на думку сторони обвинувачення та сторони захисту є доказами, суд приходить до наступних висновків.
Згідно ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладається на слідчого та прокурора.
У відповідності до ст.22 КПК України одна із засад кримінального провадження - змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне відстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими КПК України.
Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях і усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, а відповідно до ч.3 ст.373 КПК України, обвинувальний вирок не може гуртуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.
Відповідно до ст.68 КК України при призначенні покарання за незакінчений злочин суд, керуючись положеннями статей 65-67 цього Кодексу, враховує ступінь тяжкості вчиненого особою діяння, ступінь здійснення злочинного наміру та причини, внаслідок яких злочин не було доведено до кінця.
Відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст.50 КК України, покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.
Згідно з п.п. 1-3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
Із врахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом більш суворого покарання особам за наявності рецидиву злочину.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого і зокрема те, що відповідно до ст. 12 КК України обвинуваченим скоєно злочин середньої тяжкості за який передбачена альтернатива видів покарань.
Суб`єктивна сторона крадіжки вчиненої ОСОБА_3 характеризується прямим умислом на заволодіння чужим майном. При цьому зміст умислу винного при крадіжці охоплюється його переконаністю у тому, що викрадення ним майна здійснюється таємно від потерпілого, де обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони крадіжки є корисливий мотив.
Оцінивши сукупність доказів, суд прийшов до висновку, що дії обвинуваченого вірно кваліфіковані ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, так як ОСОБА_3 вчинив незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна, вчинений повторно.

Суд, призначаючи покарання відповідно ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який віднесено до категорії злочинів середньої тяжкості, відношення до скоєного, особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий за вчинення умисних злочинів, повторно вчинив новий умисний злочин в період відбування покарання з іспитовим строком до погашення чи зняття судимості у встановленому законом порядку, за місцем проживання характеризується з негативної сторони, на диспансерному обліку в психіатричному та наркологічному кабінетах не числиться.
Обставиною яка обтяжує покарання ОСОБА_3 у відповідності до ст. 67 КК України є рецидив злочинів.
Обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст.66 КК України судом не встановлено. Обвинувачений ні під час провадження досудового розслідування, ні під час судового розгляду кримінального провадження у вчиненому не розкаявся, факт вчинення злочину заперечував, органам слідства не сприяв.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає за можливе виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 виключно в умовах ізоляції від суспільства, призначивши йому покарання у виді позбавлення волі у межах санкції ч.3 ст. 15, ч. 2 ст.185 КК України, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України буде достатнім та необхідним для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.
Приймаючи до уваги вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі, передбаченого санкцією ч.3 ст.15,ч.2 ст.185 КК України, оскільки саме такий вид покарання є необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
Злочин, за який засуджується даним вироком ОСОБА_3 вчинив в період відбування покарання з іспитовим строком 2 роки, тому відповідно до ч.1 ст.71 КК України до покарання за даним вироком належить повністю приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Острозького районного суду Рівненської області від 12.03.2016 року.
Судом встановлено, що заявлені ризики, передбачені ст.177 КПК України, відповідно до ухвали суду від 12.10.2016 року, що виправдовують тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 в даний час не зменшилися. Тому суд вважає необхідним до набрання вироком законної сили продовжити застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_3 .
Відповідно до ст. 100 КПК України речові докази- грошові кошти в сумі 950 гривень слід вважати повернутими потерпілій ОСОБА_6 .
Керуючись ст.ст. 368-371, 373-374 КПК України, суд,-
засудив:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 3 років позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.71 КК України до призначеного покарання повністю приєднати не відбуту частину покарання за вироком Острозького районного суду Рівненської області від 12.03.2016 року, та остаточно визначити покарання у виді чотирьох років чотирьох місяців позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з 11 жовтня 2016 року.
Зарахувати ОСОБА_3 у строк відбування покарання з моменту затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення з 11 жовтня 2016 року зарахувавши до нього час попереднього тримання під вартою за правилами ч. 5 ст.72 КК України по день набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_3 залишити без змін до набрання вироком законної сили.
Речові докази: грошові кошти в сумі 950 гривень вважати повернутими потерпілій ОСОБА_6 .
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Рівненської області через Острозький районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а копія вироку обвинуваченому та прокурору підлягає врученню негайно після проголошення.

Суддя Острозького районного судуОСОБА_1