справа №176/739/17
провадження №1-кп/176/89/17
В И Р О К
Іменем України
01 вересня 2017 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області

у складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

судового розпорядника ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Жовті Води кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Жовті Води Дніпропетровської області, громадянина України, не одруженого, утриманців не маючого, не працюючого, із середньо-спеціальною освітою, інвалідності не маючого, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , такого, що не має судимості,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12 березня 2017 року за №0000311,-

за участю сторін кримінального провадження: прокурора Жовтоводської місцевої прокуратури ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_6 ,-

ВСТАНОВИВ:
12 березня 2017 року приблизно о 13 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 , разом із раніше йому відомим ОСОБА_7 , прибув за місцем проживання ОСОБА_6 , а саме за адресою АДРЕСА_1 , де між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 на ґрунті неприязних відносин виник словесний конфлікт. Під час конфлікту, останній схопив сокиру, що знаходилась біля водопровідного колодязю, розташованого на відстані двох метри від вхідних воріт на території вказаного домоволодіння, та почав нею розмахувати, намагаючись вигнати ОСОБА_4 з двору будинку. Не звертаючи уваги на дії ОСОБА_6 та не розцінюючи їх як загрозливі для себе, ОСОБА_4 , підійшовши до потерпілого, вихвативши з його рук сокиру, відкинув її в сторону. Після вказаного у обвинуваченого раптово виник умисел, направлений на заподіяння потерпілому будь-яких тілесних ушкоджень.
Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на умисне заподіяння ОСОБА_6 будь-яких тілесних ушкоджень, ОСОБА_4 12 березня 2017 року приблизно о 13 годині 05 хвилин, точного часу не встановлено, знаходячись біля водопровідного колодязю, розташованого на відстані двох метрів від вхідних воріт на території домоволодіння АДРЕСА_1 , наніс ОСОБА_6 один удар правою рукою стислою в кулак у область лівої скроні, один удар лівою рукою стислою в кулак у область правої скроні та приблизно три аналогічні удари в область голови від яких ОСОБА_6 впав на лівий бік тулуба на бетонну плитку, розміщену довкола водопровідного колодязю на землі. ОСОБА_6 . Не підводячись із землі, намагаючись захиститись від подальшого нанесення ОСОБА_4 ударів, потерпілий закрив голову та обличчя обома руками.
Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на заподіяння ОСОБА_6 тілесних ушкоджень, ОСОБА_4 наніс потерпілому, який лежав на землі, ще не менше десяти ударів обома руками стислими в кулак і ногами, взутими в чоловічі черевики, в область голови та тулубу.
Зазначеними діями ОСОБА_4 заподіяв потерпілому ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді: забитої рани неправильної смугастої форми на шкірі лівої скроневої частини голови, забитої рани складної дугоподібної форми на шкірі лівої тім`яної частини голови та забитої рани неправильної форми на шкірі правої тім`яної частини голови, які потягли за собою розлад здоров`я тривалістю понад 6 днів, але не більше як 3 тижні (21 день), і за цією ознакою, згідно п.п. 2.3.1. «а» 2.3.2. «а» та 2.3.3. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995 р., відносяться до категорії легких, що спричинили короткочасний розлад здоров`я; множинних смугастих переривчастих садна на шкірі лівої лобної частини голови та зливного синця і внутрішньо шкіряного крововиливу на його тлі на шкірі верхньої та нижньої повік правого ока з розповсюдженням на шкіру правої скроні, які мають незначні, скороминущі наслідки, тривалістю не більше як шість днів, і за цією ознакою, згідно п.п. 2.3.2. «б» та 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Накзом МОЗ України №6 від 17.01. 1995 р., відносяться до категорії легких.
Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у пред`явленому обвинуваченні за обставин, викладених в обвинувальному акті, визнав повністю. При цьому, скористувавшись правом наданим ст. 63 Конституції України та нормами кримінального процесуального законодавства, відмовився давати показання.

Окрім того, ОСОБА_4 зазначив, що докази його вини, добуті досудовим слідством визнає повністю і не оспорює. Правильно розуміє зміст фактичних обставин кримінального провадження і вважає недоцільним їх дослідження, оскільки вони ніким не оспорюються.

Визнання вини ОСОБА_4 не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи, що обвинувачений повністю визнає свою вину у скоєному кримінальному правопорушенні, не оспорює фактичні обставини справи, погоджується з кваліфікацією вчиненого ним діяння, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, а також заслухавши думку прокурора, потерпілого які не висловили жодних заперечень щодо встановлених обставин, роз`яснивши наслідки ст.ст. 349, 394 ч.2 КПК України та з їх згоди, суд, обмежившись дослідженням доказів по справі лише дослідженням характеризуючих даних на обвинуваченого, визнав недоцільним дослідження доказів, що підтверджують подію кримінального правопорушення, винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, які ним не оспорюються та роз`яснив усім учасникам судового розгляду, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, проводячи судовий розгляд у межах висунутого обвинувачення відповідно до вимог ст. 337 КПК України, обвинувачення, висунуте ОСОБА_4 визнається судом повністю доведеним, ніким не оспорюється. У зв`язку із чим суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 125 КК України, як заподіяння умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

При призначенні покарання обвинуваченому суд, згідно із вимогами статей 50 та 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, данні про особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Вчинений ОСОБА_4 злочин відносяться до категорії невеликої тяжкості, є умисними та закінченими.
При цьому, ОСОБА_4 за місцем проживання реєстрації характеризується виключно позитивно, за місцем проживання - як такий стосовно якого скарги не надходили, не працює, на обліку в Жовтоводському міському центрі зайнятості не перебуває, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога ДЗ «СМСЧ №9» не перебуває.

Згідно досудової доповіді стосовно обвинуваченого у кримінальному провадженні, складеної П`ятихатським міськрайонним відділом з питань пробації Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції, в результаті проведеної оцінки ризику вчинення повторного кримінального правопорушення ОСОБА_4 даний орган, беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, а також середню ймовірність вчинення ним повторного правопорушення, вважає, що виправлення особи можливе без позбавлення волі на певний строк та він не становить високої небезпеки для суспільства та окремих осіб.

Обставиною, що, відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшує покарання обвинуваченого, суд вважає визнання останнім своєї вини, щире каяття.
Обставин, що, відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченому судом не встановлено.

Враховуючи тяжкість скоєних ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, застосувавши до нього покарання у виді штрафу.
Вказаний вид покарання, за глибоким переконанням суду, є необхідним та достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого, відповідатиме цілям покарання.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 під час досудового та судового слідства не обирався, як і не застосовувались інші заходи забезпечення кримінального провадження по справі.

Судові витрати за провадженням відсутні.
Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлено.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 349, 368, 373-376 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, та призначити покарання у виді штрафу розміром п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривен.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подання апеляційної скарги через Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору.

Суддя Жовтоводського міського суду

Дніпропетровської області ОСОБА_1