Деражнянський районний суд Хмельницької області
Справа № 673/300/17
Провадження № 1-кп/673/26/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 травня 2017 р. м.Деражня

Деражнянський районний суд

Хмельницької області

в складі: головуючий - суддя ОСОБА_1

при секретарі судових засідань ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 ,захисника ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000364 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.11.2016 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця c. Гатна Деражнянського району Хмельницької області, жителя АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, не одруженого, не маючого на утриманні малолітніх, раніше судимого:
- 10.05.2007 року Деражнянським районним судом Хмельницької області за ч.1 ст. 115 КК України до 8 років позбавлення волі, згідно ухвали Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12.08.2014 року невідбуту частину строку покарання 5 місяців 15 днів замінено на 240 годин громадських робіт,-
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
19 листопада 2016 року ОСОБА_4 , знаходячись в с. Марківка Деражнянського району Хмельницької області, в належному ОСОБА_6 житловому будинку, що по АДРЕСА_3 , прийняв рішення про таємне викрадення належних ОСОБА_6 мобільного телефону марки «Viaan V181 Black» та грошових коштів.
Реалізовуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, 19.11.2016 року біля 16 годин 00 хвилин ОСОБА_4 , із житлового будинку, який розташований по АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_6 , діючи умисно, повторно, з корисливою метою, скориставшись відсутністю нагляду господаря будинку, шляхом вільного доступу таємно викрав мобільний телефон марки «Viaan V181 Black» вартістю 342 грн. 95 коп. із сім-карткою оператора мобільного зв`язку «Київстар» вартістю 25 грн. та грошові кошти в сумі 300 грн., які належать ОСОБА_6 , спричинивши останньому матеріальної шкоди на загальну суму 667 грн. 95 коп.

Таким чином, за результатами досудового розслідування ОСОБА_4 органами слідства було оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, тобто, у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, а 24.02.2017 року обвинувальний акт, після підписання сторонами Угоди про примирення від 24.02.2017 року (Далі Угода) під час досудового розслідування, із згаданою угодою було невідкладно надіслано до суду.
У підготовчому судовому засіданні, в якому проводився розгляд щодо угоди з обов`язковою участю її сторін, потерпілий ОСОБА_6 заявив клопотання про затвердження укладеної 24.02.2017 року між ним та обвинуваченим ОСОБА_4 , в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469 та 471 КПК України, Угоди про примирення та просив суд її затвердити.
Разом з тим, потерпілий підтвердив суду, що він цілком розуміє наслідки затвердження угоди про примирення, визначені ст. 473 КПК України, пояснив, що завдана йому злочином матеріальна та моральна шкода відшкодована повністю і претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого він не має, тому просив призначити обвинуваченому узгоджене сторонами покарання.
Так, перевіряючи зазначену Угоду на відповідність вимогам чинного КПК України, суд встановив, що відповідно до неї потерпілий та обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення ОСОБА_4 та його правової кваліфікації за ч. 2 ст. 185 КК України, щодо розміру завданої кримінальним правопорушенням матеріальної шкоди в сумі 667 грн. 95 коп., відшкодування обвинуваченим нанесеної матеріальної та моральної шкоди в повному обсязі, зобов`язання обвинуваченого вибачитись перед потерпілим за вчинення протиправних дій під час розгляду справи в суді, а також щодо узгодженого покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки із звільненням від відбування покарання з випробуванням, у відповідності до ст. 75 КК України, згоди сторін на його призначення, щодо наслідків укладення та затвердження Угоди, передбачених ст. 473 КПК України та щодо наслідків невиконання Угоди, передбачених ст. 476 КПК України і щодо умисного невиконання Угоди про примирення, а також інших істотних для відповідного кримінального провадження обставин.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 зазначив, що він цілком розуміє характер обвинувачення, яке йому пред`явлено та повністю визнав себе винуватим у вчиненні інкримінованого йому злочині, щиро розкаявся у вчиненому, відшкодував завдану шкоду та визнав фактичні обставини справи встановлені слідством.
Разом з тим, обвинувачений зазначив, що він цілком розуміє, що має право на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчинені якого його обвинувачують, а він право мовчати і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення, мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно, допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь.

Крім того, обвинувачений розуміє наслідки укладення та затвердження Угод про примирення, передбачені ст. 473 КПК України, наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України, характер кожного обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, тому просив угоду про примирення затвердити та призначити йому узгоджене сторонами покарання.
Прокурор вважає, що укладення такої Угоди суперечить інтересам суспільства, а тому, із урахуванням особи обвинуваченого ОСОБА_4 , який є раніше неодноразово судимим, вона просить відмовити в затвердженні Угоди.

Заслухавши думку прокурора, сторони угоди, перевіривши умови укладання угоди, відповідність її змісту вимогам чинного кримінального процесуального законодавства України, роз`яснивши та з`ясувавши в обвинувачуваного та потерпілого повне розуміння ними їх процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які примусили б їх погодитися на підписання угоди про примирення, характеру висунутого ОСОБА_4 обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про примирення, суд дійшов висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити надану угоду про примирення з наступних підстав.
Так, у відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст.ст. 468 - 475 цього Кодексу.
Разом з тим, відповідно до правил ст.ст. 468 та 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Так, суд погоджується з викладеною в угоді правовою кваліфікацією дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, тому його винуватість у вчиненні інкримінованого злочину, який згідно положень ст. 12 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, суд визнає доведеною.
При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує умови угоди, ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Зокрема, вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він на «Д» обліку в лікаря нарколога не перебуває, проте з жовтня 2016 року перебуває на обліку в лікаря психіатра з приводу помірних когнітивних розладів, по місцю фактичного проживання характеризується негативно, неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, неодружений, депутатом місцевих рад не являється.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого судом визнаються повне визнання ним вини, його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне усунення заподіяної шкоди.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого судом визнається рецидив злочину.

Таким чином, суд, діючи в порядку ст. 474 КПК України, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження та відповідної перевірки матеріалів самої кримінальної справи переконався, що укладення Угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в Угоді, а узгоджені сторонами вид і міра покарання не є такими, що не відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.
Крім того, суд дійшов висновку, що умови Угоди про примирення відповідають вимогам чинного кримінально-процесуального законодавства України, інтересам суспільства та не порушують права, свободи та інтереси сторін та інших осіб.
Водночас, судом встановлені обґрунтовані підстави вважати, що укладення Угоди було добровільним, і сторони дійсно примирились, взяті обвинуваченим на себе за Угодою про примирення зобов`язання очевидно можливі для виконання, а матеріальна шкода не потребує відшкодування, оскільки викрадені речі в ході досудового розслідування в повному об`ємі були передані потерпілому.
Вирішуючи юридичну долю речових доказів по справі, суд приходить до висновку, що мобільний телефон марки «Viaan V181 Black» та сім-картку оператора мобільного зв`язку «Київстар», які були передані потерпілому ОСОБА_6 , належить залишити йому ж.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що Угоду про примирення від 24.02.2017 року укладену сторонами обвинувачення та захисту в даному кримінальному провадженні належить затвердити, а ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому узгоджену сторонами міру покарання, як необхідну та достатню для його виправлення та попередження нових злочинів.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. п. 1 ч. 100, 314, 368, 370, 374, 375, 471, 474 та 475 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В :
Угоду про примирення від 24.02.2017 року між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_6 , затвердити.
Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому узгоджену сторонами міру покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки.
На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 роки.
Відповідно до ст. 76 КК України, покласти на засудженого ОСОБА_4 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання.

Речові докази по справі: мобільний телефон марки «Viaan V181 Black» та сім-картку оператора мобільного зв`язку «Київстар» залишити власнику - ОСОБА_6 .

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирався.
Вирок суду першої інстанції на підставі угоди про примирення між потерпілим і підозрюваним, обвинуваченим може бути оскаржений в апеляційному порядку через Деражнянський районний суд Хмельницької області, який його ухвалив, до апеляційного суду Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених статтею 394 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, яка негайно після проголошення вручається безпосередньо обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1