Справа № 521/1142/17
Провадження по справі 1-кп/521/358/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 березня 2017 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

потерпілого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, зареєстроване в ЄРДР 11.09.2016 року за № 0003970, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина РФ, який має посвідку на постійне проживання в Україні, народився в м. Геогієвську Ставропольського краю РФ, має середню освіту, працює водієм тролейбусу в КП «Одесміськелектротранс», одружений, має на утриманні 2 неповнолітніх дітей, не судимий, зареєстрований і проживає за адресою АДРЕСА_1 ,

-у скоєнні злочину, передбаченого ст. 286 ч. 1 КК України,-

У С Т А Н О В И В:
10 вересня 2016 року приблизно о 18 годині 45 хвилин у світлий час доби, в умовах необмеженої видимості, при сухому дорожньому покритті, водій ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керуючи технічно справним легковим автомобілем «Toyota», реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснював рух по правій смузі свого напрямку руху по проїзній частині вул. Люфтсдорфська дорога у Малиновському районі м. Одеси, яка має по 2 смуги у кожному напрямку, що поділені дорожньою розміткою 1.3 відповідно до Правил дорожнього руху України, з боку вул. Бреуса в напрямку вул. Транспортної. При цьому ОСОБА_4 грубо нехтував Правилами дорожнього руху України і припустив порушення вимог п.п. 2.1 (ґ), 2.3 (б), 2.9 (а), 12.1, 13.1, які приписують:

- 2.1 (ґ) Водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення);

- п. 2.3 (б) - Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від управління цим засобом у дорозі;

- п. 2.9 (а) - Водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин;

- п.12.1 Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним;

- п. 12.3 - У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди;

- п. 13.1 - Водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Будучи неуважним і не слідкуючи за дорожньою обстановкою, ОСОБА_4 не обрав безпечної швидкості свого руху, яка б дозволяла йому безпечно керувати транспортним засобом та контролювати його рух, вчасно реагувати на дорожню обстановку і її зміну, а саме здійснюючи рух зі швидкістю 84-87 км/год., що перевищує максимально дозволену швидкість руху в населеному пункті. В результаті таких дій ОСОБА_4 напроти будинку № 6 по вул. Люстдорфська дорога (Центральний вхід до 2-го християнського кладовища), не витримавши безпечної дистанції між транспортними засобами і не прийнявши вчасно мір для зменшення швидкості руху, здійснив зіткнення із задньою частиною автомобіля «Mazda» реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_6 , який здійснював рух попереду автомобіля під керуванням ОСОБА_4 у попутному напрямку та зупинився перед нерегульованим пішохідним переходом для надання переваги в русі пішоходу, що перетинав проїздну частину вул. Люстдорфська дорога.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажиру ОСОБА_5 , який перебував на задньому пасажирському сидінні автомобіля «Mazda» реєстраційний номер НОМЕР_2 , були заподіяні тілесні ушкодження середньої тяжкості у вигляді закритого перелому крила правої клубової кістки та правої вертлюжної впадини з задовільним стоянням відламків.

Дії ОСОБА_4 , що не відповідали вказаним вимогам Правил дорожнього руху, знаходились в прямому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди.

Своїми діями, які виразилися в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тілесні ушкодження середньої тяжкості, ОСОБА_4 скоїв злочин, передбачений ч. 1 ст. 286 КК України.

Вина обвинуваченого у скоєнні інкримінованого злочину підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами.

Так, ОСОБА_4 , повністю визнавши себе винним у скоєнні злочину, пояснив суду, що 10.09.2016 року ввечері на власному автомобілі «Toyota», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по вул. Люфтсдорфська дорога у м. Одесі. При цьому порушив Правила дорожнього руху, не дотримався безпечної дистанції та припустив зіткнення з автомобілем «Mazda». В результаті були спричинені тілесні ушкодження пасажиру автомобіля «Mazda» ОСОБА_5 . У скоєному розкаюється, в силу можливостей надавав допомогу на лікування потерпілого. Напередодні події ввечері вживав пиво, тому при медичному огляді була встановлена наявність алкоголю.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні показав, що 10.09.2016 року ввечері повертався з роботи разом зі своїм напарником, знаходився в автомобілі «Mazda» на задньому сидінні. Перед пішохідним переходом водій зупинився, щоб пропустити пішохода. В цей час автомобіль «Toyota», що рухався позаду, здійснив зіткнення в задню частину автомобіля «Mazda». В результаті дорожньо-транспортної пригоди він отримав тілесні ушкодження з приводу яких тривалий час перебував на лікуванні. ОСОБА_4 надавав йому матеріальну допомогу, але не в повному обсязі. Не вважає, що обвинувачений потребує суворого покарання.

Відповідно до акту медичного огляду № 001565 від 10.09.2016 року та медичного висновку у ОСОБА_4 зафіксовано стан алкогольного сп`яніння. Вміст етилового спирту у видихуваному повітрі склав 0,51 ‰, у біологічному середовищі 0,64 ‰.

Згідно з рахунком № 312 від 12.12.2016 року, наданим КУ «ГКБ № 1», ОСОБА_5 перебував на стаціонарному лікуванні у травматологічному відділенні протягом 36 днів з 12.09.2016 року по 18.10.2016 року, витрати на лікуванні склали 9000 грн.

Відповідно до ст. 349 КПК України судом не досліджувались інші докази, подані на підтвердження події кримінального правопорушення, винуватості обвинуваченого у вчиненні злочину та інших обставин, які ніким не оспорювались.

Оскільки учасники судового провадження вважають, що фактичні обставини підтверджуються доказами, що маються в справі та не потребують дослідження в ході судового розгляду, суд також визнає їх доказаними, а саме фактичні обставини щодо дати, часу, місця, способу скоєння злочину, форми умислу.

При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніви у добровільності їх позиції відсутні, та роз`яснено, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_4 винен у скоєнні порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Обвинувачений раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, працює в КП «Одесміськелектротранс» водієм тролейбусу, має сім`ю, утримує двох неповнолітніх дітей - малолітню доньку ІНФОРМАЦІЯ_2 та доньку дружини ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 , є щире каяття, оскільки він повністю визнав свою вину у скоєнні інкримінованого злочину, дав правдиві пояснення з приводу обставин події. Обставиною, обтяжуючою покарання обвинуваченого, є вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому суд враховує, що вчинений ним злочин є злочином невеликої тяжкості, особу винного, наявність пом`якшуючої та обтяжуючої покарання обставин, і вважає необхідним і достатнім для його виправлення і попередження нових злочинів обрати покарання у вигляді обмеження волі. Суд приймає до уваги те, що ОСОБА_4 працює водієм і не має іншого джерела заробітку, крім заробітної платні. Застосування до нього покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортним засобом позбавить його можливості працювати водієм і може потягнути наслідки у вигляді значного погіршення матеріального становища і можливості утримувати сім`ю, що в даному випадку буде занадто суворим покаранням і не відповідатиме меті, визначеній ст. 50 КПК України. Тому суд вважає можливим не застосовувати до ОСОБА_4 додаткове покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Враховуючи тяжкість злочину, особу винного, який скоїв злочин з необережності, утримує сім`ю з двома неповнолітніми дітьми, наявність пом`якшуючої покарання обставини, думку потерпілого про призначення покарання, що не є занадто суворим, суд прийшов до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування основного покарання, із застосуванням випробування відповідно до ч. 1 ст. 75 КК України, але в умовах належного контролю за його поведінкою і виконанням обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

Прокурором заявлено цивільний позов про стягнення з ОСОБА_4 на користь КУ «Міська клінічна лікарня № 1» витрат на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_5 в сумі 9000 грн.

Обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав позовні вимоги.

Відповідно до ч. 1 ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 винен у скоєнні злочину, в результаті якого ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження і перебував на стаціонарному лікуванні в КУ «Міська клінічна лікарня № 1». Розмір витрат на лікування в сумі 9000 грн. підтверджується рахунком медичної установи.

Таким чином, суд прийшов до висновку про те, що позов про стягнення компенсації витрат на стаціонарне лікування потерпілого підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 124 КПК України з ОСОБА_4 на користь держави необхідно стягнути процесуальні витрати - документально підтверджені витрати на залучення експертів для проведення експертиз в загальній сумі 5805,36 грн.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,-

З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, призначивши покарання у вигляді обмеження волі на строк два роки, без позбавлення права керувати транспортними засобами.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю в один рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Комунальної установи «Міська клінічна лікарня № 1» департаменту охорони здоров`я Одеської міської ради витрати на лікування потерпілого ОСОБА_5 в сумі 9000 (дев`ять тисяч) грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експертів в сумі 5805 (п`ять тисяч вісімсот п`ять) грн. 36 коп.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подачі апеляційної скарги, яка може бути подана до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 2 ст. 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1