Справа № 739/1998/16-к
Номер провадження 1-в/739/244/16
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 грудня 2016 року м. Новгород-Сіверський
Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області у складі : головуючого - ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 з участю прокурора - ОСОБА_3 представника УВП-31- ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Новгород-Сіверський клопотання засудженого ОСОБА_6 про зарахування строку тримання в місцях попереднього ув`язнення до строку відбування покарання відповідно до вимог ст..72 КК України - В С Т А Н О В И В:
Засуджений ОСОБА_6 звернувся до Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області з клопотанням про зарахування йому строку попереднього ув`язнення у строк покарання відповідно до Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року. Дане клопотання мотивоване тим, що положеннями вказаного Закону України передбачено зарахування судом строку попереднього увязнення у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. В судовому засіданні адвокат ОСОБА_5 клопотання зас. ОСОБА_7 підтримав та просив задовольнити в повному обсязі. У судовому засіданні прокурор заперечувала проти задоволення клопотання про зарахування строку тримання в місцях попереднього ув`язнення до строку відбування покарання відповідно до вимог ст..72 КК України день за два, за відсутності для цього законних підстав. Представник УВП №31 у судовому засіданні при вирішення клопотання засудженого поклався на розсуд суду. Заслухавши думку учасників провадження, дослідивши матеріали клопотання та особову справу засудженого, суд приходить до наступних висновків. Як встановлено, ОСОБА_6 засуджений вироком Чернігівського обласного суду від 19.03. 1999 року до покарання у виді розстрілу, з конфіскацією всього майна. 08.06.1999 року ухвалою ВСУ вирок від 19.03.1999 року залишено без змін. Постановою Чернігівського обласного суду від 02.06.2000 року вирок Чернігівського обласного суду від 19.03.1999 року відносно ОСОБА_6 приведено у відповідність до Закону України від 22.02.2000 року, міру покарання у виді смертної кари замінено на довічне позбавлення волі. До набрання вироком законної сили в рамках кримінальної справи, за результатами розгляду якої було винесено цей вирок, у період з 20.09.1998 року по 08.06.1999року ОСОБА_6 утримувався під вартою в місцях попереднього ув`язнення. Абзацами першим та четвертим частини пятої статті 72 КК України (в редакції від 24 грудня 2015 року) передбачено зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, яке провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. У строк попереднього ув`язнення включається строк: затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання; тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження; перебування обвинуваченого у відповідному
стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи; перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього увязнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження. Пунктом 2 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року №838-VIII, яким внесено зміни до частини пятої статті 72 КК України передбачено, що даний Закон застосовується до всіх осіб, щодо яких на момент набрання чинності цим Законом набрав законної сили обвинувальний вирок, покарання за яким не відбуто повністю. Статтею 51 КК України, серед іншого, визначено такі самостійні види покарань, які можуть застосовуватися до осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, як позбавлення волі на певний строк та довічне позбавлення волі. Аналіз змісту наведених вище правових приписів свідчить, що положення Закону України №838-VIII, в якому використовується словосполучення «позбавлення волі», поширює свою дію як на осіб, які відбувають покарання у виді позбавлення волі на певний строк, так і на осіб, які відбувають покарання у виді довічного позбавлення волі. Також суд враховує, що положення статі 151 Кримінально-виконавчого кодексу України містять ряд заохочувальних норм до осіб, які відбувають покарання у виді довічного позбавлення волі, застосування яких залежить від строку відбутого засудженим покарання, зокрема після відбуття десяти років строку покарання право додатково витрачати грошові кошти, після відбуття пятнадцяти років строку покарання право брати учась у групових заходах освітнього, культурно-масового та фізкультурно-оздоровчого характеру, а також право подати клопотання про помилування після відбуття не менше двадцяти років призначеного покарання. Це в свою чергу свідчить, що зарахування строку попереднього увязнення у строк покарання відбутого засудженим до довічного позбавлення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі має важливе значення та покращує становище такого засудженого. Крім того суд бере до уваги, що засудженому зас. ОСОБА_6 судом було зараховано строк попереднього ув`язнення у строк покарання відповідно до чинного на час винесення вироку законодавства з розрахунку одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі. Оскільки Законом України №838-VIII змінено вказане співвідношення та передбачено зарахування строку попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього увязнення за два дні позбавлення волі всім засудженим, які не відбули повністю призначене їм покарання на момент набрання чиності зазначеним Законом, що покращує становище засуджених, суд приходить до висновку, що положення наведеного Закону підлягають застосуванню до засуджених, які відбувають покарання у виді довічного позбавлення волі. Враховуючи, що на час розгляду даного клопотання засудженим зас. ОСОБА_6 покарання у виді довічного позбавлення волі не відбуте, при цьому до нього застосовувалося попереднє ув`язнення у період з 20.09.1999 року по 08.06.1999 року, тобто до набрання вироком законної сили, суд вважає за необхідне зарахувати засудженому зас. ОСОБА_6 вказаний строк попереднього ув`язнення у строк покарання у виді довічного позбавлення волі відповідно до співвідношення, визначеного частиною пятою статті 72 КК України один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. При цьому період тримання засудженого у слідчих ізоляторах після набрання вироком відносно нього законної сили і до часу його прибуття до УВП №52, виходячи зі змісту положень статті 72 КК України та Закону України «Про попереднє ув`язнення» від 30 червня 1993 року №3352-ХІІ, зарахуванню у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі не підлягає. За таких обставин суд приходить до висновку, що клопотання засудженого зас. ОСОБА_6 підлягає задоволенню частково. На підставі викладеного, керуючись статтею 72 Кримінального кодексу України, статтями 336, 369-372, 392, 393, 539 КПК України, суд-
У Х В А Л И В:
Клопотання засудженого зас. ОСОБА_6 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання задовольнити частково. Зарахувати засудженому ОСОБА_6 у строк відбутого за вироком Чернігівського обласного суду від 19.03.1999 року покарання у виді довічного позбавлення волі, строк попереднього ув`язнення у період з 20.09.1998 року по 08.06..1999 року відповідно до співвідношення один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. У задоволенні решти клопотання відмовити. Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Чернігівської області через Новгород-Сіверським райсуд на протязі 7 днів з дня її проголошення.
Суддя ОСОБА_1