Справа № 307/1507/15-к
Провадження № 1-в/307/2/17
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 серпня 2017 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , засудженого ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тячів клопотаннязасудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с Діброва Тячівського району Закарпатської області, України та мешканця АДРЕСА_1 , України, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, не працюючого, не одруженого , про звільнення його від відбування основного покарання у виді штрафу, призначеного йому вироком Тячівського районного суду від 20.10.2015 року за ст.. 203-2 ч.1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Засуджений ОСОБА_4 подав клопотання про звільнення його від відбування основного покарання у виді штрафу в сумі 200 000 гривень, призначеного вироком Тячівського районного суду від 20 жовтня 2015 року, на підставі ст.. 72 ч.5 КК України. В клопотанні зазначив, що вироком Тячівського районного суду від 20.10.2015 року його визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 203-2 ч.1 КК України і призначено йому покарання за ст. 203-2 ч.1 КК України в виді штрафу в суму 200000( двісті тисяч) гривень.

До того в процесі досудового та судового слідства , 25 березня 2015 року його було затримано та обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Запобіжний захід залишався незмінним до винесення вироком Тячівського районного суду від 20.10.2015 року, коли його було звільнено з під варти негайно в залі суду.

Отже , період з 25 березня 2015 року по 20 жовтня 2015 року стосовно нього є строком попереднього ув`язнення згідно пунктів " а", " б", " в" абзацу 4 частини 5 статті 72 КК України. Вирок відносно нього набрав законної сили , однак покарання ним не відбуто повністю в зв`язку з несплатою ним штрафу в сумі 200 000 гривень.

Тож вважає, що до нього слід застосувати пункт 2 розділу ІІ « Прикінцевих положень» Закону України « Про внесення змін до Кримінального Кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання».

Вказує, що з 24.12.2015 року вступив в дію Закон України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 № 838-VIII, відповідно до якого судом зараховується строк попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Цей закон застосовується до всіх осіб, щодо яких на момент набрання чинності цим Законом набрав законної сили обвинувальний вирок, покарання за яким не відбуто повністю.
На підставі викладеного , просить звільнити його від відбування покарання у виді штрафу в сумі 200 000 гривень призначеного йому вироком Тячівського районного суду від 20 жовтня 2015 року.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_4 і його захисник заявлені вимоги підтримали повністю посилаючись на викладені в письмовому клопотанні обставини і просять клопотання задоволити.
Прокурор в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечив посилаючись на те, відповідно до ст.. 72 КК України основне покарання в виді штрафу складанню з іншими покараннями не підлягає і виконується самостійно, а тому, на його думку, ч.5 ст. 72 КК України на основне покарання в виді штрафу не поширюється. Крім цього, розмір штрафу в даному випадку є великим і також тільки з цих підстав засуджений не може бути звільнений від покарання в виді штрафу.
Розглянувши клопотання , суд дійшов наступного висновку.
В судовому засіданні встановлено, що вироком Тячівського районного суду від 20.10.2015 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 203-2 ч.1 КК України і призначено йому покарання за ст. 203-2 ч.1 КК України в виді штрафу в суму 200000( двісті тисяч) гривень. Вказаний вирок набув законної сили і звернутий до виконання.

До цього, упродовж досудового слідства, з 25 березня 2015 року до обвинуваченого ОСОБА_4 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який залишався незмінним до ухвалення вироку Тячівського районного суду 20.10.2015 року, коли його було звільнено з під варти в залі суду.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Таким чином, з урахуванням вимог цього Закону, період з 25 березня 2015 року по 20 жовтня 2015 року є строком попереднього ув`язнення стосовно засудженого ОСОБА_4 .

Згідно до Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» було внесено зміни до ч. 5 ст. 72 Кримінального кодексу України, які викладено в такій редакції: 5. Зарахування судом строку проведення ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

У разі призначення судом іншого покарання, ніж позбавлення волі, зарахування строку попереднього ув`язнення в межах того самого кримінального провадження здійснюється в такому порядку:

1) строк попереднього ув`язнення переводиться у строк позбавлення волі відповідно до співвідношення, визначеного абзацом першим цієї частини;

2) визначений відповідно до пункту 1 цієї частини строк позбавлення волі переводиться в інший призначений вид покарання відповідно до співвідношення, визначеного частиною першою цієї статті.

При призначенні основного покарання, не зазначеного в частині першій цієї статті, суд зобов`язаний повністю звільнити засудженого від відбування такого основного покарання.

Як встановлено в судовому засіданні зазначений Закон був чинний на час звернення засудженого ОСОБА_4 до суду з вказаним клопотанням і відповідно він на нього поширюється.

При цьому за змістом ч.5 ст. 72 КК України ( в редакції Закону N 838-VIII від 26 листопада 2015 року) ця норма безальтернативно зобов`язує суд повністю звільнити засудженого від основного покарання , яке не зазначено у частині першій цієї статті, у разі наявності у нього попереднього ув`язнення.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що оскільки у засудженого ОСОБА_4 наявне попереднє ув`язнення з 25 березня 2015 року по 20 жовтня 2017 року, і основне покарання за вироком Тячівського районного суду від 20 жовтня 2015 року йому призначено у виді штрафу, про який не зазначено у частині 1 ст. 72 КК України, то на підставі ч.5 ст. 72 КК України( в редакції Закону від 26 листопада 2015 року) він підлягає звільненню від основного покарання в виді штрафу.

Керуючись ч.5 ст. 72 КК України( в редакції Закону від 26 листопада 2015 року) ст.ст. 537, 539 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України ( в редакції Закону N 838-VIII від 26 листопада 2015 року) звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбуття основного покарання, призначеного йому згідно вироку Тячівського районного суду від 20.10.2015 року за ст. 203-2 ч.1 КК України в виді штрафу в сумі 200000( двісті тисяч) гривень.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Закарпатської області через Тячівський районний суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1