Провадження №1-кп/748/146/17
Єдиний унікальний № 748/817/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 травня 2017 року м. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000212 від 01 березня 2017 року та за № 0000210 від 01 березня 2017 року, за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Кархівка, Чернігівського району, Чернігівської області, освіта повна загальна середня, не працюючого, не одруженого, раніше судимого: 14.08.2012 року Чернігівським районним судом Чернігівської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, звільненого з іспитовим строком на 1 рік; 24.07.2013 року Чернігівським районним судом Чернігівської області за ч. 3 ст. 186, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70, 71 КК України до 5 років позбавлення волі, звільненого 11.01.2017 року на підставі ухвали Бориспільського міськрайонного суду Київської області умовно-достроково на невідбуту частину покарання 1 рік 5 місяців 21 день, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

14.02.2017 року, близько 11-00 год., ОСОБА_3 , маючи злочинний умисел на заволодіння чужим майном, діючи повторно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, перебуваючи на території господарства АДРЕСА_1 , шляхом вільного доступу таємно викрав алюмінієвий бідон, об`ємом 40 літрів, вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 1462/17-24 від 21.03.2017, становить 420,00 грн, що належить ОСОБА_5 , чим спричинив останній матеріальну шкоду на вказану суму.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 16.02.2017 року, у вечірній час, ОСОБА_3 , маючи злочинний умисел на заволодіння чужим майном, діючи повторно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, з комірного приміщення будинку АДРЕСА_1 , шляхом вільного доступу таємно викрав 20 кілограмів цукру, вартість якого згідно висновку експерта № 1426/17-24 від 21.03.2017 року становить 306,00 грн, що належить ОСОБА_5 , чим спричинив останній матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 18.02.2017 року, близько 18-00 год., ОСОБА_3 , маючи злочинний умисел на заволодіння чужим майном, діючи повторно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, з сараю, що знаходиться на території господарства АДРЕСА_1 , шляхом вільного доступу таємно викрав двох курей породи «Хайсек браун», середня ринкова вартість яких складає 130,00 грн, та одного півня породи «Брама», середня ринкова вартість якого складає 300,00 грн, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 1428/1429/17-24 від 21.03.2017, а всього на загальну суму 430 грн, що належить ОСОБА_5 , чим спричинив останній матеріальну шкоду на вказану суму.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 21.02.2017 року, близько 19-00 год., ОСОБА_3 , маючи злочинний умисел на заволодіння чужим майном, діючи повторно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, з сараю, що знаходиться на території господарства АДРЕСА_1 , шляхом вільного доступу таємно викрав трьох курей породи «Хайсек браун», середня ринкова вартість яких, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 1427/17-24 від 21.03.2017, становить 195 грн, що належать ОСОБА_5 , чим спричинив останній матеріальну шкоду на вказану суму.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 23.02.2017 року, близько 10-00 год., ОСОБА_3 , маючи злочинний умисел на заволодіння чужим майном, діючи повторно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, перебуваючи в будинку АДРЕСА_1 , шляхом вільного доступу з сумки таємно викрав 400 грн, які належать ОСОБА_5 , чим спричинив останній матеріальну шкоду на вказану суму.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 10.03.2017 року, близько 16-00 год., ОСОБА_3 , маючи злочинний умисел на заволодіння чужим майном, діючи повторно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, перебуваючи в магазині по АДРЕСА_2 , намагався відкрито викрасти пластикову банку, в якій містилися грошові кошти в розмірі 76 грн, що належать ОСОБА_6 , однак не довів свій злочинний умисел до кінця з причин, які не залежали від його волі, оскільки був зупинений потерпілою.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованих йому злочинів визнав повністю, пояснивши, що дійсно з господарства у своєї сестри викрав алюмінієвий бідон об`ємом 40 літрів, 20 кілограмів цукру, курей в кількості п`ять штук породи «Хайсек браун», одно півня, грошові кошти в розмірі 400 грн, а також намагався викрасти пластикову банку з грошовими коштами, що належать ОСОБА_6 .. Кількість та вартість викраденого не оспорював. У вчиненому щиро розкаявся та просив суворо не карати.
Потерпіла повідомила, що її брат дійсно зареєстрований за однією з нею адресою, однак з`являється не часто, а тільки коли треба щось вкрасти. Підтвердила, що у неї з господарства було викрадено вказане майно та його вартість не оспорювала. Зазначила, що обвинувачений після надходження справи до суду продовжує вчиняти крадіжки з її господарства, а отже вважала, що він має бути ізольований від суспільства.
Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилась, надавши заяву про розгляд даного провадження за її відсутності, просила застосувати суворе покарання.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити, та порядок їх дослідження, визнавши недоцільним дослідження доказів стосовно усіх фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, враховуючи, що сторонами провадження не оспорюється доведеність вини обвинуваченого та кваліфікація його дій, з`ясувавши правильне розуміння сторонами кримінального провадження змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини справи в апеляційному порядку, суд вважає, що обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_3 знайшло своє підтвердження у судовому засіданні в повному обсязі, а його дії правильно кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна ( крадіжка), вчинене повторно та за ч.2 ст.15 ч.2 ст.186 КК України як закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна ( грабіж), вчинене повторно.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , суд вважає за необхідне визнати щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , судом не встановлено.

ОСОБА_3 є раніше судимим за злочини проти власності, звільнений 11 січня 2017 року умовно-достроково за ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області на невідбутий строк 1 рік 5 місяців 21 день, на обліку в Чернігівській обласній психоневрологічній лікарні не перебуває, перебуває на обліку в Чернігівському обласному наркологічному диспансері з 12.03.2013 з приводу: психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності, до адміністративної відповідальності не притягувався, за місцем проживання характеризується негативно.
Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_3 , суд, у відповідності до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного, обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що його обтяжують, дані, що характеризують його особу, а також вчинення ним кримінальних правопорушень в період умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, думку потерпілих, те, що після звільнення з місць позбавлення волі, відбуваючи покарання за злочини проти власності, через незначний проміжок часу він знову вчиняє кримінальні правопорушення проти власності, а тому вважає, що обвинуваченому має бути призначено покарання необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень у межах санкцій відповідних статей Кримінального кодексу України у виді позбавлення волі, оскільки судом не встановлено підстав для його виправлення та перевиховання без ізоляції від суспільства.
При призначенні покарання за сукупністю злочинів обвинуваченому ОСОБА_3 слід керуватись ч.1 ст. 70 КК України, визначаючи його шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим.

При призначенні остаточного покарання ОСОБА_3 слід керуватися вимогами ст. 71 КК України, оскільки обвинувачений, якого ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області звільнено умовно-достроково від відбування покарання, призначеного вироком Чернігівського районного суду Чернігівської області від 24.07.2013 року на невідбутий строк 1 рік 5 місяців 21 день, скоїв кримінальні правопорушення під час невідбутої частини покарання, шляхом його часткового приєднання.

У справі маються процесуальні витрати за проведення судово-товарознавчих експертиз в розмірі 594,00 грн, які підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Речові докази відсутні.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Прокурор просив обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили, з метою запобігання вчинення інших кримінальних правопорушень та виконання вироку суду, оскільки ОСОБА_3 продовжує вчиняти кримінальні правопорушення, не з`явився в судове засідання та не проживає за місцем реєстрації.

Враховуючи особу обвинуваченого, який ніде не працює, думку потерпілої, що вказала на продовження злочинної діяльності обвинуваченим ОСОБА_3 , його процесуальну поведінку, до якого було застосовано привід в судове засідання, що свідчить про реальний ризик можливості переховуватись від суду та реального відбуття покарання, а також продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, суд прийшов до висновку про необхідність обрання відносно ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк три роки;

- за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі на строк чотири роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_3 до відбуття покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки.

На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання приєднати частково невідбуту ОСОБА_3 частину покарання за вироком Чернігівського районного суду Чернігівської області від 24 липня 2013 року і остаточно визначити йому до відбування покарання у виді п`яти років трьох місяців позбавлення волі.
Обрати ОСОБА_3 запобіжний захід, до набрання вироком законної сили, у виді тримання під вартою, узявши його під варту в залі суду.
Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з часу затримання 25 травня 2017 року.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 594,00 грн витрат за проведення судово-товарознавчих експертиз.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Чернігівської області через Чернігівський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1