Пр-ня по справі № 1кп/521/750/16
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2016 року м. Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

за участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9

обвинуваченого ОСОБА_10

захисника адвоката ОСОБА_11

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі кримінальне провадження за обвинуваченням: ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, маючого середню технічну освіту, офіційно не працюючого, розлученого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , без реєстраційного обліку в м. Одесі, проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у скоєні злочинів передбачених ч. 1 ст. 186, ч. 2 ст. 186 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_10 25 травня 2016 року приблизно о 15 годині 00 хвилин, знаходячись у дворі, біля будинку АДРЕСА_2 , з метою відкритого заволодіння чужим майно побачивши гр. ОСОБА_5 , обрав об`єктом своїх злочинних дій майно яке належало останній, а саме сережки із жовтого металу, із вставним камінням.
Реалізуючи свій злочинний намір направлений на заволодіння майном потерпілої ОСОБА_12 , ОСОБА_10 діючи умисно, відкрито, з корисливих мотивів, підійшов ззаду до ОСОБА_5 , яка рухалась пішки біля вказаного будинку, та шляхом ривку, без заподіяння болі останній, зняв з вух ОСОБА_5 належні їй золоті сережки із вставним камінням, 585 проби, загальною вагою 1,32 грами, вартістю 618,41 гривень, чим завдав майнової шкоди потерпілій на вказану суму. Після скоєного з місця злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.
Крім того, 27.05.2016 року приблизно о 19 годині 20 хвилин ОСОБА_10 , знаходячись біля будинку № 40, розташованого по вул. Космонавтів в м. Одесі, маючи прямий умисел направлений на відкрите заволодіння чужим майном, побачивши ОСОБА_6 , визначив об`єктом свого злочинного посягання майно, яке належало останній, а саме сережки із жовтого металу із вставним камінням.
Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на заволодіння майном потерпілої ОСОБА_6 , ОСОБА_10 діючи умисно, повторно, відкрито, з корисливих мотивів, підійшов ззаду до ОСОБА_6 , яка рухалась пішки по пішохідній доріжці, та шляхом ривку, без заподіяння болі останній, зняв з вух ОСОБА_6 належну їй золоту сережку у кількості однієї штуки, 583 проби, вагою приблизно 1,04 грами, із вставним камінням, вартістю 782,75 гривень, чим завдав майнової шкоди ОСОБА_6 на вказану суму. Після скоєного з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.
Крім того, 31.05.2016 року приблизно о 16 годині 30 хвилин ОСОБА_10 , знаходячись біля будинку № 28а, розташованого по вул. Валентини Терешкової в м. Одесі, маючи прямий умисел направлений на відкрите заволодіння чужим майном, побачивши ОСОБА_9 визначив об`єктом свого злочинного посягання майно, яке належало останній, а саме ланцюжок з металу жовтого кольору, разом із хрестиком з жовтого металу, із вставним камінням.
Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_10 підбіг ззаду до ОСОБА_9 , яка рухалась по доріжці у напрямку вищевказаного будинку, та діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів відкрито, із застосуванням насилля яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої, що виразилося в умисних фізичних діях хапання за шию потерпілої, зривання з шиї золотого ланцюжка з золотим хрестиком, 585 проби, заволодів майном потерпілої. При цьому золотий хрестик із вставним камінням залишився в руці ОСОБА_10 , а золотий ланцюжок вислизнув із його рук та загубився під одягом ОСОБА_9 . Зорієнтувавшись у ситуації, ОСОБА_10 , з метою незаконного заволодіння золотим ланцюжком та подолання опору потерпілої, вдарив ОСОБА_9 долонею руки у голову, від чого остання впала на землю. Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_10 оглянув та руками ощупав шию ОСОБА_9 та не знайшовши золотого ланцюжка на шиї останньої, разом із викраденим золотим хрестиком, зник з місця злочину, розпорядившись викраденим на власний розсуд. Своїми умисними діями ОСОБА_10 заподіяв шкоду потерпілій у сумі 1077,15 гривень.
Крім того, 31.05.2016 року приблизно о 13 годині 00 хвилин, ОСОБА_10 , знаходячись біля перехрестя вулиць Бреуса та Єфімова в м. Одесі, маючи прямий умисел на незаконне заволодіння чужим майном, побачивши ОСОБА_7 визначив об`єктом свого злочинного посягання майно, яке належало останній, а саме - сережки з жовтого металу, зі вставним камінням.
Реалізуючи свій злочинний намір направлений на відкрите заволодіння чужим майном, ОСОБА_10 , діючи умисно, повторно, відкрито, з корисливих мотивів, підбіг ззаду до ОСОБА_7 , яка рухалась пішки по пішохідній доріжці, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, що виразилося в фізичних діях зривання з вух потерпілої ОСОБА_7 належну їй золоту сережку у кількості однієї штуки, 585 проби, вагою 1,71 грами, із вставним камінням, вартістю 889,24 гривень, заволодів майном потерпілої. Своїми діями завдав шкоду потерпілій на 889,24 гривень. Після скоєного з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.
Крім того, 03.07.2016 року приблизно о 17 годині 20 хвилин, ОСОБА_10 , знаходячись біля будинку № 62 по вул. Ак. Філатова в м. Одесі, розташованого з вул. Гайдара в м. Одесі, маючи прямий умисел направлений на відкрите заволодіння чужим майном, побачивши ОСОБА_8 визначив об`єктом свого злочинного посягання майно, яке належало останній, а саме сережки з жовтого металу, з платиновими вставками і вставним камінням.
Реалізуючи свій злочинний намір направлений на відкрите заволодіння чужим майном, ОСОБА_10 , діючи умисно, повторно, відкрито, з корисливих мотивів, підбіг ззаду до ОСОБА_8 , яка рухалась пішки біля вищевказаного будинку та застосувавши насилля, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, що виразилося фізичних діях, штовхнув потерпілу у спину, від чого вона впала на землю.
Далі ОСОБА_10 зняв з вух ОСОБА_8 пару золотих сережок, з платиновими вставками і вставним камінням, 585 проби, загальною вагою понад 4,94 грами, вартістю 3050,49 гривень, заволодівши таким чином її майном. Своїми діями ОСОБА_10 завдав майнової шкоди ОСОБА_8 на суму 3050,49 гривень. Після скоєного, з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.
Крім того, 20.06.2016 року приблизно о 15 годині 25 хвилин, ОСОБА_10 , знаходячись неподалік від будинку АДРЕСА_3 , діючи умисно, з метою відкритого заволодіння чужим майном, визначив об`єктом свого посягання майно, що належить особі похилого віку ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка рухалась по вул. Генерала Петрова у м. Одесі, у напрямку свого будинку № 23/2, розташованого на вказаній вулиці у м. Одесі, а саме золоті сережки, які знаходилась на потерпілій.
Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_10 , діючи повторно, із корисливих мотивів, підійшов ззаду до ОСОБА_13 , яка рухалась пішки біля будинку №23/1 по вул. Генерала Петрова в м. Одесі, де з метою недопущення можливого опору своїм протиправним діям, застосував до неї насилля, яке не є небезпечним для її життя та здоров`я, що полягало в тимчасовому обмеженні її волі можливості вільно рухатися, пересуватися та виразилося в тому, що ОСОБА_10 , знаходячись позаду до ОСОБА_13 , схопив її руками за тулуб та прижав спиною до стіни вказаного будинку, а голову схопив та прижав своєю лівою рукою до власної грудної клітини. Після цього, ОСОБА_10 , утримуючи біля своєї грудної клітини своєю лівою рукою голову ОСОБА_13 , зірвав своєю правою рукою з її лівої мочки вуха належну їй сережку з металу жовтого кольору, 583 проби, вагою 0,9г, вартістю 463 гривні, заволодівши таким чином вказаним майном. Під час своїх незаконних дій ОСОБА_10 намагався заволодіти золотим ланцюжком, який належить потерпілій ОСОБА_13 , однак з невстановлених причин, не заволодів ним. Після скоєного, ОСОБА_10 з викраденим майном з місця вчинення злочину зник, розпорядившись ним на власний розсуд. Своїми умисними діями заподіяв потерпілій майнову шкоду у сумі 463 гривні.
Крім того, 24.06.2016 року приблизно об 11 годині 20 хвилин, ОСОБА_10 , знаходячись біля будинку № 20, який розташований на вул. Генерала Петрова в м. Одесі, діючи умисно, з метою відкритого викрадення чужого майна, визначив об`єктом свого злочинного посягання майно, що належить особі похилого віку ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка рухалась по вул. Генерала Петрова в м. Одесі у напрямку свого будинку № 48, розташованого на вул. Гайдара у м. Одесі, а саме золотими сережками, які знаходились на потерпілій.
Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_10 , діючи умисно, повторно, із корисливих мотивів, підійшов ззаду до ОСОБА_14 , яка рухалась пішки по пішохідній доріжці біля будинку №20, розташованого на вул. Генерала Петрова в м. Одесі, та застосувавши до неї насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я, однак супроводжувалось завданням фізичного болю потерпілій, що виразилося в тому, що ОСОБА_10 , знаходячись позаду ОСОБА_14 , схопив її руками за голову та утримуючи деякий час в такому положенні, зірвав з її вух сережки у кількості 2 штук з металу жовтого кольору, 585 проби, загальною вагою приблизно 3,54г, вартістю 2 115 гривень 60 копійок, відкрито заволодів майном потерпілої. Після скоєного, ОСОБА_10 з викраденим майном з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд. Своїми злочинними діями, ОСОБА_10 спричинив майнову шкоду потерпілій на загальну суму 2115 гривень 60 копійок.
Обвинувачений ОСОБА_10 свою вину в інкримінованих йому злочинах визнав повністю та показав, що він повністю підтверджує обставини які викладені в обвинувальних актах, щодо скоєння ряду пограбувань. Обвинувачений підтвердив, що на протязі травня, червня, липня 2016 року він вчинив декілька відкритих викрадень чужого майна у раніше незнайомих йому жінок в районі вулиць Ген. Петрова, Космонавтів, В. Терешкової, Бреуса, Єфімова та Ак. Філатова в м. Одесі. Під час вчинення пограбувань, він викрадав зо лоті вироби (сережки, ланцюжки), які в подальшому реалізовував через ломбарди, а грошові кошти витрачав на власні потреби. В теперішній час він у скоєному розкаюється, просить суд суворо його не наказувати, обіцяє нових злочинів не скоювати.

Окрім повного визнання своєї вини, винність обвинуваченого ОСОБА_10 в інкримінованих йому злочинах повністю доказана і підтверджується зібраними в порядку ст. ст. 84-86, 91-93 КПК України доказами, дослідження яких відповідно до ст. 349 КПК України за згодою учасників судового розгляду судом визнано недоцільним щодо тих обставин, які ніким не оскаржуються і обмежено допитом обвинуваченого та дослідженням доказів обставин, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого та обтяжують чи пом`якшують покарання. При цьому судом з`ясовано правильність розуміння обвинуваченим обставин щодо недоцільності дослідження доказів, добровільність його позиції, та роз`яснено вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_10 за ч. 1 ст. 186 КК України, за кваліфікуючими ознаками: відкрите викрадення чужого майна (грабіж); та за ч. 2 ст. 186 КК України, за кваліфікуючим ознаками: відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчинений повторно.

При визначені виду та міри покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного, його вік та соціальне положення, характер, мотиви та обставини вчинених злочинів, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_10 є щире каяття, визнання своєї вини, часткове відшкодування шкоди завданої злочинами.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого є вчинення злочину щодо особи похилого віку.

Призначаючи покарання ОСОБА_10 , та встановлюючи ступінь його вини у вказаному злочині, суд дає оцінку не окремому вчинку обвинуваченого, а і його особистості, наскільки вона проявилася у злочинних діях, наскільки він має нахили до скоєння правопорушень.

Даючи оцінку особистості обвинуваченого, судом встановлено, що ОСОБА_10 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався. Відомостей про притягнення обвинуваченого до адміністративної відповідальності, під час судового розгляду прокурором не надано. Виховувався в повноцінній сім`ї. Раніше судимих в сім`ї не має. Має двох малолітніх дітей ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Будь-якими тяжкими захворюваннями не страждає. На час скоєння злочинів та затримання ніде не працював. Таким чином бідність, відсутність належного виховання, а також не бажання змінити ставлення до свого власного життя, на думку суду привели обвинуваченого до скоєння вказаного злочину.

Суд вважає, що обставини встановлені під час судового розгляду свідчать, що ОСОБА_10 є особою суспільно небезпечною.

Злочини вчинені обвинуваченим ОСОБА_10 є суспільно небезпечними, оскільки посягають на право власності особи та на здоров`я осіб потерпілих від злочину.

Враховуючи обставин які пом`якшують покарання та наявність обставини, яка обтяжує покарання, а також враховуючи обставини злочину, те, що злочини вчинені обвинуваченим в тому числі у відношенні осіб похилого віку, суд вважає, що необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_10 та попередження нових злочинів, повинно бути призначено покарання у межах, встановлених у санкції статі, зв`язане з позбавленням волі.

Призначення вказаного покарання, буде відповідати загальним засадам кримінального провадження, тяжкості скоєних злочинів, його обставинам, особі обвинуваченого, а також не тільки меті покарання передбаченого ст. 50 КК України, а й меті правосуддя, невід`ємною частиною якого є справедливість та верховенство права.

Підстав для застосування ст. ст. 69, 75 КК України судом не встановлено, оскільки суд вважає, що особистість обвинуваченого ОСОБА_10 , обставини кримінальних правопорушень, свідчать про необхідність призначення покарання у вигляді позбавлення волі з реальним його відбуттям.

При ухвалені вироку, суд також враховує вимоги ч. 5 ст. 72 КК України, та вважає за необхідне зарахувати обвинуваченому ОСОБА_10 у строк покарання строк попереднього ув`язнення із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

При вирішенні цивільного позову потерпілої ОСОБА_9 суд керується вимогами ст. ст. ст. ст. 128, 129 КПК України, ст. 11 ЦПК України і ст. ст. 1166, 1167, 1168 ЦК України.

Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Судом встановлено, що шкода завдану майну потерпілої ОСОБА_9 заподіяна обвинуваченим ОСОБА_10 у зв`язку з чим позов заявлений потерпілою виключно до ОСОБА_10 , як до особи що заподіяла її. Сам обвинувачений повністю визнав всі позовні вимоги потерпілої.

Заподіяння шкоди майну потерпілої ОСОБА_9 підтверджується матеріалами кримінального провадження, дослідження яких відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, судом визнано недоцільним, оскільки учасники судового провадження не оспорювали фактичних обставин по провадженню. Обвинувачений повністю визнав цивільний позов.

Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як по зверненню фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Документально потерпілою ОСОБА_9 підтверджено заподіяння матеріальної шкоди на загальну суму 10 100 (десять тисяч сто) гривень, в зв`язку з чим позов потерпілої в частині стягнення матеріальної шкоди підлягає задоволенню в повному обсязі.

Також суд вважає за необхідне стягнути моральну шкоду, заподіяну потерпілій ОСОБА_9 на підставі вимог ст. ст. 23, 1167, 1168 ЦК України і загальних принципів цивільного законодавства справедливості і розумності.

При цьому суд виходить з того, що потерпіла перенесла певні страждання від скоєного злочину, у тому числі і у зв`язку з протиправною поведінкою відносно неї та не відшкодування обвинуваченим заподіяної шкоди на протязі тривалого періоду часу.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 370, 373, 374 КПК України,

СУД, -
У Х В А Л И В:
Визнати ОСОБА_10 , винним у скоєні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 186, ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання:

за ч. 1 ст. 186 КК України, у вигляді позбавлення волі на строк 2 (два) роки;

за ч. 2 ст. 186 КК України, у вигляді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

Відповідно до ст. 70 КК України визначити ОСОБА_10 остаточне покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у вигляді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

Початок строку відбування покарання обвинуваченому обчислювати з моменту законного затримання, тобто з 03.07.2016 року.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_9 задовольнити. Стягнути з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_9 10 100 (десять тисяч сто) гривень матеріальної шкоди та 5 000 (п`ять тисячі) гривень моральної шкоди.

Зарахувати обвинуваченому ОСОБА_10 до строку покарання, строк попереднього ув`язнення, а саме знаходження під вартою під час досудового розслідування та судового розгляду за цим кримінальним провадженням, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі за період з 03.07.2016 року по день набрання законної сили вироком суду.

З урахуванням вимог п. 1 ч. 4 ст. 374, ч. 1 ст. 534 КПК України, запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_10 до набрання вироком законної сили, у вигляді тримання під вартою вважати продовженим. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою припиняє свою дію, у випадку набрання вироком суду законної сили.

На підставі ч. 2 ст. 534 КПК України, вирок суду в частині продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає негайному та безумовному виконанню.

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на вирок суду, може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору та не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

С У Д Д Я: /підпис/