АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 607/4947/16-кГоловуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/789/94/17 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - арешт майна
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 травня 2017 р. м.Тернопіль

Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Тернопільської області в складі:

Головуючої - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
з участю в режимі відеоконференції адвоката

ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі матеріали судового провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 липня 2016 року про накладення арешту на майно, -
ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою слідчий суддя задовольнив клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Тернопільській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором прокуратури Тернопільської області з питань нагляду за додержанням законів органами СБУ та державної прикордонної служби ОСОБА_6 про арешт майна - задовольнити.
Накладено арешт на майно, яке перебуває у власності підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:

- нежитлове приміщення першого поверху АДРЕСА_1 ,

- нежитлове приміщення АДРЕСА_2 ,

- житловий будинок в АДРЕСА_3 ,

- причеп «Верда 1», 2013 року випуску, шасі НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 ;

- причеп «Сантей 1600», 2012 року випуску, шасі № НОМЕР_3 , державний номерний знак НОМЕР_4 , шляхом позбавлення ОСОБА_8 права на відчуження, розпорядження та користування вказаним майном.

В апеляційній скарзі та доповненнях до неї адвокат просить вказану ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно.
Вважає зазначену ухвалу протиправною та необґрунтованою, ухваленою з грубим порушенням норм процесуального права.
Зазначає, що матеріали клопотання слідчого взагалі не містять даних та жодних підстав, передбачених ст. 170 КПК України для накладення арешту.
Вказує, що ухвалою про накладення арешту на майно ОСОБА_8 фактично визнали винним у вчиненні інкримінованого злочину.
Права ОСОБА_8 як власника, внаслідок арешту є порушеними, що суперечить загальним засадам володіння особою майном, приписам національного законодавства та вимогам ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини.

Заслухавши суддю-доповідача, захисника ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_10 , який підтримав подану апеляційну скаргу з доповненнямиі, з мотивів викладених у них, просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно, прокурора, який вважає рішення суду законним та обґрунтованим, а апеляцію такою, що задоволенню не підлягає, дослідивши матеріали судового провадження, доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Як вбачається з матеріалів провадження, у серпні 2015 року громадянин України ОСОБА_8 , усвідомлюючи, що «ЛНР» здійснює терористичну діяльність на території України, вирішив організаційно сприяти терористичній організації і фінансово забезпечувати її злочинну діяльність.
В цей же період, ОСОБА_8 , будучи фахівцем у фінансовій сфері, умисно створив у вул.Градусова,4/132, фінансову установу терористичної організації «ЛНР» - небанківську комерційну фірму «РОСФИНГРУПП» та організував і налагодив її роботу із забезпечення переказів, видачі учасникам терористичної організації готівкових коштів з їх банківських рахунків, обміну валют, а також видачі дозволів підприємцям тимчасово окупованої території Луганської області на здійснення фінансової діяльності, надання фінансових та інформаційних послуг.

Надалі, ОСОБА_8 , як директор «РОСФИНГРУПП», з метою досягнення злочинного результату, у серпні - грудні 2015 року, будучи уповноваженим так званим державним комітетом податків і зборів терористичної організації «ЛНР», умисно видавав підприємцям тимчасово окупованої території Луганської області дозволи на здійснення діяльності в сфері обміну валют, грошових переказів і встановлення розрахункових терміналів, чим організаційно сприяв діяльності вказаної терористичної організації, налагоджуючи і забезпечуючи роботу її фінансової системи.

Крім того, 15-18 лютого 2016 року ОСОБА_8 , з метою надходження коштів на рахунки «ЛНР» у вигляді податків і зборів, умисно та цілеспрямовано прийняв участь в підготовці «Порядку ведення господарської діяльності суб`єктами господарювання, які здійснюють валюто - обмінні операції та грошові перекази», який 29.03.2016 було затверджено постановою № 142 так званої ради міністрів терористичної організації «ЛНР»

Також, ОСОБА_8 , для досягнення злочинного результату, у серпні - грудні 2015 року, одержав спеціальний дозвіл так званого державного комітету податків і зборів терористичної організації «ЛНР» на здійснення фірмою «РОСФИНГРУПП» послуг в сфері обміну валют, грошових переказів за що кожного місяця добровільно сплачував терористичній організації «ЛНР» грошові кошти в сумі 1 200 000 гривень, а всього 4 800 000 гривень.

Окрім цього, наприкінці грудня 2015 року ОСОБА_8 , для забезпечення злочинної діяльності, сплатив представникам терористичної організації «ЛНР» грошові кошти в сумі 600 000 російських рублів, що еквівалентно 197 586 грн., як донараховані податки за роботу фірми «РОСФИНГРУПП» у сфері надання фінансових послуг.

Надалі, у період з 01 листопада 2015 року по 12 квітня 2016 року, ОСОБА_8 , з метою фінансового забезпечення терористичної організації, усунення перешкод її злочинної діяльності та переслідуючи корисливу мету, сплатив терористичній організації «ЛНР» грошові кошти в сумі 6 000 000 російських рублів, що еквівалентно 2 285 640 грн. (станом на 12.04.2016 по курсу НБУ), як оплату за придбані ним марки акцизного податку, призначені для маркування тютюнових виробів, які він мав намір реалізувати на тимчасово підконтрольній терористичній організації «ЛНР» території України.

Перераховуючи в бюджет «ЛНР» грошові кошти, ОСОБА_8 усвідомлював, що їх буде використано учасниками вказаної організації для терористичної діяльності на території України.

Всього з серпня 2015 року по 12 квітня 2016 року, ОСОБА_8 , умисно, з метою забезпечення відповідних умов для діяльності терористичної організації «ЛНР», її збройного протистояння діям української влади, сплатив вказаній терористичній організації грошові кошти на загальну суму 7 283 226 грн., чим фінансово забезпечив її злочинне функціонування.

Крім того, в ході досудового слідства встановлено, що ОСОБА_8 є власником:

- нежитлового приміщення першого поверху АДРЕСА_1 ,

- нежитлового приміщення АДРЕСА_2 ,

- житлового будинку в АДРЕСА_3 ,

- причепу «Верда 1», 2013 року випуску, шасі НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 ;

- причепу «Сантей 1600», 2012 року випуску, шасі № НОМЕР_3 , державний номерний знак НОМЕР_4 .

26 травня 2016 року громадянину ОСОБА_8 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.258-5 КК України, шляхом направлення повідомлення поштовим зв`язком за місцем проживання підозрюваного.

20 липня 2016 року ОСОБА_8 вручено письмове повідомлення про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.258-3, ч. 2 ст.258-5 КК України, шляхом направлення повідомлення поштовим зв`язком за місцем проживання підозрюваного.
Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Частиною 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1.збереження речових доказів; 2. спеціальної конфіскації; 3.конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4.відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч.1 ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Згідно клопотання, метою даного арешту старшим слідчим в ОВС слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Тернопільській області ОСОБА_9 вказано, що такий необхідний для забезпечення кримінального провадження та конфіскації майна як виду покарання, тобто що встановлено п.3 ч.2 ст.170 КПК України.
Частиною 5 ст.170 КПК України встановлено, що у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених КК України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.
Відповідно до змісту ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Вирішуючи питання про накладення арешту на майно ОСОБА_8 , слідчим суддею було в повній мірі дотримано вищевказаних вимог законодавства. При цьому суд виходив з того, що санкцією ч. 2 ст.258-5 КК України, за якою підозрювався ОСОБА_8 , передбачено покарання у вигляді конфіскації майна, у зв`язку з чим належить арештувати майно, яке перебуває у власності підозрюваного.
З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів повністю погоджується та не вбачає підстав до задоволення апеляції захисника ОСОБА_8 ..
Порушень вимог КПК України, які б могли стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, по справі не встановлено.
Також, колегія суддів вважає необґрунтованим посилання апелянта про порушення слідчим суддею вимог КПК в частині проведення судового засідання з розгляду клопотання про арешт майна без технічного його фіксування.
Так, відповідно до ч.1 ст.107 КПК України рішення про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час досудового розслідування, в тому числі під час розгляду питань слідчим суддею, приймає особа, яка проводить відповідну процесуальну дію. За клопотанням учасників процесуальної дії застосування технічних засобів фіксування є обов`язковим.
Таким чином, враховуючи вищевикладені вимоги та беручи до уваги відсутність клопотань учасників процесу про технічну фіксацію судового засідання, колегія суддів не вбачає порушень слідчим суддею порядку проведення судового засідання, на які вказував апелянт у своїй скарзі.

На підставі наведено, керуючись ст.ст. 170-172, 405, 407, 409, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-
УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 липня 2016 року залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 липня 2016 року про арешт майна ОСОБА_8 - без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи
З оригіналом згідно:
Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_2