Справа № 344/7453/17
Провадження № 1-кс/344/2086/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2017 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваної ОСОБА_4 та її захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0002390 від 11.06.2017 р., -

В С Т А Н О В И В:

Слідча звернулася з вказаним клопотанням, яке мотивувала тим, що 11.06.2017, близько 00 год. 30 хв., перебуваючи неподалік пам`ятника «Вічного вогню», що по вул. Б. Лепкого в м. Івано-Франківську, ОСОБА_6 , за попередньою змовою із ОСОБА_4 із застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя чи здоров`я особи, відкрито заволоділи майном ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , а саме: ланцюжком із металу білого та жовтого кольору, жіночою сумкою, в якій знаходились грошові кошти в сумі 800 гривень, мобільним телефоном марки «Nokia» чорного кольору, гаманцем та жіночою косметичкою, спричинивши потерпілим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 матеріальні збитки.

11 червня 2017 року ОСОБА_4 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

У вчиненні зазначеного кримінального правопорушення обгрунтовано підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка та жителька АДРЕСА_1 , не працююча, з середньою освітою, неодружена, раніше не судима.

Причетність ОСОБА_4 до вчинення інкримінованого їй злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме: даними протоколу допиту потерпілого ОСОБА_8 , протоколу допиту свідка ОСОБА_9 , протоколу пред`явлення особи для впізнання, протоколу огляду місця події та іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, санкція статті якого передбачає максимальне покарання у виді позбавлення волі строком до шести років.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

- п. 1 - переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі до шести років і підозрювана усвідомлює про можливу неминучість покарання за вчинення даного злочину.

- п. 3 - незаконно впливати на потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , свідків, оскільки підозрюваній ОСОБА_4 , відоме місце проживання останніх і нею можуть вживатися заходи з метою уникнення кримінальної відповідальності.

- п. 5 - вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки підозрювана ОСОБА_4 , вчинила із корисливих спонукань тяжкий злочин проти власності з метою отримання засобів для існування, оскільки ніде офіційно не працює, постійного джерела доходу немає та може продовжити свою злочинну діяльність.

Враховуючи вище наведені ризики, репутацію підозрюваної, відсутності постійного джерела доходу, обрання запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання не можливе.

Застосування запобіжного заходу у вигляді особистої поруки не може запобігти зазначеним ризикам, оскільки, до органів досудового розслідування не надходили заяви від жодних осіб про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків відповідно до ст. 194 КПК України і зобов`язуються, за необхідності, доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу.

Інший вид запобіжного заходу заставу, застосувати відносно підозрюваної також не можливо, оскільки вона не працює, не має постійного джерела доходів та власних коштів, відсутні особи, які б могли внести кошти на спеціальний рахунок з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту не можливе оскільки ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні злочину із застосуванням насильства, що є неприйнятним для суспільства в цілому.

Відповідно до п. 1 ч.4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні, щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Згідно матеріалів кримінального провадження встановлено, що вчинення інкримінованого ОСОБА_4 злочину, супроводжувалося застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя чи здоров`я особи, тому просив суд врахувати вказаний факт та не застосовувати, як альтернативу, відносно останньої, запобіжний захід у вигляді застави.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, з підстав викладених в ньому обставини, просив клопотання задоволити.

В судовому засіданні захисник підозрюваної просила застосувати до підозрюваної ОСОБА_4 запобіжний захід не повязаний із позбавленням волі, а саме у вигляді домашнього арешту, оскільки, на її утриманні перебувають двоє малолітніх дітей.

Підозрювана в судовому засіданні підтримала думку захисника.

Заслухавши прокурора, підозрювану та її захисника, дослідивши матеріали клопотання, вважаю наступне.

Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Ч. 2 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, який в свою чергу відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до ч.4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.

З матеріалів клопотання вбачається, що 11.06.2017р. ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину відповідальність за якийі передбачено ч. 2 ст. 186 КК України, зокрема покарання у виді позбавлення волі на строк до шести років.

Відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у підпункті «с» п. 1 ст. 5 Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб будь-який захід, яким людина позбавляється волі, відповідав меті ст. 5, а саме захисту особи від свавілля.

У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» визначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».

В справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (1994) Суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Отже враховуючи, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю матеріалів кримінального провадження, детальний перелік яких міститься у клопотанні та досліджений в судовому засіданні, а слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на ті дані, які були надані стороною обвинувачення, наявні всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України.

Прокурором доведено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрювана може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема можливість підозрюваної: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Вирішуючи дане клопотання враховую також вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_4 вказаного вище злочину, характеризуючі особу підозрюваної дані, її вік, стан здоров`я та майновий стан, міцність соціальних зв`язків, відсутність доказів наявності постійного місця проживання та відсутність постійного місця роботи, а також відсутність судимості.

В той же час обставини, які зазначені стороною захисту, не можуть бути підставами для відмови в задоволенні даного клопотання, оскільки, такі не виключають наявність обґрунтованості підозри та встановлених в судовому засіданні ризиків.

Отже, враховуючи вищенаведене, вважаю, що в судовому засіданні поза розумним сумнівом доведено відсутність можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, тому клопотання слід задоволити та застосувати щодо ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою і саме такий запобіжний захід буде достатнім для забезпечення дієвості даного кримінального провадження.

На підставі ст.ст. 29, 55, 62, 63, 129 Конституції України, керуючись ст.ст. 176-178, 182-183, 193, 196, 197, 202, 205, 309, 376, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В :
Клопотання задоволити.

Застосувати щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , не працюючої, з середньою освітою, неодруженої, раніше не судимої, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів до 13 серпня 2017 року включно.

Тримання під вартою підозрюваної ОСОБА_4 здійснювати в Івано-Франківській установі виконання покарань № 12.

Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення, про прийняте рішення повідомити заінтересованих осіб.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Івано-Франківської місцевої прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1