Справа № 755/2297/17
В И Р О К
іменем України
"31" березня 2017 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали у кримінальному провадженні №0017282 від 19.12.2016року по обвинуваченню: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Києва, громадянин України, українець, освіта загальна середня, не одружений, не працюючий, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий: 02.12.2016 вироком Дніпровського районного суду міста Києва за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України до штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 850 гривень на користь держави

у вчиненні злочинів передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.15, ст.185 ч.2 КК України

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3 , -

В С Т А Н О В И В:

Судом визнано доведеним, що 19.12.2016, у нічний час доби перебуваючи біля будинку АДРЕСА_2 , виявив належний ОСОБА_5 автомобіль марки «Honda CR-V» д.н.з. НОМЕР_1 , і у нього виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свої злочинні наміри, діючи з корисливих мотивів, з метою власного незаконного матеріального збагачення, ОСОБА_3 упевнився що за його діями ніхто не спостерігає, розбив заднє праве пасажирське скло дверей вищевказаного автомобіля, після чого проник до його салону, звідки таємно викрав особисті речі ОСОБА_5 , а саме відеореєстратор марки «HP», вартістю 3000 гривень 00 копійок, термосумку вартістю 400 гривень 00 копійок, USB-накопичувач вартістю 200 гривень 00 копійок, грошові кошти в сумі вісім гривень п`ятдесят копійок.

Довівши свій злочинний умисел до кінця, ОСОБА_3 , зберігаючи при собі викрадене майно, з місця скоєння кримінального правопорушення зник, а викраденим розпорядився на власний розсуд.

Своїми умисними діями ОСОБА_3 завдав потерпілій ОСОБА_5 матеріального збитку на загальну суму 3608 гривень 50 копійок.

Крім того, 30.12.2016, у нічний час доби приблизно о 01 год. 20 хв., ОСОБА_3 , перебуваючи біля будинку АДРЕСА_3 , виявив належний ОСОБА_6 автомобіль марки «МіцубісіПаджеро» д.н.з. НОМЕР_2 , і у нього виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свої злочинні наміри, діючи з корисливих мотивів, з метою власного незаконного матеріального збагачення, ОСОБА_3 упевнився що за його діями ніхто не спостерігає, розбив заднє ліве пасажирське скло дверей вищевказаного автомобіля, після чого проник до його салону, звідки намагався таємно викрасти особисті речі ОСОБА_6 , а саме шуруповерт, вартістю 300 гривень 00 копійок, дві рулетки загальною вартістю 60 гривень 00 копійок, чотири диски для болгарки загальною вартістю 100 гривень 00 копійок, пласкогубці вартістю 70 гривень 00 копійок, сверло для скла вартістю 20 гривень 00 коп., накидний ключ вартістю 401 гривня 00 копійок, викрутку вартістю 20 гривень 00 копйок, ізолентна стрічка вартістю 20 гривень 00 копійок, а всього на суму 991 гривня 00 копійок.

В подальшому, ОСОБА_3 , не виконавши усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, оскільки його дії були припинені потерпілим ОСОБА_6 , з автомобіля якого ОСОБА_3 намагався викрасти інструменти.

Своїми умисними діями ОСОБА_3 завдав потерпілому ОСОБА_6 матеріального збитку на загальну суму 991 гривня 00 копійок.

Будучи допитаним в судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні злочинів, передбачених ст.15 ч.3, ч.2 ст.185, ч.2 ст.185 КК України визнав повністю, надав покази, підтвердив обставини скоєння злочинів, викладені в установочній частині вироку, щиро розкаявся в скоєному.

Крім повного визнання своєї вини у вчиненому злочині ОСОБА_3 просив суд визнати недоцільним дослідження доказів, так як повністю погоджується з досудовим розслідуванням справи.

Покази обвинуваченого ОСОБА_3 під час досудового слідства і в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин злочину, добровільності та істинності його позиції.

За таких обставин, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, суд прийшов до висновку про недоцільність дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які обвинуваченим не оспорюються, зміст даної статті ОСОБА_3 роз`яснено.

Наведене свідчить про повну доведеність вини обвинуваченого у вчиненні злочинів за обставин, встановлених судом.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за ч.2 ст.185 КК України, оскільки вінсвоїми умисними діями вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно. А також, дії обвинуваченої ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, оскільки вінсвоїми умисними діями вчинивнезакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинений повторно.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Також, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_3 на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, у лікаря-нарколога перебуває, має постійне місце реєстрації та проживання, стан здоров`я, задовільну характеристику з місць позбавлення волі, невстановленість судом наявності зв`язків з антигромадськими елементами, спосіб життя, що свідчить про те, що оточуюча його обстановка у сім`ї та побуті, виражає належні соціальні зв`язки; ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), а саме: його класифікацію за ст. 12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; її поведінку під час та після вчинення злочинних дій та вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції статті 185 КК України у виді позбавлення волі.

Підстав для звільнення від відбування покарання з випробуванням, у відповідності до вимог ст. 75 КК України, або ж застосування ст. 69 КК України, чи норм ст. 69-1 КК України до обвинуваченої, суд не знаходить, у зв`язку з відсутністю передумов за яких дані правові норми мають змогу бути застосовані, оскільки підстав для звільнення цієї особи від відбування покарання або ж його призначення із застосуванням ст. 69 цього Кодексу, характер вчинення злочину, його спосіб, які вказують в своїй сукупності, у даному конкретному випадку, на те, що тяжкість вчиненого злочину та його особа з іншими вищезазначеними обставинами встановленими у цьому провадженні не свідчать про можливість виправлення останнього без відбування покарання чи за допомогою призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом враховуючи відсутність декількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, та оскільки суд однозначно переконаний в тому, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, визначена даним вироком міра покарання, а саме у виді позбавлення волі у межах санкції ст. 185 КК України, є достатньою для виправлення обвинуваченої та попередження нових злочинів (кримінальних правопорушень)

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України суд вважає за необхідне зарахувати в строк відбування покарання обвинуваченому термін його попереднього ув`язнення, а саме з 19.12.2016 року по 21.12.2016 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Питання речових доказів у кримінальному проваджені вирішено, згідно положень ст. 100 КПК України.

Заявлені ОСОБА_7 цивільний позови на відшкодування матеріальної шкоди заподіяної злочином підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд, -

з а с у д и в :
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України та призначити покарання у виді 2-х років позбавлення волі.

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити покарання у виді 2-х років 6-ти місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді 2-х років 6-ти місяців позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту затримання.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_3 в строк відбування покарання термін її попереднього ув`язнення, а саме з 19.12.2016 року по 21.12.2016 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Речові докази: що передані на збереження потерпілим залишити у володінні потерпілих.

Стягнути з ОСОБА_3 на відшкодування шкоди заподіяної злочином на користь ОСОБА_5 суму в розмірі 7980 гривень 00 копійок

Вирок може бути оскаржено протягом 30 днів з дня проголошення до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва.
Копію судового рішення негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору, іншим учасникам судового провадження та не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

С у д д я: ОСОБА_1