Справа №630/171/17 Провадження №1-кп/630/29/17
В И Р О К

Іменем України

14 червня 2017 року м. Люботин

Люботинський міський суд Харківської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Люботин Харківської області обвинувальний акт за кримінальним провадженням № 0000154 по обвинуваченню:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Люботин Харківської області, громадянина України, українця, який має середньо-спеціальну освіту, неодруженого, але з його слів проживає у цивільному шлюбі з ОСОБА_7 , також з його слів має на утриманні новонароджену доньку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працюючого, у відповідності до вимог ст. 88 КК України не судимого (засуджений вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 04 листопада 2016 року, який на момент завершення судового розгляду не набрав законної сили) до 1 року 6 місяців позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням, іспитовим строком 1 рік, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає на час розгляду справи за адресою: АДРЕСА_2 ,

- у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 05 лютого 2017 року в проміжок часу з 09 год. 00 хв. до 10 год. 00 хв., маючи злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), з корисливих мотивів, прийшов додому до потерпілого ОСОБА_5 . ІНФОРМАЦІЯ_3 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , де під приводом виконання подальших ремонтних робіт попрохав у ОСОБА_9 для тимчасового користування дриль ударну ТМ «DWT SBM-500» та кутову шліфувальну машинку ТМ «Лепсе МШУ-1.8-230-А» заздалегідь знаючи, що не буде їх повертати. Після чого, продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_4 запропонував раніше йому знайомому ОСОБА_10 , не повідомляючи останньому про походження вказаних речей, у той же день 05 лютого 2017 року, відвезти їх до м. Харкова, де використовуючи паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_10 , ОСОБА_4 та ОСОБА_10 заклали дриль ударну ТМ «DWT SBM-500» та кутову шліфувальну машинку ТМ «Лепсе МШУ-1,8-230-А» у ломбард «Свіжа копійка», який розташований за адресою: м. Харків, вул. Полтавський Шлях. 60. отримавши грошові кошти.

У подальшому. ОСОБА_4 продовжуючи свої злочинні дії, зловживаючи довірою потерпілого ОСОБА_9 , обіцяв йому повернути взяте майно, достеменно знаючи, що його було стягнуто на користь ломбарду 12 лютого 2017 року та, таким чином, повернути його потерпілому не було жодної можливості. На неодноразові прохання потерпілого ОСОБА_9 повернути майно, ОСОБА_4 кожен раз надавав різні версії місця знаходження майна, не збираючись повертати його. Таким чином, ОСОБА_4 , зловживаючи довірою потерпілого ОСОБА_9 , незаконно заволодів дрилю ударною ТМ «DWT SBM-500» вартістю 359,04 грн. та кутовою шліфувальною машинкою ТМ «Лепсе МШУ-1,8-230-А» вартістю 776,54 грн., згідно висновку судово-товарознавчої експертизи ХНДІСЕ ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса № 3106 від 17 березня 2017 року, які належали потерпілому ОСОБА_11 , чим спричинив останньому матеріальну шкоду на загальну суму 1135,58 грн. та обернув зазначене майно на власну користь.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою провину у вчиненому злочині та обставини обвинувачення визнав повністю, за свій вчинок вибачився перед потерпілим. ОСОБА_4 пояснив, що 05 лютого 2017 року планував їхати до с. Рай-Оленівка Харківського району Харківської області на підробітки та для цього прийшов до потерпілого ОСОБА_5 , аби попросити необхідні електроінструменти для роботи. Взявши у потерпілого дриль та кутову шліфувальну машинку, він, ОСОБА_4 , попрямував до залізничної станції. Але по дорозі до станції йому зателефонували та повідомили про скасування всіх робіт. Через це він сів на електропотяг та поїхав до м. Харкова у власних справах, прихопивши з собою електроінструменти. В потязі він зустрів свого знайомого ОСОБА_10 , який мав при собі паспорт. Приїхавши до м. Харків, вони вдвох зайшли у перший ломбард, який трапився ім. на шляху, та заклали електроінструмент. За це він отримав 350,00 грн., які залишив собі. Через кілька днів він знову приїхав до ломбарду, але забрати електроінструмент не зміг, бо його вже продали.

Не зважаючи на позицію обвинуваченого, який визнав всі обставини вчиненого злочину, як вони викладені в обвинувальному акті, його вина у вчиненому злочині також підтверджується іншими дослідженими в ході судового розгляду доказами.

Так, потерпілий ОСОБА_5 , надаючи в судовому засіданні пояснення, підтвердив суду, що ОСОБА_12 приходив до нього додому разом з матір`ю та просив позичити йому дриль та кутову шліфувальну машинку. ОСОБА_4 розповів йому, що хоче заробити грошей, але для цього йому потрібні електроінструменти. Він, ОСОБА_5 , погодився допомоги та передав ОСОБА_4 дриль та кутову шліфувальну машинку, після чого останній одразу пішов. Приблизно через тиждень він, ОСОБА_5 , вперше звернувся до ОСОБА_4 з питанням про повернення своїх електроінструментів. ОСОБА_4 пообіцяв їх повернути, але цього так і не зробив, тому він, зрештою, звернувся до поліції. До цього часу вартість електроінструментів обвинувачений йому не компенсував.

Згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи ХНДІСЕ ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса № 3106 від 17 березня 2017 року вартість бувшої у використанні ударної дрилі ТМ «DWT SBM-500» складає 359,04 грн., та вартість бувшої у використанні кутової шліфувальної машинки ТМ «Лепсе МШУ-1,8-230-А» складає 776,54 грн.

З метою роз`яснення висновку судом було проведено допит судового експерта ОСОБА_13 , яка пояснила, що при визначенні вартості ударної дрилі ТМ «DWT SBM-500» та кутової шліфувальної машинки ТМ «Лепсе МШУ-1,8-230-А», які не були представлені на огляд через їх фактичну відсутність, за основу беруться мінімальні ціни на подібні види товару та дата придбання таких речей, що впливає на визначення проценту зношення. Саме з урахуванням таких параметрів були визначена вартість електроінструменту, який належав потерпілому ОСОБА_5 .

Співставляючи показання обвинуваченого і потерпілого, беручи до уваги висновок експерта, суд приходить до висновку про те, що обвинувачений ОСОБА_4 заволодів майном потерпілого, який довіряв йому, та маючи можливість повернути майно потерпілому, розпорядився ним на власний розсуд.

За таких обставин суд вважає, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого злочину доведена повністю, і кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 190 КК України, як шахрайство, тобто заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою.

Дослідженням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 судом з`ясовано, що він має середньо спеціальну освіту, на даний час офіційно не працює, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, неодружений, за місцем фактичного проживання на момент вчинення злочину: АДРЕСА_4 , характеризувався посередньо.

Крім цього, обвинувачений пояснив, що на даний час вже проживає за іншою адресою: АДРЕСА_2 , разом з цивільною дружиною та новонародженою донькою. Судом було роз`яснено обвинуваченому про його право на подання документів, які засвідчують вказані ним відомості, для можливості їх врахування при ухвалені вироку. Але обвинувачений, підтвердивши розуміння наданих йому роз`яснень, відмовився від можливості представити суду відповідні документи.

Обставин, які пом`якшують покарання для обвинуваченого ОСОБА_12 , суд не вбачає, оскільки розкаяння з його боку не припускає критичної оцінки своєї злочинної поведінки та є лише спробою домогтися призначення більш м`якого виду покарання, не пов`язаного з будь-якими обмеженнями волі.

Обставин, які обтяжують покарання для обвинуваченого ОСОБА_12 , суд не вбачає.

Суд, враховуючи характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, який вчинений з корисливих мотивів, а також відомостей про особу обвинуваченого, який до того ж не вчинив жодної дії, спрямованої на відшкодування завданих збитків, з дотриманням вимог ст. 65 КК України призначає для ОСОБА_4 покарання у виді обмеження волі в мінімальних строках, що є співмірним до вчиненого та достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів з його боку.

ОСОБА_4 вчинив новий злочин в період не відбутого покарання за попереднім вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 04 листопада 2016 року. Але на момент ухвалення вироку Люботинським міським судом Харківської області вказаний вище вирок не набрав законної сили, через що ОСОБА_4 не можна вважати таким, що має судимість, а отже і не виникають відповідні правові наслідки для обвинуваченого. З огляду на це, суд не вбачає підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 вимог ст. 71 КК України та призначення йому остаточного покарання за сукупністю вироків.

Наявні у справі процесуальні витрати на залучення експерта під час досудового розслідування слід стягнути з обвинуваченого в повному обсязі. Речові докази в справі відсутні. Цивільний позов потерпілим не заявлений.

В ході досудового розслідування запобіжний захід до обвинуваченого не обирався. В судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про застосування до обвинуваченого на період набрання вироком законної сили запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з встановленням обмеження залишати житло у нічний час. Прокурор вважала, що такий запобіжний захід забезпечить не лише виконання вироку, але й буде засторогою для обвинуваченого у вчиненні інших злочинів.

Оцінюючи доводи прокурора, суд приходить до висновку про відсутність обґрунтованих підстав вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 373-376 КПК України, суд
У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, та призначити йому покарання у виді 1 (один) року обмеження волі.

Стягнути з ОСОБА_6 судові витрати на користь держави в сумі 396,00 грн. за проведення судово-товарознавчої експертизи № 3106 від 17 березня 2017 року.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Люботинський міський суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1