Справа №646/1342/15-к
Провадження №1-кп/646/33/2017
ЧЕРВОНОЗАВОДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ХАРКОВА
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.02.17 року

Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за номером 0000166 від 22.01.2015 року, відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харкова, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, працюючого без офіційного працевлаштування різноробочим, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 15.01.2015 року, приблизно о 14 год., маючи злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, з корисливою метою незаконного збагачення за допомогою ліфту піднявся на 16 поверх будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , після чого піднявся на технічний поверх вищезазначеного будинку та шляхом зламу дужки замка на дверях, що веде до технічного приміщення, реалізуючи свій злочинний умисел, з метою наживи, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав наступні речі: обмежувач швидкості вартістю 1060 грн., ключ для відкриття КВШ вартістю 180 грн., 2 підшипника №311 вартістю 175,36 грн, які належать КП «Жилкомсервіс». Після чого, з місця вчинення злочину зник, спричинивши КП «Жилкомсервіс» матеріальну шкоду на загальну суму 1415,36 грн.

Обвинувачений ОСОБА_4 , допитаний в судовому засіданні, повністю визнав свою вину у вчиненому злочині, підтвердив факти та обставини його вчинення так, як вони викладені судом вище.

При цьому обвинувачений просив врахувати, що він повністю визнає себе винним у скоєному злочині та щиро розкаюється, пояснив, що вчинення злочину було зумовлено вкрай тяжким матеріальним становищем, разом з тим, на даний час зробив для себе належні висновки, працює, хоча і без офіційного працевлаштування.

Приймаючи до уваги, що обвинувачений повністю визнав свою вину в інкримінованому йому злочині, його показання повністю відповідають фактичним обставинам справи, наслідки застосування ч.3 ст.349 КПК України обвинуваченому та іншим учасникам судового розгляду роз`яснені та вони вважать недоцільним дослідження доказів щодо обставин, викладених в обвинувальному акті, при цьому у суду нема сумнівів у добровільності їх позиції, суд приходить до висновку про недоцільність дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину та кваліфікує його дії за ч.3 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у приміщення.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він громадянин України, з повною середньо-спеціальною освітою, за місцем навчання характеризувався виключно позитивно, працює без офіційного працевлаштування різноробочим на будівництві, неодружений, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України не судимий.

При призначенні покарання суд відповідно до вимог ст.ст.65-67 КК України враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ч.2, ч.4 ст.67 КК України обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Згідно класифікації, передбаченій ст.12 КК України, ОСОБА_4 вчинив тяжкий злочин; при цьому повністю визнав себе винним та щиро розкаявся у вчиненому, зазначив, що вчинення злочину було зумовлено збігом тяжких обставин, оскільки він не мав роботи та коштів на придбання продуктів харчування, що відповідно до ст.66 КК України визнається судом обставинами, що пом`якшують покарання. При призначенні покарання суд також враховує позицію представника потерпілого, який надав заяву про відмову від позовних вимог у зв`язку з відсутністю претензій до обвинуваченого.

Оскільки ухвалою Фрунзенського районного суду м.Харкова від 12.03.2016р. ОСОБА_4 звільнений від покарання, призначеного вироком того ж суду від 11.02.2015р., у зв`язку з закінченням іспитового строку, положення ч.4 ст.70 КК України в даному випадку не підлягають до застосування.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 100, 124, 126, 314, 373, 374, 472, 474 та 475 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання, якщо він протягом іспитового строку протягом 3 (трьох) років не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст..76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 протягом іспитового строку: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації (до його створення - без погодження кримінально-виконавчої інспекції); періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації (до його створення - кримінально-виконавчої інспекції); повідомляти уповноважений орган з питань пробації (до його створення - кримінально-виконавчої інспекції) про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази: обмежувач швидкості, ключ, підшипник (2 шт.) вважати повернутими потерпілому.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку підлягає негайному врученню прокурору та обвинуваченому. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді, подавши відповідну заяву.

Суддя ОСОБА_1