Вирок
іменем України
"16" грудня 2016 р. 145/1929/16-к

1-кп/145/173/2016

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 ,
за участі прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в смт.Тиврів кримінальне провадження № 0000278 від 15.11.2016 року за фактом вчинення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцем м. Тераспіль, Молдова, жителем АДРЕСА_1 , громадянином України, непрацюючим, раніше не судимим,
кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч.1 ст.185 КК України,

встановив:
05.11.2016 року, близько 17-00 год., в с. Бушинка, Тиврівського району, ОСОБА_4 , зайшовши до господарства ОСОБА_5 , що розташоване по АДРЕСА_2 , біля входу до житлового будинку, у ящику, виявив головки озимого часнику, після чого в останнього виник намір на викрадення вище вказаного часнику. Після того ОСОБА_4 , маючи намір на викрадення чужого майна, впевнившись, що ОСОБА_5 у будинку не має, та його ніхто не бачить, перемістив з ящику озимий часник до поліетиленового пакету, вагою 5,1 кг., вартістю 85 грн. за 1 кг., на суму 433,50 грн., що підтверджується довідкою, виданою СПД ОСОБА_6 , після чого навмисно, таємно намагався покинути, господарство останньої, але біля виходу з господарства був помічений власницею господарства - ОСОБА_5 , яка в подальшому ОСОБА_4 затримала біля виходу з господарства, таким чином останній з причин, що незалежали від його волі, не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 , вчинив злочин, передбачений ч.3 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України, - незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення визнав себе винуватим, про що під час досудового розслідування 23.11.2016 р. між ним та потерпілою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителькою АДРЕСА_2 , було укладено угоду про примирення сторін, відповідно до якої сторони визначили узгоджене покарання, у виді 150 (сто п`ятдесят) годин громадських робіт.

Вислухавши учасників судового провадження, дослідивши умови укладеної угоди на відповідність її вимогам чинного законодавства України, суд вважає, що умови угоди не суперечать чинному законодавству, відповідають інтересам суспільства, не порушують прав і інтересів сторін та інших осіб. Угода укладена добровільно, а міра покарання узгоджена сторонами відповідає загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановлених Загальною частиною КК України.

Наслідки укладення угоди про примирення судом ОСОБА_4 роз`яснено і йому зрозумілі.

Призначаючи покарання відповідно до угоди про примирення сторін від 23.11.2016 р. укладенної між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілою ОСОБА_5 , суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, особу обвинуваченого, обставини вчинення кримінального правопорушення, наявність обставин, що пом`якшують покарання, до яких суд відносить те, що він вину визнав, щиро розкаявся у вчиненому, відсутність обтяжуючих обставин.

Керуючись ст. ст. 349, 368, 392, 395,474,475 КПК України,

засудив:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 15, ч.1 ст.185 КК України та призначити покарання, обумовлене угодою про примирення сторін від 23.11.2016 р., укладеною між ним та потерпілою ОСОБА_5 у виді громадських робіт на строк 150 (сто п`ятдесят) годин.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до апеляційного суду Вінницької області через Тиврівський районний суд протягом 30-ти днів відповідно до ч.3 ст.394 КПК України.

Суддя ОСОБА_7