УХВАЛА

12 квітня 2017 року м. Київ

Суддя Верховного Суду України ОСОБА_2, перевіривши заяву засудженого ОСОБА_1,

у с т а н о в и в :

ОСОБА_1 засуджено вироком Апеляційного суду Львівської області від 25 липня 2008 року за сукупністю злочинів, передбачених п. 9 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 15 і пунктів 6, 9, 12 ч. 2 ст. 115, частин 2, 3 ст. 187, ч. 3 ст. 357 КК, до покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією майна. Ухвалою колегії суддів Судової палати з кримінальних справ Верховного Суду України від 23 грудня 2008 року вирок щодо ОСОБА_1 залишено без зміни.

5 квітня 2017 року ОСОБА_1 подав заяву про перегляд ухвали колегії суддів Судової палати з кримінальних справ Верховного Суду України від 23 грудня 2008 року щодо нього на підставах, передбачених пунктами 2, 3 ч. 1 ст. 445 КПК. Засуджений твердить, що суд касаційної інстанції переглянув його справу без захисника, чим допустив істотне порушення вимог процесуального закону, зазначене в п. 3 ст. 370 КПК 1960 року, та не навів обставин, які завадили застосуванню позбавлення волі на певний строк. Також засуджений вважає, що касаційний суд не дотримався положень пунктів 2 і 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 7 лютого 2003 року № 2 «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров'я особи». Просить скасувати оскаржену ухвалу і призначити новий судовий розгляд за його касаційною скаргою.

Водночас ОСОБА_1 клопоче про поновлення строку подання заяви, посилаючись на обмежений доступ до інформаційних ресурсів та ознайомлення з Постановою Пленуму Верховного Суду № 2 від 7 лютого 2003 року лише у березні 2017 року. Проте, згідно положеннями ст. 447 КПК, 3-місячний строк подання заяви про перегляд судового рішення Верховним Судом України відраховується або з дня ухвалення оскарженого рішення, або з дня ухвалення судового рішення, на яке здійснюється посилання на підтвердження відповідної підстави, передбаченої ч. 1 ст. 445 КПК. Однак у тексті заяви ОСОБА_1 відсутні посилання на рішення, які би підтверджували вказані заявником підстави для перегляду оскарженої ухвали суду касаційної інстанції, а саме на інше за змістом рішення касаційного суду, в якому було би правильно, на відміну від оскарженого, застосовано конкретну норму права, передбачену КПК (п. 2 ч. 1 ст. 445), або на постанову Верховного Суду України, яка містить висновок щодо застосування норм права, якому б не відповідало оскаржене рішення суду касаційної інстанції (п. 3 ч. 1 ст. 445). За таких обставин визначення процесуального строку подання даної заяви є неможливим.

Згідно з ч. 2 ст. 450 КПК, суддя-доповідач перевіряє відповідність отриманої ним заяви вимогам КПК і в разі, якщо заяву подано без додержання вимог ст.ст. 448 і 449 КПК, письмово повідомляє заявника про недоліки заяви та строк, протягом якого той зобов'язаний їх усунути.

Усупереч вимогам п. 3 ч. 2 ст. 448 КПК, в заяві не зазначено належного обґрунтування вказаних підстав для перегляду судових рішень: немає посилання на висновок щодо застосування конкретної норми права, викладений у постанові Верховного Суду України, натомість на підтвердження підстави для перегляду, передбаченої п. 3 ч. 1 ст. 445 КПК, заявник посилається на Постанову Пленуму Верховного Суду України. Однак «постанова Верховного Суду України» в розумінні п. 3 ч. 1 ст. 445 КПК означає судове рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду конкретної кримінальної справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 ч. 1 ст. 445 КПК, яке містить висновок про те, як саме повинна застосовуватися відповідна норма права. Саме такий висновок, згідно зі ст. 458 КПК, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності цю норму права, та для всіх судів загальної юрисдикції, які зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із судовим рішенням Верховного Суду України. Також заявник, скаржачись на істотне порушення вимог процесуального закону, не зазначає конкретної норми права, яку було б неоднаково, на його думку, застосовано судом касаційної інстанції, та не наводить порівняння протилежних висновків касаційного суду щодо цієї норми в різних за змістом рішеннях суду касаційної інстанції.

Усупереч вимогам ст. 449 КПК, до заяви не додано копій судових рішень касаційного суду, які б за змістом відрізнялися від оскарженого та були прикладом правильного, на думку заявника, застосування кримінального процесуального закону, і копії постанови Верховного Суду України, в якому було б викладено висновок щодо застосування відповідної норми права. Зазначені рішення мають бути отримані заявником із дотриманням вимог ч. 3 ст. 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» від 22 грудня 2005 року, який дозволяє використовувати при здійсненні судочинства лише тексти судових рішень, що отримані з Єдиного державного реєстру судових рішень або опубліковані офіційно.

Подання заяви без додержання вимог статей 448 і 449 КПК перешкоджає вирішенню питання про допуск справи до провадження Верховного Суду України.

Керуючись ст. 450 КПК України,

у х в а л и в :

повідомити ОСОБА_1 про недоліки заяви і надати йому строк для їх усунення упродовж 20 днів з моменту отримання копії даної ухвали.

Якщо недоліки заяви буде усунуто в установлений строк, вона буде вважатися поданою у день її первинного подання до Верховного Суду України.

У разі, якщо заявник не усуне недоліки заяви протягом установленого строку, її буде повернуто заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Верховного Суду України ОСОБА_2