Справа № 738/307/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/1325/2016
У Х В А Л А
про залишення апеляційної скарги без руху
07.12.2016 м. Чернігів
Суддя апеляційного суду Чернігівської області ОСОБА_2 , розглянувши апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_3 на вирок Менського районного суду Чернігівської області від 26 жовтня 2016 року у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , обвинувачених у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И Л А :
Прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій просить про скасування вироку суду щодо ОСОБА_4 , у зв`язку з неправильним застосуванням закону про кримінальну відповідальність та про ухвалення нового вироку, яким ОСОБА_4 належить визнати винуватим в умисному, таємному викраденні чужого майна, вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб та поєднаному з проникненням у приміщення, призначивши покарання, визначене судом першої інстанції.
Вироком суду ОСОБА_4 та ОСОБА_6 визнані винуватими в тому, що за попередньою змовою між собою, 28 жовтня 2015 року, в денний час, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, прибули до господарства ОСОБА_7 , в АДРЕСА_1 , де через відсутність дверей потрапили до приміщення сараю, звідки викрали електричний наждак вартістю 300 грн. та набір косаря РОС Косар № 677261, вартістю 280 грн., а всього майна на загальну суму 580 грн.

29 жовтня 2015 року, в денну пору доби, ОСОБА_4 проник до господарства тієї самої потерпілої, звідки з сараю, таємно, повторно вчинив крадіжку 250 кг. вівса на суму 750 грн.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 , які виразилися в умисному таємному викраденні чужого майна, вчиненому повторно, поєднаному з проникненням у приміщення, розцінені судом як злочин, передбачений ч.3 ст. 185 КК України.

Дії ОСОБА_6 , які виразилися в таємному викраденні чужого майна, вчиненому повторно та за попередньою змовою групою осіб, поєднані з проникненням у приміщення, кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України.

На порушення вимог п. 4 ч.2 ст. 396 КПК України, апеляційна скарга прокурора не містить обґрунтування, в чому ж полягає неправильність застосування Закону про кримінальну відповідальність при засудженні ОСОБА_4 , а прохання апелянта, сформульоване без урахування вимог ст. 407 КПК України.

Суд апеляційної інстанції за результатами апеляційного розгляду не вправі виправляти описки чи пропуски в судовому рішенні суду першої інстанції.

Обвинувачений ОСОБА_4 визнаний винуватим по епізоду 29 жовтня 2015 року, в умисному таємному викраденні чужого майна, вчиненому повторно, поєднаному з проникненням у приміщення, про який прокурор забув, заявляючи про скасування вироку щодо ОСОБА_4 тільки в частині епізоду за 28 жовтня 2015 року.

Фактично, прокурор побудував свою апеляційну скаргу на тому, що в мотивувальній частині вироку суд визнав встановленим, що ОСОБА_6 за попередньою змовою з ОСОБА_8 проникли до господарства потерпілої ОСОБА_7 звідки таємно, 28 жовтня 2015 року викрали майно на суму 580 грн., а при підведенні підсумків, перед вирішенням питання про призначення покарання, пропустив прізвище ОСОБА_4 , коли надавав правову оцінку діям та правильності кваліфікації ОСОБА_6 .

З урахуванням того, що подана апеляційна скарга прокурора, не відповідає вимогам кримінально-процесуального закону, керуючись ст.ст. 396, 399 КПК України,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_3 на вирок Менського районного суду Чернігівської області від 26 жовтня 2016 року щодо ОСОБА_4 залишити без руху.

Надати час для усунення недоліків протягом 05 днів з дня одержання копії ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_2