Унікальний № 756/653/16-к
Порядковий № 1-кп/756/210/17
В И Р О К
іменем України

24 січня 2017 року Оболонський районний суд м. Києва в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, із середньою освітою, не працюючого, неодруженого, проживаючого за адресою : АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,

В С Т А Н О В И В :
24.04.2016 року, близько 22 години 40 хвилин, між ОСОБА_7 та його батьком ОСОБА_6 , які перебували за місцем проживання у квартирі АДРЕСА_2 , на побутовому ґрунті відбувся конфлікт, в ході якого в обвинуваченого виник злочинний умисел, направлений на спричинення останньому тілесних ушкоджень. Реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи та припускаючи настання наслідків у вигляді тілесних ушкоджень, ОСОБА_7 за вказаних вище обставин, наніс декілька ударів кулаком правої руки в обличчя потерпілого, від чого той впав на диван. Після чого, продовжуючи реалізацію свого умислу, ОСОБА_7 наніс декілька (не менше чотирьох) ударів ногами у праву ногу ОСОБА_6 , коли останній лежав на дивані.

Внаслідок дій обвинуваченого потерпілий ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження легкого та середнього ступеню тяжкості.

Будучи допитаним у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 повідомив, що проживає в одній квартирі разом із мамою, сестрою та батьком. Унаслідок поведінки його батька ОСОБА_6 , який зловживає алкогольними напоями та постійно влаштовує бійки, ображає мати та сестру, у квартирі останні десять років неможливо нормально проживати.

У день, вказаний в обвинувальному акті, після 22 години, коли ОСОБА_7 вже спав, його батько повернувся додому у стані алкогольного сп`яніння та спровокував конфлікт. Обвинувачений, маючи на меті припинити протиправну поведінку потерпілого по відношенню до його близьких, наніс удар останньому в обличчя, від чого той впав. Після чого ОСОБА_7 наніс близько чотирьох ударів ногами по ногах потерпілого. Жодних ударів у грудну клітину батьку ОСОБА_7 не наносив. Про вчинене шкодує.

Потерпілий ОСОБА_6 повідомив суду, що 24.04.2016 року у ввечері його син повернувся додому у стані сп`яніння. Між ними виник конфлікт, в ході якого ОСОБА_7 наніс йому удари в обличчя та ногами по його нозі. Після чого були викликані правоохоронці, а йому надана медична допомога. Потерпілий заперечує нанесення його сином інших ударів, зокрема у грудну клітину. ОСОБА_6 пояснив, що вказані ушкодження були спричиненні йому іншою людиною.

Вина обвинуваченого у нанесенні ударів потерпілому в область голови та ніг, що призвело до тілесних ушкоджень різного ступеню тяжкості підтверджується наступними доказами, що були безпосередньо дослідженні судом.

Відповідно до висновку судово-медичного експерта № 1217/Е від 18.07.2016 року при проведенні дослідження медичної документації на ім`я ОСОБА_6 встановлено, що під час звернення за медичною допомогою 25.04.2016 року о 01.42 у нього мали місце наступні тілесні ушкодження : п. А синці в ділянці правого тім`яного бугра, садно в лобній ділянці справа, садно на фоні крововиливу на слизовій верхньої губи справа в проекції першого зуба; п. Б. закрита травма правої гомілки : уламковий перелом діафізу малогомілкової кістки в середній третині з незначним зміщенням уламків, синець на переднє-зовнішній поверхні гомілки в середній та нижній третинах з переходом в аналогічну ділянку гомілково-ступневого суглобу, садно на заднє-внутрішній поверхні гомілки в середній третині.

Тілесне ушкодження вказане у п. Б відноситься до тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості, що спричинило тривалий розлад здоров`я на строк понад 21 добу. Ушкодження, зазначені у п. А, відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Також вина обвинуваченого підтверджується й дослідженим протоколом слідчого експерименту 06.05.2016 року, протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 13.07.2016 року.

За наслідками судового розгляду кримінального провадження у ході якого не знайшло свого підтвердження обвинувачення у частині нанесення ОСОБА_7 ударів в область грудної клітини ОСОБА_6 , про що повідомив потерпілий, вказавши, що його син наніс йому удари лише в голову та ногу, а удари у грудну клітину нанесла інша людина. Дані обставини підтвердив й обвинувачений. Іншими доказами, дослідженими у судовому засіданні, з урахуванням позиції потерпілого, не було доведено факт нанесення ОСОБА_7 ударів у грудну клітину потерпілого, а тому суд вважає необхідним виключити посилання на такі удари та відповідно їх наслідки з обвинувачення.

Таким чином, у судовому засіданні знайшла підтвердження вина ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину.

Суд погоджується із кваліфікацією дій останнього за ч. 1 ст. 122 КК України, оскільки він вчинив умисні дії, які виразилися у спричиненні умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Оскільки висновок судово-медичного експерта № 1217/Е не містить посилання на стійку втрату працездатності потерпілого ОСОБА_6 у наслідок протиправних дій ОСОБА_7 , та відповідно не визначений відсоток втрати працездатності, суд вважає таку кваліфікуючу ознаку ч. 1 ст. 122 КК України як стійка втрата працездатності менш як на одну третину, безпідставною.

Призначаючи покарання обвинуваченому, у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке законом віднесене до правопорушень середньої тяжкості, особу винного, який є раніше не судимим.

Обставиною, що пом`якшує покарання, суд вважає у даному випадку щире каяття обвинуваченого та висловлення ним жалю у спричиненні болю батьку похилого віку.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

При обранні ОСОБА_7 міри покарання судом враховується його відношення до вчиненого, та обставина, що він не обліках лікарів психіатра та нарколога не перебуває, не працює. Також суд має враховувати поведінку потерпілого, який, як убачається з досліджених документів, протягом тривалого часу на побутовому ґрунті влаштовує конфлікти за місцем проживання. Крім того, згідно з наданих медичних документів безпосередньо перед вчиненням ОСОБА_7 злочину відносно батька, останній перебував у стані алкогольного сп`яніння.

З урахуванням викладеного вище, суд вважає за необхідне обрати обвинуваченому покарання найменш суворе у межах санкції ч. 1 ст. 122 КК України, яке може бути йому призначене, тобто у виді обмеження волі.

При цьому враховуючи обставини справи, суд вважає можливим звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання із визначенням іспитового строку, та покладає при цьому на нього обов`язок, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 76 КК України.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд,

З А С У Д И В :
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання у виді обмеження волі з випробуванням з встановленням іспитового строку - 1 рік, якщо він протягом визначеного строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладений на нього обов`язок повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається учасникам процесу.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Оболонський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1