Справа № 183/2849/17
№ 1-кс/183/509/17

У Х В А Л А
22 червня 2017 року м. Новомосковськ
До Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшло клопотання прокурора Новомосковської місцевої прокуратури ОСОБА_2 про проведення у кримінальному провадженні перевірки дотримання вимог земельного законодавства України.
Так, досудовим розслідуванням встановлено, що на території Бузівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області знаходиться 3 пам`ятки археології кургани, що внесені до Державного реєстру нерухомих пам`яток України за номерами 7254,4091,7252.
Згідно з інформацією Бузівської сільської ради Магдалинівського району, вказані кургани є розораними та на них здійснюється вирощування сільськогосподарських культур.
Слідством встановлено, що курган, який внесений до Державного реєстру нерухомих пам`яток України за № 7254, знаходиться на земельній ділянці, що згідно з державним актом на право приватної власності на землю серії IV-ДП №053970 від 17.11.2000 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за МД №1969, належить ОСОБА_3 , кадастровий номер не присвоєно.
Межі та режими використання зон охорони пам`яток визначаються відповідною науково-проектною документацією і затверджуються відповідним органом охорони культурної спадщини.
Порядок визначення та затвердження меж і режимів використання
зон охорони пам`яток та внесення змін до них встановлюється
центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування
державної політики у сфері охорони культурної спадщини.
Таким чином, для з`ясування обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, виникла необхідність у проведенні перевірки з питань додержання вимог земельного законодавства під час використання земельних ділянок, на яких знаходяться пам`ятки археології - кургани, що внесені до Державного реєстру нерухомих пам`яток України за номерами 7254,4091,7252.
Прокурор в судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд клопотання за його відсутності, клопотання підтримав та просив його задовольнити.
Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України, у зв`язку із здійсненням судового провадження за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснювалось.
Дослідивши клопотання та надані письмові докази, слідчий суддя вважає, що дане клопотання підлягає задоволенню.
Згідно ч. 2 ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
Згідно ч. 1 ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Враховуючи те, що з набранням чинності Закону України «Про прокуратуру», виключено із переліку функцій прокуратури здійснення перевірок, та дані функції не визначені ніяким іншим законодавчим актом України, а також нормами КПК України не визначено певного порядку надання дозволу на проведення перевірок державними інспекціями та іншими контролюючими органами підприємств, установ, організацій, фізичних осіб-підприємців, однак дане питання чітко регулюється п. 2 ч. 1 Постанови КМУ «Про питання запровадження обмеження на проведення перевірок державними інспекціями та іншими контролюючими органами» № 408 від 13.08.2014 року.
Відповідно до ст. 24 ЗУ «Про охорону культурної спадщини», забороняється змінювати призначення пам`ятки, її частин та елементів, робити написи, позначки на ній, на її території та в її охоронній зоні без дозволу відповідного органу охорони культурної спадщини.
Згідно зі ст. 32 ЗУ «Про охорону культурної спадщини», з метою захисту традиційного характеру середовища окремих пам`яток, їх комплексів (ансамблів), історико-культурних заповідників, історико-культурних заповідних територій навколо них мають встановлюватися зони охорони пам`яток: охоронні зони, зони регулювання забудови, зони охоронюваного ландшафту, зони охорони археологічного культурного шару.
Статтею 34 ЗУ «Про охорону культурної спадщини», встановлено, що землі, на яких розташовані пам`ятки, історико-культурні заповідники, історико-культурні заповідні території, охоронювані археологічні території, належать до земель історико-культурного призначення, включаються до державних земельних кадастрів, планів землекористування, проектів землеустрою, іншої проектно-планувальної та містобудівної документації.
Встановлення зон охорони пам`яток та затвердження меж
історичних ареалів населених місць не може бути підставою для примусового вилучення з володіння (користування) земельних ділянок у юридичних та фізичних осіб за умов дотримання землевласниками та землекористувачами правил використання земель історико-культурного призначення.
Так, відповідно до статей 4, 5 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною чапель» об`єктом державного контролю за використанням та охороною земель є всі землі в межах території України.
Державний контроль за використанням та охороною земель усіх категорій та форм власності здійснює центральний орган виконавчої впади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі.
Згідно зі статтею 152 Земельного кодексу України, статтею 6 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» та статтею 181 Закону України «Про охорону земель» до повноважень центрального органу виконавчої влади, що реалізовує державну політику у сфері здійснення державного нагляду (контролю) у агропромисловому комплексі, у сфері земельних відносин, належить організація та здійснення державного нагляду (контролю) за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності.
Відповідно до статті 9 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» державний контроль за використанням та охороною земель, дотриманням вимог законодавства про охорону земель і моніторинг ґрунтів здійснюється, зокрема, шляхом проведення перевірок, розгляду документації із землеустрою, пов`язаної з використанням та охороною земель.
Відповідно до Положення про державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру Держгеокадастр є центральним органом виконавчої влади, який реалізує державну політику у сфері державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форі власності, родючості ґрунтів.
Згідно з пунктом 7 Положення про Державну службу Укради з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів Україна від 14.01.2015 року № 15, Держгеокадастр здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені у встановленому порядку територіальні органи.
Відповідно до підпунктів 30, 31 пункту 4 Положення про Головне управління Держгеокадастру в області, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 29.09.2016 року № 333, Головне управління, відповідно до покладених на нього завдань, зокрема здійснює державний нагляд (контроль) в агропромисловому комплексі у частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій та форм власності, у частині родючості ґрунтів за: зміною показників якісного стану ґрунтів у результаті проведення господарської діяльності на землях сільськогосподарського призначення; своєчасним проведенням підприємствами, установами, організаціями всіх форм власності заходів щодо збереження, відтворення та підвищення родючості ґрунтів.
Згідно з пунктом 7 Методики визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття фунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 25.07.2007 року № 963, розрахунок розміру шкоди, заподіяної державі, територіальним громадам внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу проводиться Держекоінспекцією та її територіальними органами або Держгеокадастром та його територіальними органами, а розміру шкоди, заподіяної юридичним та фізичним особам. - територіальними органами Держгеокадастру на підставі матеріалів обстежень земельних ділянок, проведених відповідно до Порядку виконання земельно-кадастрових робіт та надання послуг на платній основі державними органами земельних ресурсів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.11.2000 року № 1619.
Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30.11.2016 року № 910-р погоджено пропозицію Міністерства аграрної політики та продовольства України щодо можливості забезпечення здійснення покладених на Державну службу з питань геодезії, картографії та кадастру функцій та повноважень Державної інспекції сільського господарства, що припиняється, із здійснення державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів.
На підставі викладеного та керуючись ст. 110 КПК України, слідчий суддя -
Проведення перевірки дотримання вимог земельного законодавства України доручити службовим особам Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області.
Ухвала діє до 07 липня 2017 року включно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1