АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 658/3114/16-к Головуючий в 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/791/544/17 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія ч.3 ст. 185 КК України
У Х В А Л А
іменем України
07 червня 2017 року м. Херсон

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

представника потерпілого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Херсоні матеріали кримінального провадження № 0001977 за апеляційною скаргою прокурора на вирок Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 30 березня 2017 року, яким:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Семенівка Каховського району Херсонської області, громадянина України, тимчасово не працюючого, зареєстрованого та проживаючого; АДРЕСА_1 , такого, що не має судимості,

засуджено: за ч. 3 ст. 185 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_9 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки та з покладенням на нього певних обов`язків, передбачених п.п.1, 2 ч.1 ст. 76 КК України.
Постановлено стягнути з ОСОБА_9 на користь приватного підприємства «Дельта-Таврія» у відшкодування матеріальної шкоди 99 082,44 грн.
Вирішено питання про процесуальні витрати.

в с т а н о в и л а:
Вироком суду ОСОБА_9 визнано винним та засуджено за те, що він працюючи охоронцем ПП «Дельта-Таврія», у ніч на 25.08.2016 року, здійснюючи охорону об`єкту - ДМ «Фрегат», який знаходився на території поля № 24А, біля с. Мар`янівка Каховського району Херсонської області, з корисливих спонукань, шляхом вільного доступу, таємно викрав з дощувальної машини «Фрегат» 106 розпилювальних насадок «ксевоб» марки «Senninger XI Wobbler», вартістю 934 грн. 74 коп. за одну штуку, чим спричинив власнику цього майна - ПП «Дельта-Таврія» в особі ОСОБА_7 значну матеріальну шкоду на загальну суму 99 082 грн. 44 коп.
В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи доведеність вини та правильність кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_9 , порушує питання про скасування вироку в зв`язку неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості злочину та особі обвинуваченого внаслідок м`якості. Свої доводи мотивує тим, що судом першої інстанції не враховано, що ОСОБА_9 вчинив тяжкий злочин, яким завдано значної матеріальної шкоди, ним не було вжито заходів до відшкодування завданої шкоди. Вважає, що посилання суду на те, що обвинувачений активно сприяв у розкритті злочину, не доведено. Тому висновки суду про призначення покарання ОСОБА_9 із застосуванням ст.75 КК України є необґрунтованими. Крім того, судом було неправильно застосовано ст. 76 КК України в новій редакції від 07.09.2016 року, яка не діяла на час вчинення злочину. Просить вирок суду першої інстанції скасувати та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_9 за ч.3 ст. 185 КК України покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців.

Іншими учасниками судового провадження вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_9 не оскаржується.

Заслухавши суддю-доповідача щодо суті поданої апеляційної скарги, думку прокурора, який підтримав апеляційній вимоги та просив їх задовольнити, доводи представника потерпілого ОСОБА_7 , захисника та обвинуваченого ОСОБА_9 , які вважали апеляційну скаргу прокурора такою, що не підлягає задоволенню, у дебатах сторони залишилися на своїх попередніх позиціях, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступного.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_9 в таємному викраденні чужого майна (крадіжці), що завдало значної шкоди,за встановлених та викладених у вироку обставин, та правильність кваліфікації його дій за ч.3 ст. 185 КК України, обґрунтовані зібраними та дослідженими в судовому засіданні доказами, і такі висновки суду ніким не оскаржуються, а тому відповідно до ст. 404 КПК України в апеляційному порядку ці висновки суду не перевіряються.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_9 повністю визнав себе винним в обсязі висунутого обвинувачення та показав, що вчинив крадіжку розпилювальних насадок на загальну 99 082 грн. 44 коп.

Що ж до доводів прокурора про невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості злочину та особі обвинуваченого внаслідок м`якості, то колегія суддів вважає їх непереконливими.

Призначаючи ОСОБА_9 вид та міру покарання, суд першої інстанції відповідно до вимог ст. 65 КК України врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про його особу, що він характеризується задовільно, вперше притягується до кримінальної відповідальності, має на утриманні двох неповнолітніх дітей 2007 та 2011 років народження, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, які визнав обставинами, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Врахувавши конкретні обставини справи, задовільні дані про особу винного, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, відсутність обставин, що обтяжують покарання, а також думку представника потерпілого, який просив обрати ОСОБА_9 покарання, не пов`язане з ізоляцією від суспільства, надавши йому можливість відшкодувати заподіяну підприємству матеріальну шкоду, і ці обставин не оспорюються апелянтом, суд дійшов висновку про можливість виправлення ОСОБА_9 без відбування покарання з його звільненням з випробуванням на підставі ст. 75 КК України та з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, і на думку колегії суддів, є правильним. Таке покарання є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Підстав вважати, що призначене покарання є несправедливим через його м`якість, а також для призначення реального покарання, як про це ставиться питання прокурором в апеляційній скарзі, колегія суддів не знаходить.

Сам по собі факт заподіяння злочином значної шкоди не є безумовною підставою для призначення реального покарання, як на це посилається прокурор.

Також колегія суддів не погоджується з доводами прокурора про те, що суд безпідставно визнав обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, - активне сприяння в розкритті злочину, оскільки такий висновок ґрунтується на матеріалах справи, з яких випливає, що в судовому засіданні ОСОБА_9 повністю визнав себе винним у вчиненні інкримінованого злочину, допомагав органам досудового розслідування та суду в з`ясуванні тих обставин вчинення злочину, що мають істотне значення для повного його розкриття.

Водночас, колегія суддів погоджується з доводами прокурора про те, суд першої інстанції при призначенні покарання допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, що стосується покладання на особу обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Законом України № 1492-VIII від 07.09.2016 від «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо забезпечення виконання кримінальних покарань та реалізації прав засуджених» змінено ст. 76 КК України та визначено, що нагляд за особами, звільненими від відбування покарання з випробуванням, здійснюється уповноваженим органом з питань пробації. Однак указано, що застосування пробаційних програм набирають чинності з 01.01.2018 року.

З урахуванням того, що злочин, передбачений ч.3 ст.185 КК України, вчинено ОСОБА_9 25.08.2016 року, тобто до внесення змін зазначеним Законом України № 1492-VIII від 07.09.2016 року до ст. 76 КК України, при цьому положення пробаційних програм набирають чинності з 01.01.2018 року, отже, судом при ухваленні вироку стосовно ОСОБА_9 допущено неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме вимог ст.76 КК України щодо конкретизації виконання обвинуваченим призначеного покарання в частині покладених на нього обов`язків.

Зважаючи на викладене вище, у зв`язку з необхідністю виправлення цієї помилки суду, яка не погіршує становище обвинуваченого і не тягне за собою необхідність призначення ОСОБА_9 більш суворого покарання, вирок суду першої інстанції в частині призначення покарання підлягає зміні шляхом зазначення в резолютивній частині вироку про покладення на обвинуваченого обов`язків, передбачених п.п. 3, 4 ч.1 ст. 76 КК України (в редакції закону України № 1254-6 від 14.04.2009 року), такі як, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції.
З огляду на викладене, апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню частково.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 408, 413, 419 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу прокурора - задовольнити частково.

Вирок Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 30 березня 2017 року щодо ОСОБА_9 в частині призначення покарання змінити.

Зазначити в резолютивній частині вироку - покласти на ОСОБА_9 обов`язки, передбачені п.п. 3, 4 ч.1 ст.76 КК України (в редакції закону України № 1254-6 від 14.04.2009 року), - повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію (органи пробації) про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції (органів пробації).

У решті цей вирок щодо нього - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена учасниками судового провадження в касаційному порядку протягом 3 місяців з дня проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: (підпис) ОСОБА_2
Судді: (підпис) ОСОБА_3
(підпис) ОСОБА_4
Згідно з оригіналом
Копія ухвали оформлена 07 червня 2017 року
Ухвала набрала законної сили 07 червня 2017 року

Суддя Апеляційного суду
Херсонської області ОСОБА_2