Справа № 297/348/17
УХВАЛА
про відмову в задоволенні клопотання
27 квітня 2017 року м. Берегово

Слідчий суддя Берегівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , представника ОСОБА_4 ОСОБА_5 , представника ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ОСОБА_9 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ Берегівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_10 , погоджене прокурором Берегівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно по кримінальному провадженню № 0000571 від 15.09.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України,

встановив:
29 березня 2017 року слідчий СВ Берегівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_10 звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на земельні ділянки площею 0,4 га за кадастровим номером :02:000:0057; площею 0,06 га за кадастровим номером :02:000:0052; площею 0,04 га за кадастровим номером :02:000:0093; площею 0,05 га за кадастровим номером :02:000:0096; площею 0,05 га за кадастровим номером :02:000:0095; площею 0,05 га за кадастровим номером :02:000:0094; площею 0,1 га та 0,1 га за кадастровими номерами :02:000:0090 та :02:000:0089; площею 0,06 га за кадастровим номером :02:000:0059; площею 1,816 га за кадастровим номером :02:000:0064; площею 0,1 га за кадастровим номером :02:000:0097; площею 0,1 га за кадастровим номером :02:000:0098; площею 0,1 га за кадастровим номером :02:000:0099; площею 0,2 га за кадастровим номером :02:000:0101; площею 0,1 га за кадастровим номером :02:000:0102; площею 0,3 га за кадастровим номером :02:000:0103; площею 0,916 га за кадастровим номером :02:000:0104; площею 0,5 га за кадастровим номером :02:000:0068; площею 0,35 га за кадастровим номером :02:000:0069; земельну ділянку площею 0,0157 га за кадастровим номером :02:000:0070; площею 0,3343 га за кадастровим номером :02:000:0071; площею 0,5 га за кадастровим номером :02:000:0072; площею 0,5 га за кадастровим номером :02:000:0073; площею 0,35 га за кадастровим номером :02:000:0074; площею 0,4 га за кадастровим номером :02:000:0075; площею 0,1 га за кадастровим номером :02:000:0076; площею 0,1 га за кадастровим номером :02:000:0077; площею 0,1 га за кадастровим номером :02:000:0078; площею 0,1 га за кадастровим номером :02:000:0079; площею 0,0544 га за кадастровим номером :02:000:0080; площею 0,0935 га за кадастровим номером :02:000:0081; площею 0,0935 га за кадастровим номером :02:000:0082; площею 0,0935 га за кадастровим номером :02:000:0083; площею 0,0935 га за кадастровим номером :02:000:0084; площею 0,0929 га за кадастровим номером :02:000:0085; площею 0,0929 га за кадастровим номером :02:000:0088; площею 0,0929 га за кадастровим номером :02:000:0086; площею 0,0929 га за кадастровим номером :02:000:0087, які належать на праві приватної власності ОСОБА_4 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_6 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_8 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_7 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 та ФГ «РУСЕТТ».

Підставою накладення арешту в клопотанні зазначено те, що вказані земельні ділянки є доказом вчинення злочину, оскільки містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Обґрунтуванням накладення арешту слідчий вказує запобігання можливості відчуження власниками земельних ділянок на користь третіх осіб, що унеможливить відшкодувати шкоду, завдану державі.

Метою накладення арешту слідчим вказано збереження речових доказів та відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, вчиненого посадовими особами Головного управління Держгеокадастру в Закарпатській області, оскільки в результаті неправомірних дій вказаних посадових осіб державі було завдано шкоди на суму близько 9737174,25 гривень.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання з підстав, наведених у ньому. Крім того, пояснив, що на 7 земельних ділянок вже накладено арешт в порядку цивільного судочинства, про що надав для огляду в судовому засіданні відповідні інформаційні довідки з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. При цьому, просив повністю задоволити клопотання та накласти арешт на всі земельні ділянки, оскільки раніше арешти накладені в порядку цивільного судочинства, що не позбавляє накладення арешту в порядку кримінального провадження.

Власники земельних ділянок ОСОБА_17 та ОСОБА_18 в судовому засідання пояснили, що законно придбали земельні ділянки від фізичних осіб, що було засвідчено нотаріусом. Зазначили, що накладення арешту на їх земельні ділянки призведе до порушення їх законних прав на вільне володіння, користування та розпоряджання такими земельними ділянками. Просили відмовити в задоволенні клопотання.

Власник земельної ділянки ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснила, що оскільки земельні ділянки є нерухомим майном, то ніяким чином власники не зможуть ні знищити таке майно, ні зруйнувати. А навіть в разі їх відчуження третім особам, то земельні ділянки залишаться за тими ж адресами, що не перешкоджатиме подальшому проведенню досудового розслідування.

Представник власника земельної ділянки ОСОБА_4 ОСОБА_5 пояснив, що оскільки жодній особі не пред`явлено про підозру, то по даному кримінальному провадженню обчислення строку, протягом якого має бути закінчено досудове розслідування, навіть не розпочато, а тому власники земельних ділянок можуть бути позбавлені повною мірою використовувати свої права на земельну ділянку на необмежений строк. Крім того, вважав недоречним накладення арешту на ті земельні ділянки, на які вже арешт накладено. Просив відмовити в задоволенні клопотання слідчого, оскільки таке є незаконним та необґрунтованим.

Представник власників земельних ділянок ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ОСОБА_9 в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні даного клопотання, оскільки таке не відповідає вимогам КПК України, в кримінальному провадженні, в рамках якого подано дане клопотання, нікому не пред`явлено підозру у вчиненні кримінального правопорушення, відсутня постанова про визнання земельних ділянок речовими доказами. Зазначив, що в разі накладення арешту на земельні ділянки, це буде грубим порушенням конституційних прав власників, а відмова в задоволенні даного клопотання стане ефективним захистом громадян від свавілля правоохоронних органів.

Заслухавши думку учасників розгляду клопотання, дослідивши матеріали такого, слідчий суддя приходить до наступного.

Виходячи із змісту ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Так, санкція за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, не передбачає застосування спеціальної конфіскації та конфіскації майна, цивільного позову в рамках даного кримінального провадження подано не було. Крім того, відсутні підстави вважати, що земельні ділянки можуть бути доказом вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, тобто видачею службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, інше підроблення офіційних документів.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати, зокрема, правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Так, зазначаючи підставою накладення арешту те, що земельні ділянки, які належить арештувати, містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, слідчим в клопотанні не конкретизовано, які саме відомості може містити сама земельні ділянка, що можуть бути використані під час кримінального провадження, не зміг зазначити такі відомості і прокурор в судовому засіданні.

Вказуючи метою накладення арешту збереження речових доказів, прокурор в судовому засіданні не зміг надати відповідний процесуальний документ про визнання земельних ділянок речовими доказами.

Крім того, метою накладення арешту слідчий та прокурор вказують також відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України). Однак, обґрунтована підозра у вчиненні особою кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, відсутня.
Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Так, відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Враховуючи те, що земельні ділянки є нерухомим майном, яке неможливо приховати, пошкодити, зіпсувати, знищити чи перетворити, а відчуження земельних ділянок не призведе до унеможливлення подальшого розслідування кримінального провадження за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, то слідчий суддя вважає, що вищевказані ризики відсутні.

Враховуючи вищенаведене, оскільки підстави накладення арешту прокурором не доведені, необхідність такого відсутня, клопотання не містять будь-яких відомостей на обґрунтування того, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, як накладення арешту на земельні ділянки, що не обґрунтовано прокурором і в судовому засіданні, вважаю, що в задоволенні даного клопотання слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 170-173, 309, 370 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:
В клопотанні слідчого СВ Берегівського ВП ГУНП України в Закарпатській області ОСОБА_10 , яке погоджене прокурором Берегівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно по кримінальному провадженню № 0000571 від 15.09.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до апеляційного суду Закарпатської області.

Слідчий суддя ОСОБА_1