Справа № 146/589/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"21" червня 2017 р. Томашпільський районний суд Вінницької області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_4 ,
обвинуваченої ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6

розглянув у підготовчому судовому засіданні в залі суду у смт Томашпіль кримінальне провадження по обвинуваченню: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Олександрівка Кам`янського району Молдавської РСР, українки, громадянки України, освіта неповна середня, не працюючої, не є інвалідом, потерпілою внаслідок аварії на ЧАЕС та депутатом, на утриманні неповнолітніх та малолітніх дітей не має, жительки АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,-

18 квітня 2017 року біля 21:00 год. ОСОБА_5 , проходячи біля магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який розташований на вул. Ігоря Гаврилюка, 4а, в смт. Томашпіль Томашпільського району Вінницької області, яким по праві оренди користується приватний підприємець ОСОБА_7 , побачила біля входу у вказаний магазин на одному із металевих столів бувший у використанні пластиковий ящик чорного кольору для зберігання овочів та фруктів вартістю 5 гривень у середині якого знаходилось п`ять пляшок соняшникової олії кустарного виробництва ємкість кожної пляшки 1,5 л по ціні за 1 літр 20 гривень, загальною вартістю 150 гривень та 2 кілограма 732 грами сиру твердого «Російського» виробник «Вапнярка» по ціні за 1 кілограм 135 гривень, загальною вартістю 368 гривень 82 копійок, які тимчасово залишив власник ОСОБА_7 , оскільки не встиг їх занести до магазину.
У цей час, у ОСОБА_5 раптово виник умисел на таємне викрадення вказаного ящика з продуктами харчування. Після чого, з місця події зникла, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_7 матеріальної шкоди на загальну суму 523 гривні 82 копійки.
Дії ОСОБА_5 органами досудового слідства кваліфіковано за ч. 1 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
28 квітня 2017 року між потерпілим у кримінальному провадженні ОСОБА_7 та обвинуваченою ОСОБА_5 в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469, 471 КПК України укладено угоду про примирення.
Відповідно до даної угоди потерпілий ОСОБА_7 та обвинувачена ОСОБА_5 дійшли згоди щодо покарання за дії вчинені обвинуваченим, кваліфіковані досудовим слідством за ч. 1 ст. 185 КК України, а саме у виді позбавлення волі на строк два роки. На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробовуванням, встановивши їй іспитовий строк на один рік. Відповідно до ч. 1 п.п.1, 2 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Прокурор ОСОБА_3 не заперечує щодо затвердження судом угоди про примирення, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України.
Розглядаючи питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить із наступного.
Відповідно до правил ст. ст.468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода про примирення.
Обвинувачена та потерпілий в судовому засіданні просили вказану угоду про примирення затвердити і призначити узгоджене в ній покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому обвинувачена беззастережно визнала себе винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, в обсязі підозри, дала згоду на застосування узгодженого виду покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатна реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.
Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_5 беззастережно визнала себе винуватою згідно зі ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.
Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій, будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст укладеної угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватою, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченої суд вважає повне визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування завданого збитку.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої в ході судового провадження не встановлено.
Також під час затвердження угоди про примирення суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, який, відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості,дані про особу обвинуваченої, яка на диспансерному психіатричному та на наркологічному обліку не перебуває, посередньо характеризується за місцем проживання.
Зміст угоди про примирення відповідає вимогам ст. 471 КПК України.
Питання про речові докази вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_7 та обвинуваченою ОСОБА_5 її форма та зміст відповідають вимогам КПК України та КК України, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 471, 474, 475 КПК України суд, -
ЗАСУДИВ:
Затвердити угоду від 28 квітня 2017 року між потерпілим ОСОБА_7 та обвинуваченою ОСОБА_5 про примирення.
ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити узгоджене сторонами угоди про примирення від 28 квітня 2017 року покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк два роки.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробовуванням, встановивши їй іспитовий строк на один рік.
Відповідно до ч. 1 п.п.1, 2 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід не обирати.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Апеляційного суду Вінницької області через Томашпільський районний суд Вінницької області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1