АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа№632/2055/15-к Головуючий I інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/790/596/17 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.186 КК України

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 квітня 2017 року м. Харків

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:

- головуючого ОСОБА_2 ,

- суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

- за участю секретаря ОСОБА_5 ,

- прокурора ОСОБА_6 ,

- обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Харкова кримінальне провадження № 11кп/790/596/17 за апеляційною скаргою заступника прокурора Харківської області на вирок Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 07 жовтня 2015 року,-

ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 26.08.2004 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області за ч.1 ст.185 КК України на 2 роки позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 рік;
- 11.07.2005 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області за ч.1 ст.115, ч.3 ст.185 КК України на 9 років позбавлення волі; 11.04.2013 року звільнений умовно-достроково від відбування покарання,-

засуджено за ч.2 ст.186 КК України на 5 років позбавлення волі.

Відповідно до ст.75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки з покладанням на нього ряду обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Кримінальне провадження було розглянуто в порядку, передбаченому ст.349 КПК України.

Як установив суд, 09 серпня 2015 року, приблизно о 23 год. 00 хв., ОСОБА_7 , знаходився у стані алкогольного сп`яніння в квартирі АДРЕСА_2 , належній ОСОБА_8 , розташованій в будинку АДРЕСА_3 , де у нього раптово виник умисел спрямований на відкрите заволодіння майном ОСОБА_8 із застосуванням насильства.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите заволодіння чужим майном із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, ОСОБА_7 наніс три удари рукою в область обличчя ОСОБА_8 , один удар в область проекції правого плечового суглобу та правої гомілки, чим спричинив останній ушкодження у вигляді синця на обличчі, в області проекції правого плечового суглобу, на правій гомілці, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Після цього ОСОБА_7 відкрито заволодів з ящика меблевої стінки грошима в сумі 200 доларів США, що на день вчинення злочину становить 4217 гривень 98 копійок, парою золотих сережок вартістю 1262 гривень 60 копійок, золотою каблучкою вартістю 1973 гривні 08 копійок, срібною каблучкою, вартістю 45 гривень 64 копійок, ноутбуком марки «Sony», вартістю 3000 гривень, фотоапаратом марки «Canon», вартістю 1550 гривень, чим спричинив матеріальний збиток ОСОБА_8 на загальну суму 12049 гривень 30 копійок та з місця скоєння злочину зник, обернувши викрадене на свою користь.
В апеляційній скарзі заступник прокурора Харківської області, не оспорюючи доведеності винуватості ОСОБА_7 та правильності кваліфікації його дій, ставить питання про скасування вироку у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, а саме ст.75 КК України. Зазначив, що суд призначаючи покарання із застосуванням ст.75 КК України не мотивував своє рішення та не в повному обсязі врахував, що ОСОБА_7 був раніше неодноразово судимий, у тому числі і за корисливі злочини, знову вчинив злочин у стані алкогольного сп`яніння, що є обставиною, яка обтяжує покарання, завдані збитки добровільно не відшкодував. Указав, що судом не враховано обтяжуючу покарання обставину - рецидив злочину. Просить ухвалити апеляційним судом новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 за ч.2 ст.186 КК України покарання - 5 років позбавлення волі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, обвинуваченого ОСОБА_7 , який просив залишити вирок без змін, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Фактичні обставини кримінального правопорушення і кваліфікація дій ОСОБА_7 в апеляційній скарзі не оспорюються, тому згідно положень ч.1 ст.404 КПК України висновки суду першої інстанції щодо цих обставин в апеляційному порядку не перевірялися.

Доводи апеляційної скарги про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність є обґрунтованими.

За змістом ст.75 КК України прийняття рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням суд вправі лише тоді, коли з урахуванням тяжкості злочину, особи винного та інших обставин справи, у тому числі наслідків, що настали, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування призначеного йому покарання.

Суд першої інстанції не в повній мірі врахував цих вимог закону, у зв`язку з чим безпідставно звільнив обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України.

Приймаючи таке рішення суд послався на ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим правопорушень, визнання ним своєї вини, пом`якшуючу покарання обставину - щире каяття та обтяжуючу покарання обставину вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Однак суд у повній мірі не врахував, що обвинувачений ОСОБА_7 був раніше судимий за ч.1 ст.115 КК України, тобто за умисний злочин, судимість за який не знята і не погашена, та знову вчинив умисний злочин, передбачений ч.2 ст.186 КК України, що відповідно до ст.34 КК України колегія суддів визнає рецидивом злочинів і згідно п.1 ч.1 ст.67 КК України обставиною, яка обтяжує покарання.
До того ж, суд не врахував тяжкість вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, яке згідно ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, наявність двох обтяжуючих покарання обставин вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння та рецидив злочинів.

Не взяв до уваги суд і те, що ОСОБА_7 , будучи раніше неодноразово судимий, у тому числі за вчинення умисних корисливих злочинів, після умовно-дострокового звільнення від відбування покарання за попереднім вироком, знов вчинив умисний корисливий злочин, що свідчить про підвищену суспільну небезпечність особи обвинуваченого.

За таких обставин колегія суддів не знаходить підстав вважати можливим виправлення ОСОБА_7 без реального відбування покарання, у зв`язку з чим вважає неможливим застосування положень ст.75 КК України.

Що стосується щирого каяття та визнання ОСОБА_7 своєї вини, то це саме по собі, при наявності вищевказаних обставин, не є підставою для застосування ст.75 КК України і звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне вирок суду першої інстанції в частині призначеного ОСОБА_7 покарання скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та відповідно до вимог, передбачених п. 4 ч. 1 ст. 420 КПК України, ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання відповідно до положень ст.65 КК України з урахуванням тяжкості вчиненого правопорушення, його наслідків і даних про особу обвинуваченого, без застосування положень ст.75 КК України.

Керуючись ст.ст.405, 407, 409, 420 КПК України, колегія суддів, -

ЗАСУДИЛА:
Апеляційну скаргу заступника прокурора Харківської області задовольнити.

Вирок Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 07 жовтня 2015 року щодо ОСОБА_7 , в частині призначеного йому покарання, скасувати.

Призначити ОСОБА_7 покарання за ч.2 ст.186 КК України - 5 років позбавлення волі.

Взяти ОСОБА_7 під варту в залі суду.

Початок строку відбування ОСОБА_7 покарання обчислювати з 03 квітня 2017 року

У решті вирок залишити без змін.

Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржений у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня його проголошення, а засудженим, - у той самий строк з дня вручення йому копії вироку.

Головуючий:

Судді: