Справа № 480/946/17
Провадження № 1-кп-480/153/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07.07.2017 р. Миколаївський районний суд Миколаївської області
в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
підсудного ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Миколаївського районного суду Миколаївської області кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань № 0000212 по обвинуваченню:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нечаяне Миколаївського району Миколаївської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, не судимого, зареєстрованого: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
- в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,
ВСТАНОВИВ:
На початку березня 2017 року, в вечірній час, ОСОБА_5 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , діючи умисно, переслідуючи корисливі мотиви, з метою незаконного власного збагачення, скориставшись відсутністю власника домоволодіння за вказаною адресою, усвідомлюючи небезпечний характер свого діяння, впевнившись, що ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає за його протиправними діями, шляхом зняття з металевих петель, таємно викрав двостворчаті металеві вхідні ворота зеленого кольору, належних ОСОБА_4 , завдавши останньому матеріальний збиток на суму 553 грн. 50 коп.
Такі дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст.185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Під час проведення досудового слідства 31.05.2017 року між потерпілим ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 була укладена угода про примирення, відповідно до якої підозрюваний ОСОБА_5 визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Сторони угоди узгодили покарання за вчинення кримінального правопорушення в межах санкції ч.1 ст. 185 КК України, у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 850 грн.
В суді обвинувачений ОСОБА_5 підтримав угоду про визнання винуватості і просив її затвердити. При цьому пояснив, що укладення угоди є цілком добровільним, він повністю розуміє характер обвинувачення, вид покарання, обмеження щодо права оскарження вироку та не бажає проведення судового розгляду по даному кримінальному провадженні.
Вислухавши позицію прокурора, який не заперечував щодо затвердження судом угоди про примирення, думку потерпілого ОСОБА_4 , який також не заперечував щодо затвердження судом угоди, суд приходить до висновку, що угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим підлягає затвердженню з наступних підстав.
ОСОБА_5 вчинив злочин середньої тяжкості, щиро розкаявся у вчиненому, позитивно характеризується за місцем проживання, повністю відшкодував матеріальну шкоду.
Відповідно до ст.469 КПК України за ініціативою потерпілого, підозрюваного чи обвинуваченого може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468 - 475 КПК України.
Як вбачається з наданих матеріалів кримінального провадження, дії ОСОБА_5 обґрунтовано кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України, що відповідно до ст. 12 КК України відноситься до злочину середньої тяжкості.
Крім того, суд переконався, що обвинувачений цілком розуміє положення, передбачені ч.5 ст. 474 КПК України.
Також судом встановлено, що обвинувачений та потерпілий розуміють наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені ст. 473 КПК України.
Суд також переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Зміст укладеної сторонами угоди відповідає вимогам ст. 471 КПК України, підстави для відмови в її затвердженні, передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України, - відсутні.
Умови угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим відповідають вимогам закону, міра покарання, про призначення якої дійшли згоди сторони угоди, визначена в межах санкції ч.1 ст. 185 КК України, а тому не суперечить інтересам суспільства, угода не порушує законні права, свободи та інтереси сторін, що дає суду підстави для її затвердження.
На день підписання угоди матеріальна шкода потерпілому ОСОБА_4 відшкодована повністю.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не обирався.
Цивільний позов по справі не заявлявся.
Керуючись ст. ст. 314, 368, 373, 374, 468, 469, 473, 474, 475 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Затвердити угоду від 31 травня 2017 року про примирення, що укладена між потерпілим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Миколаївської області через Миколаївський районний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя: ОСОБА_1
07.07.2017