Справа № 669/203/17
Провадження № 1-кп/685/89/17
В И Р О К

іменем України

31 липня 2017 року смт Теофіполь
Теофіпольський районний суд Хмельницької області
в складі головуючого судді ОСОБА_1
з участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в смт Теофіполь кримінальну справу про обвинувачення
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Чорнобаївка Білозерського району Херсонської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, освіта неповна середня, одруженого, на утриманні має двох малолітніх дітей, опікуна дитини інваліда з дитинства, не депутата, військовозобов`язаного, згідно ст. 89 не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України,
В С Т А Н О В И В :
підсудний ОСОБА_5 у вересні 2016 року на стихійному ринку м. Шумськ Тернопільської області у незнайомого чоловіка купив мисливську рушницю та порох по ціні 1000 грн. та привіз до свого місця проживання в с.Ставищани Білогірського району, де сховав на шафу в коридорі житлового будинку. З того часу по 19 січня 2017 року підсудний частину купленого пороху використав для виготовлення мисливських патронів, а частину зберігав на шафі. Таким чином, підсудний ОСОБА_5 достовірно знаючи про відсутність у нього передбаченого законом дозволу, діючи умисно, з метою виготовлення для власних потреб мисливських патронів, у невстановленої особи, всупереч вимогам законодавства, а саме:
*Постанови Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна», а саме п. 2 Додатку №1 «Перелік видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України», відповідно до якого, вибухові речовини й засоби вибуху не можуть перебувати у власності громадян;
п. 2 Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 р. № 576. (далі Положення про дозвільну систему), відповідно до якого вогнепальна зброя (нарізна воєнних зразків, несучасна стрілецька, спортивна, навчальна, охолощена, мисливська нарізна і гладкоствольна), бойові припаси до неї, холодна зброя, (арбалети. мисливські ножі тощо), пневматична зброя калібру понад 4,5 міліметра і швидкістю польоту кулі понад 100 метрів за секунду, пристрої вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначені патрони, вибухові матеріали і речовини належать до предметів, матеріалів і речовин, на які поширюється дозвільна система;
*п. 9 Положення про дозвільну систему, відповідно до якого видача дозволів на виготовлення, придбання, зберігання, обліку, охорону, перевезення і використання предметів, матеріалів і речовин, а саме на вибухові матеріали і речовини, здійснюється у порядку, визначеному Держнаглядохоронпраці разом з МВС;
*п. 2.1 Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21.08.1998 (далі Інструкція № 622 від 21.08.1998), згідно з яким здійснюючи дозвільну систему, органи внутрішніх справ відповідно до законодавства України видають громадянам - дозволи на придбання, зберігання та носіння вогнепальної мисливської зброї, холодної, охолощеної, пневматичної зброї, пристроїв, а дозволи на придбання та зберігання вибухових матеріалів та речовин, видаються суб`єктам лише господарювання;
*п. 2.3.1 Інстукції №622 від 21.08.1998 відповідно до якого на придбання та зберігання суб`єктами господарювання вибухових матеріалів і речовин, дозволи видають Департаментом громадської безпеки МВС України;
*п. 2.3.3 Інстукції №622 від 21.08.1998 відповідно до якого на придбання і перевезення територією України вибухових матеріалів і речовин дозволи видають міськрайоргани внутрішніх справ:
*п. 14.1 Інструкції № 622 від 21.08.1998. відповідно до якого підставою для видачі дозволів на придбання вибухових матеріалів підприємствам, установам і організаціям, які здійснюють вибухові роботи та виготовляють вибухові речовини, є клопотання керівників цих органів, до яких додається свідоцтво (дозвіл) Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки України, акт про придатність приміщення, де зберігатимуться вибухові матеріали та платіжне доручення банку про оплату послуг;
п. 15.1 Інструкції № 622 від 21.08.1998. відповідно до якого вибухові матеріали мають зберігатися в призначених для цієї мети приміщеннях, які відповідають встановленим НПАОП 0.00-7.08-07 вимогам, усвідомлюючи протиправність своїх дій, які характеризуються умисною виною, не будучи власником будь-якої з видів зброї, не маючи відповідного дозволу, незаконно придбав та в подальшому зберігав за місцем проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , димний та бездимний порох, загальною вагою 236,3 г, який відповідно до висновків вибухотехнічної експертизи відноситься до вибухових речовин метальної дії, які придатні до вибухового перетворення.
Своїми умисними діями, які виразились у придбанні та зберіганні вибухових речовин без передбаченого законом дозволу ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.263 КК України.
31 липня 2017 року в смт Білогір`я між прокурором Білогірського відділу Старокостянтинівської місцевої прокуратури Хмельницької області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 була укладена угода про визнання винуватості. Згідно даної угоди ОСОБА_5 беззастережно визнав свою вину у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України. Сторонами визначена міра покарання по ч.1 ст.263 КК України у виді трьох років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнивши від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_5 свою вину у придбанні та в подальшому зберіганні вибухової речовини метальної дії загальною вагою 236,3 г, яка придатна до вибухового перетворення димного та бездимного пороху без передбаченого законом дозволу визнав повністю, у вчиненому розкаявся та показав, що дійсно зберігав у себе в дома порох без передбаченого законом дозволу.
Зазначив, що угоду з прокурором він уклав добровільно, просив суд її затвердити, погоджується на призначення покарання у виді трьох років позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням. Йому відомі та зрозумілі характер обвинувачення, вид покарання, інші заходи, які будуть застосовані до нього в разі затвердження угоди судом, а також наслідки укладення та затвердження угоди та наслідки невиконання ним угоди.
Прокурор просить затвердити угоду, так як вона відповідає вимогам КПК України, підстав для відмови у її затвердженні немає.
Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи суд дійшов переконання, що умови угоди не суперечать вимогам КК України та КПК України, а тому вона підлягає затвердженню з призначенням обвинуваченому узгодженого покарання.
Оцінюючи викладені докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку про те, що вина обвинуваченого у придбанні та в подальшому зберіганні вибухової речовини метальної дії загальною вагою 236,3 г, яка придатна до вибухового перетворення димного та бездимного пороху без передбаченого законом дозволу повністю доведена, а його дії правильно кваліфіковані по ч.1 ст.263 КК України.
Відповідно до ст.468, 469 КПК України щодо тяжких злочинів, яким згідно ст. 12 КК України, є злочин, передбачений ч.1 ст.263 КК України, може бути укладена угода про визнання винуватості.
Покарання, узгоджене сторонами, визначене в межах санкції ч.1 ст.263 КК України та враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що його пом`якшують і обтяжують. Обставинами, що пом`якшують покарання, є щире каяття, повне визнання вини та активне сприяння розкриттю злочину, ОСОБА_5 за місцем проживання характеризується позитивно.
Суд переконався, що укладення сторонами угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. Витрати пов`язані із залученням експерта під час проведення вибухотехнічних експертиз становлять 6350 грн. 88 коп.
Керуючись ст. 314, 373, 374,474, 475 КПК України, райсуд
УХВАЛИВ :
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 31 липня 2017 року в смт Білогір`я між прокурором Білогірського відділу Старокостянтинівської місцевої прокуратури Хмельницької області ОСОБА_3 та підсудним ОСОБА_5
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України та призначити йому покарання у виді 3 роки позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 від відбування покарання звільнити з випробуванням з призначенням 1 рік іспитового строку.
Згідно ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Стягнути з ОСОБА_5 в дохід держави 6350 грн. 88 коп. експертних витрат.
Речові докази металеву банку сірого кольору, із сумішшю речовин (димного та бездимного пороху) вагою 1 грам, металеву банку з під кави, із сумішшю речовин (димного та бездимного пороху) вагою 0,7 грам, пластикову банку із сумішшю речовин (димного та бездимного пороху) вагою 234 грами знищити.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Вирок може бути оскаржений з підстав, визначених ч. 4 ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Хмельницької області через Теофіпольський районний суд Хмельницької області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копії вироку вручити обвинуваченому та прокурору негайно після його проголошення.

Головуючий: ОСОБА_6