Код суду 233 Справа № 233/590/17
Вирок
Іменем України
20 лютого 2017 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Костянтинівка Донецької області, українець, громадянин України, має середню спеціальну освіту, одружений, не працює, інвалід 3 групи загального захворювання, раніше не судимий, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_5 приблизно 10 жовтня 2016 року приблизно о 12 годині 00 хвилин, точну дату та час в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 знаходячись на вулиці, біля свого домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , побачив на дорозі металевий предмет зеленого кольору, ззовні схожий на корпус гранати РГД -5, та поруч з ним знаходився предмет схожий на запал до гранати. Достовірно знаючи, що у вказаних предметах знаходиться вибухова речовина, придбання, зберігання і носіння якої без відповідного дозволу є незаконним, ОСОБА_5 підняв їх, тим самим здійснив незаконне умисне придбання вибухової речовини без передбаченого законом дозволу. Далі ОСОБА_5 придбану ним при вищевказаних обставинах гранату з запалом до неї які споряджені вибуховою речовиною, приніс за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , тим самим здійснив незаконне носіння вибухової речовини без передбаченого законом дозволу. Перебуваючи за місцем свого мешкання, останній зайшов до гаражу, розташованого на території домоволодіння, де поклав даний корпус гранати з запалом які споряджені вибуховою речовиною на підлогу біля автомобільних запчастин, тим самим став незаконно, умисно зберігати вибухову речовину, без передбаченого законом дозволу.
26 жовтня 2016 року у період часу з 07 годин 00 хвилин до 08 години 45 хвилин, співробітниками поліції в ході проведення в установленому законом порядку обшуку домоволодіння, за місцем мешкання ОСОБА_5 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , в гаражі на підлозі, праворуч від входу, виявлено та вилучено предмети: корпус наступальної осколкової гранати типу РГД-5 (1 од.), виготовленим промисловим (заводським) способом. Даний корпус гранати споряджено вибуховою речовиною. Конструктивно передбачено спорядження корпусів даних гранат вибуховою речовиною групи бризантних, нормальної потужності - тротилом масою 100-115 грам; засіб підриву (засіб детонування) уніфікований запалом ручної гранати, модернізованим, дистанційної дії типу УЗРГМ ( 1 од.), виготовлений промисловим (заводським) способом. Даний підривач споряджено вибуховою речовиною.
У своїй сукупності корпус гранати РГД-5 та підривач УЗРГМ є наступальною ручною осколковою гранатою типу РГД-5, що відноситься до категорії бойових припасів.
Надана на експертизу граната РГД-5 для здійснення вибуху штатним способом придатна.
Тим самим, ОСОБА_5 своїми умисними діями порушив вимоги Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 р. №576 п.п 8, 9, 10, 11,12 Інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої Наказом МВС України № 622 від 21 серпня 1998 року.
Дії обвинуваченого ОСОБА_5 кваліфіковані за ч.1 ст. 263 КК України.
06 лютого 2017 року між прокурором Костянтинівської місцевої прокуратури Донецької області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості.
Згідно з угодою обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України визнав повністю.
За умовами угоди обвинувачений ОСОБА_5 зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення у вчиненні вказаного кримінального правопорушення у судовому провадженні.
Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди про визнання винуватості обвинуваченому ОСОБА_5 буде призначено покарання за ч. 1 ст. 263 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України зі звільненням від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку на 2 роки.
Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.
Відповідно до статті 468 КПК України у кримінальному провадженні між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена угода про визнання винуватості.
Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається.
Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє положення ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки невиконання угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 476 КПК України.
Судом встановлено, що укладення угоди між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Судом встановлено, що угода про визнання винуватості від 06 лютого 2017 року була укладена в присутності захисника ОСОБА_4 , що відповідає вимогам п. 9 ч. 2 ст. 52 КПК України.
Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України.
Обвинувачений ОСОБА_5 погоджується на призначення узгодженого покарання у вигляді 3 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України зі звільненням від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку на 2 роки.
На підставі наведеного, суд вважає, що укладена угода між прокурором та обвинуваченим відповідає вимогам закону і не порушує законних прав та інтересів сторін та інших осіб, а також інтересів суспільства.
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, відомості про особу обвинуваченого.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , суд визнає щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 судом не встановлено.
Таким чином, узгоджена міра покарання для обвинуваченого за скоєння злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України є достатньою для його виправлення та попередження скоєння нових злочинів, відповідає загальним засадам призначення покарання.
Виходячи з викладеного, суд дійшов до висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором та обвинуваченим.
Процесуальні витрати суд відповідно до ст. ст. 122, 124 КПК України стягує з обвинуваченого на користь держави.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Запобіжний захід обвинуваченому у даному кримінальному провадженні не обирався.
Керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 475 КПК України суд,
ЗАСУДИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором Костянтинівської місцевої прокуратури Донецької області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 від 06 лютого 2017 року.
ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначити покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.
В силу статті 75 КК України ОСОБА_5 від відбуття покарання у вигляді позбавлення волі звільнити з іспитовим строком на 2 (два) роки, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом обов`язки.
Відповідно до ст. 76 КК України в період іспитового строку покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати на проведення експертизи у розмірі 880 (вісімсот вісімдесят) гривень 40 копійок.
Речові докази - корпус наступальної осколкової гранати типу РГД-5, 1 запал ручної гранати, модернізований, дистанційної дії типу УЗРГМ, які зберігаються в камері зберігання речових доказів Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області знищити.
Роз`яснити ОСОБА_5 , що відповідно до ч. 5 ст. 476 КПК України умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на вирок може бути подана до апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору.

Суддя ОСОБА_1