Справа № 127/3244/17
Провадження №11-сс/772/127/2017
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 березня 2017 року м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:
Суддя-доповідач: ОСОБА_2 ,
Судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької від 17.02.2017 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України по кримінальному провадженні № 0009621 від 09.12.2016 року,
за участю: секретаря: ОСОБА_7 ,
прокурора: ОСОБА_8 ,
підозрюваного: ОСОБА_6
В С Т А Н О В И В :
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 17.02.2017 року, по кримінальному провадженні № 0009621 від 09.12.2016 рок, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України, продовжено міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 31 (тридцять один) день.
З ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 17.02.2017 року вбачається, що до Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання старшого слідчого Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_9 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України.
Клопотання мотивовано тим, що слідчим провадиться досудове розслідування кримінального провадження № 0009621 від 09.12.2016, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України, у зв`язку із чим в органу досудового розслідування виникла необхідність в продовженні застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді запобіжного заходу..
З матеріалів клопотання встановлено, що ОСОБА_6 підозрюється в тому, він маючи умисел на здійснення завідомо неправдивого повідомлення про загрозу безпеці громадян, знищення чи пошкодження об`єктів власності, 09.12.2016 близько 09.15 год на території ринку «Урожай» в м. Вінниці по вул. Пирогова, 49, в ФОП ОСОБА_10 придбав мобільний телефон марки «Samsung» ІМЕІ НОМЕР_1 з сім карткою оператора стільникового зв`язку «Лайфселл» № НОМЕР_2 .
Після чого, ОСОБА_6 близько 09.45 год. 09.12.2016, перебуваючи в невстановленому слідством місці, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, свідомо знаючи про те, що його повідомлення є завідомо неправдивим, діючи з хуліганських спонукань, шляхом здійснення дзвінка з вищевказаного мобільного телефону «Samsung» ІМЕІ НОМЕР_1 , а саме з номеру оператора мобільного зв`язку «Лайфселл» № НОМЕР_2 на спецлінію «102», повідомив про замінування будівлі Вінницького міського суду розташованого за адресою м. Вінниця, вул. Грушевського, 17, що в результаті призвело до порушення громадської безпеки та безпідставного відволікання сил і засобів спеціальних служб для перевірки вказаного повідомлення.
Так, за результатами здійснення виїзду спеціалістами - вибухотехніками вибухотехнічного відділу Вінницького відділення НДЕКЦ МВС України та обстеження приміщення Вінницького міського суду по вул. Грушевського, 17, в м. Вінниці, а також прилеглої території, будь-яких вибухових пристроїв, вибухових речовин та конструктивно схожих до них предметів не виявлено.
Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_6 , вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 259 КК України, завідомо неправдиве повідомлення про загрозу безпеці громадян, знищення чи пошкодження об`єктів власності, тобто завідомо неправдиве повідомлення про підготовку вибуху.
За даним фактом 09.12.2016 року, Вінницьким відділом поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області було розпочато досудове розслідування, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0009621 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 259 КК України.
22.12.2016 року, ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 259 КК України.
23.12.2016 року, слідчим суддею Вінницького міського суду Вінницької області відносно підозрюваного ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 днів.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, адвокат ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, згідно якої вважає ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 17.02.2017 року про продовження застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою незаконною, винесеною з порушенням норм кримінального процесуального закону та просить її скасувати.
Заслухавши суддю-доповідача, підозрюваного ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу адвоката, прокурора ОСОБА_8 який заперечував проти задоволення вимог апеляційної скарги і вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, вивчивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи із наступного
У відповідності до ст. 29 Конституції України та ст.ст. 176, 177, 178 КПК України, право на свободу і особисту недоторканість є одним із найбільш значущих прав людини. Слід враховувати те, що обираючи запобіжний захід - тримання під вартою, обмежуються конституційні права і свободи особи, ще до визнання її винуватою у вчиненні злочину, а запобіжний захід у виді тримання під вартою є винятковим і найбільш суворим запобіжним заходом, застосовується лише тоді, коли є всі підстави вважати, що інші менш суворі запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків і належної поведінки останнього.
Крім того, при судовому розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд повинен врахувати вимоги п.п. 3,4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Відповідно до п.3 ч.2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід не може бути застосований, окрім як : до раніше не судимої особи , яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину , за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років, виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав передбачених статтею 177 КПК України буде доведено, що перебуваючи на волі ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду , перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.
Застосування запобіжного заходу з іншою метою не допускається.
Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Згідно вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті. Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків.
Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
З приписів, указаних в частинах 3 і 5 ст. 199 КПК України вбачається, що слідчий суддя продовжує строк тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий вкаже обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою і доведе, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою.
Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.
Як видно з матеріалів справи, прокурор та слідчий суддя зазначені вище вимоги кримінально-процесуального закону не виконали.
Дослідивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що матеріали кримінального провадження не містять достатніх даних, які свідчать про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які виправдовували б тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою.
Колегія суддів вважає необґрунтованими доводи прокурора про те, що ОСОБА_6 не має міцних соціальних зв`язків та схильний до вчинення злочинів, оскільки він працює директором ТОВ «РегінаПро», має вищу юридичну освіту з відзнакою, в минулому помічник народного депутата України, помічник депутата Вінницької міської ради, не має судимості.
Крім цього, ані слідчий, ані прокурор не врахував ті обставини, які свідчать про зменшення ризику неналежної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_6 , зокрема, того, що він є особою раніше не судимою, вперше притягується до кримінальної відповідальності, працює , має постійне місце проживання та реєстрацію, за місцем роботи характеризується виключно з позитивної сторони, у нього батьки пенсіонери, особи похилого віку.
Лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_6 , в даному випадку, не може слугувати підставою для обрання йому найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Враховуючи зазначене, колегія суддів приходить до висновку, що належну поведінку ОСОБА_6 можливо забезпечити шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту цілодобового.
Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні в справі "Манчіні проти Італії", за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 § 1(с) Конвенції.
Колегія суддів враховуючи, що за шістдесят днів утримання підозрюваного під вартою, було проведено обмежену кількість слідчих дій за участі підозрюваного, та що досудове розслідування майже скінчилось, дійшла висновку про необхідність відмови у задоволенні клопотання слідчого та застосування у даному кримінальному провадженні щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту та вважає, що саме цей запобіжний захід зможе забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, що випливають зі змісту ст.177 КПК України.
За вказаних обставин, доводи апеляційної скарги захисника стосовно істотних порушень кримінального процесуального закону судом першої інстанції знайшли своє підтвердження під час здійснення апеляційного розгляду, у зв`язку з чим ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням згідно п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України нової ухвали суду апеляційної інстанції.
Керуючись ч. 2 ст. 376, ст. ст. 177, 181, 183, 194, 197, 376 ч. 2, 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, апеляційний суд,
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької від 17.02.2017 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України по кримінальному провадженні № 0009621 від 09.12.2016 року задовольнити частково.
Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької від 17.02.2017 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України по кримінальному провадженні № 0009621 від 09.12.2016 року скасувати.
Постановити нову ухвалу якою клопотання старшого слідчого Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_9 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України - задовольнити частково .
Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з забороною залишати житло(квартиру за адресою АДРЕСА_1 ) цілодобово в межах досудового розслідування до 22.03.2017 року.
Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.
Судді:
З оригіналом згідно суддя: