Справа № 1-в/760/138/17
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 червня 2017 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:
головуючого: судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
заявника ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту на 2/3 частки квартири, яка належить на праві власності її померлому чоловіку ОСОБА_5 ,
ВСТАНОВИВ:
До Солом`янського районного суду м. Києва надійшло клопотання ОСОБА_4 по кримінальній справі по обвинуваченню ОСОБА_5 за ст.367 ч.2 КК України про скасування арешту на 2/3 частки квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності її померлому чоловіку ОСОБА_5 ..
В судовому засіданні ОСОБА_4 клопотання підтримала і просила задовольнити.
Прокурор заперечував проти задоволення клопотання, мотивуючи тим, що арешт на нерухоме майно ОСОБА_5 накладався слідчим під час досудового розслідування з метою забезпечення цивільного позову. На даний час стягнута за вироком суду матеріальна шкода, не відшкодована.
Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.
Із наданих матеріалів клопотання вбачається, що вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 17.07.2015 року ОСОБА_5 засуджено за ст. 367 ч.2 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування основного покарання з іспитовим строком на 1рік, цивільний позов задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_5 на користь Міністерства оборони України матеріальну шкоду у розмірі 202089 грн.88 коп.
Вирок набрав законної сили 04.08.2015 року. В апеляційному порядку не оскаржувався.
Постановою старшого слідчого прокуратури Центрального регіону України з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері ОСОБА_6 25.10.2012 року з метою забезпечення в подальшому цивільного позову накладено арешт на 2/3 частини квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .
З довідки Київського міського Бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна від 25.10.2012 року вбачається, що 2/3 частки квартири за адресою: АДРЕСА_1 належить ОСОБА_5 .
Згідно з п. 9 розділу ХІ («Перехідні положення») КПК України запобіжні заходи, арешт майна, відсторонення від посади, застосовані під час дізнання та досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, продовжують свою дію до моменту їх зміни, скасування чи припинення у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом, тому при вирішенні заяви ОСОБА_4 суд користується положеннями КПК України 1960 року.
Відповідно до ст.409 КПК України, питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку, включаючи визначення розміру і розподілення судових витрат, якщо суд не вирішив цих питань, вирішуються судом, який постановив вирок.
В судовому засіданні встановлено, що арешт на частку квартири був накладений слідчим з метою забезпечення цивільного позову, який згідно вироку суду від 17.07. 2015 року задоволений частково та стягнуто з ОСОБА_5 на відшкодування завданих збитків 202089 грн.88 коп. Однак, з моменту набрання вироком законної сили, тобто з 04.08.2015 року вирок в частині цивільного позову до виконання не звертався.
Відповідно до вимог ст. 12 Закону України « Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.
Відповідно до статті 26 зазначеного Закону виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, за заявою стягувача про примусове виконання рішення; за заявою прокурора у разі представництва інтересів громадянина або держави в суді.
Як встановлено в судовому засіданні прокурор у встановлений законом строк із такою заявою до виконавчої служби не звертався. Боржник ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджено відповідним свідоцтвом серія НОМЕР_1 .
За таких обставин суд приходить до висновку, що відпала потреба у продовженні дії арешту майна і його слід скасувати.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.409, 411 КПК України (1960 р.), суд,-
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання ОСОБА_7 про скасування арешту майна-задовольнити.
Скасувати арешт на 2/3 частки квартири , яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , накладений постановою старшого слідчого прокуратури Центрального регіону України з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері ОСОБА_6 від 25.10.2012 року.
Постанова остаточна, оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.
Суддя: ОСОБА_1