Справа № 182/323/17
Провадження № 1-кп/0182/297/2017
У Х В А Л А
Іменем України
03.02.2017 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі кримінальне провадження , відомості про вчинення якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21 грудня 2016 року за №0005063 стосовно :

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нікополь, Дніпропетровської області, громадянки України, українки, освіта вища, пенсіонерка, не працююча, заміжня, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , а мешкає за адресою: АДРЕСА_2 раніше не судимої:

обвинуваченої у вчиненні правопорушення за правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 190, ч.1, ч.4 ст. 358 КК України,

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора: ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 18.04.2016 року, з метою отримання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, усупереч ст. 6 Порядку надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України га районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, який затверджений постановою Кабінету міністрів України № 505 від 01.10.2014 року «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг», перебуваючи у приміщенні Управління праці та соціального захисту населення Нікопольської міської ради, яке знаходиться за адресою: вул. Атаманська (Кріпака), 2, м. Нікополь, Дніпропетровська область, маючи умисел на шахрайське заволодіння чужим майном шляхом обману, з корисливих мотивів, діючи умисно, особисто заповнила відповідну заяву, в яку внесла неправдиві дані, про те, що у неї на момент заповнення заяви відсутнє житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших аніж тимчасово окупована територія України та райони проведення антитерористичної операції, яку надала в Управління праці, соціального захисту населення Нікопольської міської ради, хоча фактично ОСОБА_3 09.03.2016 р. на підставі свідоцтва про спадщину, набула у власність ? частину будинку АДРЕСА_3 , площею 57,7 кв.м., внаслідок чого, незаконно, умисно, з корисливих мотивів, шляхом обману, отримала соціальну допомогу за період часу з 01.04.2016 по 31.08.2016 у сумі 5 тисяч 245 гривень 06 копійок, тим самим заволоділа коштами Державного Бюджету України на вищевказану суму, чим завдала державі збитку на вказану суму.
Вказані умисні дії ОСОБА_3 мають правову кваліфікацію за ч. 1 ст. 190 КК України - заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).
Крім того, 18.04.2016 ОСОБА_3 , перебуваючи в приміщенні Управління праці та соціального захисту населення Нікопольської міської ради, яке знаходиться за адресою: вул. Атаманська (Кріпака), 2, м. Нікополь, Дніпропетровська область, де з метою отримання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, умисно підробила офіційний документ - «заяву про призначення щомісячної адресної допомоги особам, які перемішуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг», шляхом внесення неправдивих даних, про те, що у неї, чи у членів сім`ї на момент заповнення заяви відсутнє житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших аніж тимчасово окупована територія України та райони проведення антитерористичної операції, хоча фактично, відповідно до інформації з Реєстру прав власності на нерухоме майно, ОСОБА_3 09.03.2016 р. на підставі свідоцтва про спадщину, набула у власність ? частину будинку АДРЕСА_3 , площею 57,7 кв.м., внаслідок чого, незаконно, умисно, з корисливих мотивів, шляхом обману, отримала соціальну допомогу за період часу з 01.04.2016 по 31.08.2016 у сумі 5 тисяч 245 гривень 06 копійок, тим самим заволоділа коштами Державного Бюджету України на вищевказану суму, чим завдала державі збитку на вказану суму.
Зазначені умисні дії ОСОБА_3 мають правову кваліфікацію за ч. 1 ст. 358 КК України - підроблення іншого офіційного документа, який посвідчується установою чи іншою особою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи і який надає права з метою використання його підроблювачем.
Крім того, ОСОБА_3 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел 18.04.2016, перебуваючи в приміщенні Управління праці та соціального захисту населення Нікопольської міської ради, яке знаходиться за адресою: вул. Атаманська (Кріпака), 2, м. Нікополь, Дніпропетровська область, пред`явила офіційний документ - «заяву про призначення щомісячної адресної допомоги особам, які перемішуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг» уповноваженій особі Управління праці та соціального захисту населення Нікопольської міської ради, таким чином використала завідомо підроблений документ.
Ці умисні дії ОСОБА_3 мають правову кваліфікацію за ч.4 ст. 358 КК України як використання завідомо підробленого документа.
Своїми діями ОСОБА_3 , у період з 01.04.2016 по 31.08.2016, незаконно заволоділа грошовими коштами, виплаченими в якості призначеної адресної допомоги, у сумі 5 тисяч 245 гривень 06 копійок.
ОСОБА_3 визнала свою вину та пояснила, що вона приїхала в м. Нікополь, де проживають її родичі та з листопада 2014 року вона і її чоловік одержують соціальну допомогу, як особи тимчасово переміщені з зони АТО. Вона особисто заповнювала заяву про надання такої допомоги і зазначала про відсутність у неї у власності житла, грошових депозитів та більше двох транспортних одиниць у родині. Але 09.03.2016 року вона оформила спадщину і одержала свідоцтво про право власності в порядку спадкування на пів будинку, розташованого по АДРЕСА_3 . Спадщина на це майно відкрилася ще в 2008 році, але вона не одержала вчасно свідоцтво про право власності на будинок і в цьому будинку проживає її племінниця з малолітніми дітьми. Тому, вона зі своєю родиною вимушена наймати житло в якому проживає на цей час. Отримавши свідоцтво про право власності на 1/2 частину зазначеного будинку, вона одразу ж подарувала його своїй доньці. Вважала, що про це ніхто не дізнається, оскільки заява на отримання соціальних виплат оформлюється на три місяці. Незаконно одержану допомогу вона сплатила державі і щиро кається в скоєному, тому обвинувачена заявила клопотання про звільнення її від кримінальної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених ч.1 ст.190, ч.1,4 ст.358 КК України у зв`язку з дійовим каяттям.
Представник потерпілого ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, але надав заяву в якій просив проводити судовий розгляд провадження у її відсутність.
Провину ОСОБА_3 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення доведено матеріалами кримінального провадження, які за згодою сторін, дослідженні судом. Відповідно до заяви обвинуваченої ОСОБА_3 вона та її чоловік взяті на облік як особи, які переміщені з району проведення АТО (а.п.113). В заявах, які власноруч заповнені обвинуваченою ОСОБА_7 щодо призначення щомісячної адресної допомоги тимчасово переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг ( а.п.114-118) відсутні відомості про наявне у її власності нерухоме майно в м. Нікополі. Відповідно до Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі ОСОБА_3 успадкувала за законом 1/2 частину будинку за адресою АДРЕСА_3 ( а.п.126,127) про що 19.03.2016 року одержала свідоцтво про право на спадщину за законом ( а.п.131) . 23.09.2016 року успадковане майно ОСОБА_3 подарувала своїй доньці ОСОБА_8 згідно договору дарування ( а.п.133) та відомості про нового власника майна внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ( а.п.137-).
За таких обставин очевидно, що дії ОСОБА_3 були умисними і мають правильну правову кваліфікацію за ч.1 ст. 190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), за ч.1 ст. 358 КК України як підроблення іншого офіційного документа, який посвідчується установою чи іншою особою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи і який надає права з метою використання його підроблювачем та за ч.4 ст. 358 КК України як використання завідомо підробленого документа.
Відповідно до ч.4 ст. 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Згідно ст. 45 КК України особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення злочину щиро покаялася, активно сприяла розкриттю злочину і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.
Як встановлено судом, обвинувачена ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочинів, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до злочинів невеликої тяжкості. Обвинувачена раніше не судима, злочин вчинила вперше, характеризується за місцем проживання позитивно. ОСОБА_3 повністю визнала свою вину, щиро покаялася у вчиненні злочину, висловлює жаль з приводу вчиненого; активно сприяла його розкриттю, а саме на досудовому слідстві повністю визнавала свою вину, давала правдиві покази, не намагалася уникнути відповідальності. Крім того, вона добровільно та повністю відшкодував завдані її діями збитки, що зазначено у довідці начальника Управління праці та соціального захисту населення №630/2 від 03.02.2017 року.
П. 3 Постанови № 12 Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» передбачає, що передбачене у ст. 45 КК України звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.
Тому, заслухавши думку сторін кримінального провадження, враховуючи, що є всі підстави для звільнення обвинуваченої ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК України, заявлене клопотання є обґрунтованим і підлягає задоволенню. Вона підлягає звільненню від кримінальної відповідальності, а справа щодо неї закриттю.
Керуючись ст. 45 КК України, ст. 284, 372 КПК України, - суд
У Х В А Л И В :

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21 грудня 2016 року за №0005063 стосовно ОСОБА_3 , обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушеннях, передбачених ч.1 ст. 190, ч.1 ч.4 ст. 358 КК України закрити у зв`язку з дійовим каяттям обвинуваченої.

Звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190, ч.1, ч.4 ст.358 КК України.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченої не обирався. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Речові докази відсутні.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом семи днів з дня її оголошення до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляції через Нікопольський міськрайонний суд.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1