печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 лютого 2017 року Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю сторони кримінального провадження прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в залі суду клопотання слідчого слідчого відділу Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_5 про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В :
21.02.2017 року до провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва в межах кримінального провадження № 0000099надійшло клопотання слідчого відділу Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_5 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні прокурором Київської місцевої прокуратури № 6 ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , а саме на :внесок до статутного фонду у ТОВ «Топеко Менеджмент» (), який складає 466 662,00 грн. та частину майна Товариства, в частині розміру внеску ОСОБА_4 ; транспортний засіб автомобіль Fiat Punto, 2011 року випуску, хетчбек,-В, VIN НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_3 .
Обґрунтовуючи внесене клопотання сторона кримінального провадження вказує, що Слідчим відділом Печерського РУ ГУМВС України в м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000099 від 27.01.2014, за підозрою ОСОБА_6 та ОСОБА_4 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.2 ст.366 КК України.
В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив його задовольнити, з підстав наведених в ньому.

Підозрюваний заперечував проти задоволення клопотання.

Слідчий суддя, заслухавши учасників кримінального провадження, вивчивши матеріали клопотання, дійшов до наступного висновку.

Згідно ст. 171 ч. 2 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню. Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження. У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.
Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження. У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження. Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Слідчий суддя дослідивши матеріали клопотання, дійшов висновку що зазначене клопотання про арешт майна подано без додержання вимог ст. 171 КПК України, а саме: зі змісту клопотання не вбачається підстав, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна.

Згідно ст. 172 ч. 3 КПК України слідчий суддя, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог ст. 171 КПК України, повертає його прокурору для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

За таких обставин, клопотання слідчого слідчого відділу Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_5 про арешт майна підлягає поверненню прокурору, який його погодив, для усунення недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 26, 117, 170-173, 309 КПК України, -

У Х В А Л И В:
Клопотання слідчого слідчого відділу Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_5 про арешт майна повернути прокурору, який його погодив, для усунення недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1