Номер провадження: 11-сс/785/1834/16
Номер справи місцевого суду: 502/2674/16-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16.12.2016 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря с/з ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

слідчого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Кілійського районного суду Одеської області від 04 грудня 2016 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення розміру застави в рамках кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0001108 від 02 грудня 2016 року за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Ухвалою слідчого судді Кілійського районного суду Одеської області від 04 грудня 2016 року задоволено клопотання слідчого СВ Кілійського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_10 та до ОСОБА_9 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, застосовний запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів до 30 січня 2017 року без визначення розміру застави.

Не погодившись із зазначеною ухвалою слідчого судді захисник підозрюваного ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати до його підзахисного більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що слідчий суддя при обранні найбільш суворого запобіжного заходу ОСОБА_9 не врахував, що останній має на утриманні двох неповнолітніх дітей 2014 та 2016 року народження, неофіційно працює та повністю утримує свою сім`ю. З моменту затримання по теперішній час ОСОБА_9 співпрацює зі слідством та дає покази, а отже ризик того, що підозрюваний може вдатись до спроб переховуватись від органу досудового розслідування та суду є необґрунтованим. Крім того, зазначає, що ОСОБА_9 раніше не притягувався до кримінальної відповідальності.

Захисник ОСОБА_8 в судове засідання апеляційного суду не з`явився. Про час та місце апеляційного перегляду ухвали слідчого судді Кілійського районного суду Одеської області від 04 грудня 2016 року повідомлявся належним чином. Про поважність причин свого неприбуття апеляційний суд не повідомив.

Відповідно до ч.4 ст.405 КПК України неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги захисника, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали провадження за клопотанням слідчого, апеляційний суд дійшов таких висновків.

У відповідності до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

Статтею 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

В рішенні «Єлоєв проти України» Європейський суд з прав людини вказує на те, що пункт 4 статті 5 забезпечує заарештованим чи затриманим особам право на перегляд матеріально-правових і процесуальних умов, які з погляду Конвенції, є суттєвими для забезпечення «законності» позбавлення свободи. Це означає, що компетентний суд має перевірити не лише дотримання процесуальних вимог національного законодавства, а й обґрунтованість підозри, яка стала підставою для затримання, а також мети, з якою застосовувалося затримання (також справа «Буткевічюс проти Литви»).

Слідчий суддя при розгляді клопотання слідчого виконав вищезазначені вимоги кримінального процесуального закону та практики Європейського суду з прав людини і врахував їх при постановленні оскарженої ухвали.

Органом досудового розслідування ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України за наступних обставинах.

Так, ОСОБА_9 , в ніч на 02 грудня 2016 року, приблизно о 01 год. 10 хв. разом із ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , вступивши між собою в попередню змову, з метою заволодіння чужим майном шляхом розбою, на автомобілі марки «Опель Кадет» р/н НОМЕР_1 приїхали до домоволодіння АДРЕСА_1 , в якому розташовано кафе-бар а також мешкають власники бару ОСОБА_15 та його дружина ОСОБА_16 , після чого шляхом зламу відкрили вхідні двері будинку та проникли в його приміщення, де ОСОБА_11 гвоздодером наніс потерпілому ОСОБА_15 не менше двох ударів по голові, чим спричинив тілесні ушкодження. Далі ОСОБА_9 разом з вищезазначеними особами зв`язали ліпкою стрічкою руки та ноги потерпілої ОСОБА_16 , і шляхом застосування фізичного впливу та погроз застосування насильства небезпечного для життя та здоров`я потерпілих, заволоділи їх грошима, мобільними телефонами, золотими ювелірними виробами та іншим майном. Обґрунтованість підозри ОСОБА_9 у вчиненні вказаного злочину підтверджується наступними доказами:

-протоколом огляду місця події від 02 грудня 2016 року;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_17 ;

-протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 02 грудня 2016

-повідомленням про підозру від 02 грудня 2016 року, та іншими матеріалами кримінального провадження.

Відповідно до ст.ст.89, 94 КПК України, оцінка допустимості та належності вказаних доказів буде надана судом першої інстанції при розгляді кримінального провадження по суті, а підстав для визнання доказів недопустимими внаслідок істотного порушення прав і свобод людини апеляційним судом не встановлено.

Апеляційний суд вважає правильним висновок слідчого судді про наявність у кримінальному провадженні ризиків, передбачених ч.1, 3, 5 ст.177 КПК України, а саме, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, а також вчинити інший злочин та продовжувати злочину діяльність.

Вказані ризики підтверджуються обставинами, що у відповідності до вимог ст.178 КПК України мають бути враховані при обрані запобіжного заходу.

Так, ОСОБА_18 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого корисливого злочину проти власності, який було скоєно групою осіб і за який у разі доведеності винуватості ОСОБА_18 йому загрожує реальне покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років.

Крім того, ОСОБА_18 на теперішні час він ніде не працює, а отже і не має постійного джерела доходу.

При цьому, апеляційний суд вважає необґрунтованими доводи сторони захисту про те, що міцність соціальних зв`язків підозрюваного підтверджується наявністю у нього двох неповнолітніх дітей, які знаходяться на його утриманні. Так, в матеріалах провадження містяться свідоцтва про народження ОСОБА_19 , 2016 року народження, та ОСОБА_20 , 2014 року народження. У вказаних свідоцтвах в графі батько наявні відомості про іншу особу ОСОБА_21 , а отже підозрюваний не є батьком вказаних неповнолітніх дітей.

Крім того, доводи захисника про те, що підозрюваний проживає в цивільному шлюбі з громадянкою ОСОБА_22 також не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду, оскільки не були підтверджені жодними доказами.

За таких обставин апеляційний суд констатує відсутність у підозрюваного ОСОБА_18 міцних соціальних зв`язків.

Більш того, в судовому засіданні апеляційного суду прокурор надав постанову від 15 грудня 2016 року про об`єднання матеріалів вказаного кримінального провадження з матеріалами внесеними до ЄРДР за №0000543 за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України та пояснив, що до вчинення вказаних злочинів також причетний ОСОБА_9 де він приймав участь у якості організатора злочинів.

На думку апеляційного суду викладені обставини беззаперечно свідчать про те, що, ризики заявлені слідчим реально існують, а отже слідчий суддя дійшов правильного висновку, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів, аніж тримання під вартою, на даному етапі досудового розслідування не зможе забезпечити належного виконання підозрюваним його процесуальних обов`язків, і не дасть змогу органу досудового розслідування контролювати місце його перебування.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд дійшов висновку про те, що доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_8 про необхідність застосування до його підзахисного більш м`якого запобіжного заходу через наявність у нього міцних соціальних зв`язків, є необґрунтованими та немотивованими, а слідчий суддя при розгляді клопотання дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та не виявив перешкод для застосування такого запобіжного заходу, передбачених ч.2 ст.183 КПК України.

Крім того, апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді, який керуючись положеннями п.1 ч.4 ст.183 КК України при застосуванні до ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою не визначив розмір застави, оскільки інкримінований йому злочин були вчинений із застосуванням насильства до потерпілих.

За таких обставин, апеляційний суд дійшов висновку про те, що ухвала слідчого судді є законною і обґрунтованою, а тому не вбачає підстав для її скасування.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 193, 194, 309, 376, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,

УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Кілійського районного суду Одеської області від 04 грудня 2016 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ Кілійського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_10 та до ОСОБА_9 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України застосовний запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів до 30 січня 2017 року без визначення розміру застави залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді апеляційного суду

Одеської області:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4