Ухвала іменем україни 25 січня 2017 року м. Київ
Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючогоОСОБА_1 ,
суддів:ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі з участю прокурораОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
розглянула в судовому засіданні кримінальне провадження за касаційною скаргою прокурора на вирок Апеляційного суду Київської області від 31 березня 2016 року щодо ОСОБА_6 .

Вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 06 листопада 2015 року

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, раніше судимого: 1) вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 11 грудня 2014 року за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді 6 місяців арешту; 2) вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14 січня 2015 року за ч.1ст.309, ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді 6 місяців арешту, звільненого 24 липня 2015 року по відбуттю строку,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.309 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки і покладено обов`язки, передбачені ст.76 КК України: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
Постановлено стягнути з ОСОБА_6 в доход держави 614,40 грн судові витрати.
Питання про долю речових доказів вирішено у порядку із ст.100 КПК України.

Як визнав встановленим суд, ОСОБА_6 , маючи не зняту та не погашену судимість за злочин у сфері обігу наркотичних засобів, о 14 год 18 серпня 2015 року, проходячи по вул. Сухоярській у м. Біла Церква повторно незаконно придбав знайшов верхівки рослин зеленого кольору з листям, суцвіттями та недозрілими плодами, що є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено «канабісом», який незаконно зберігав при собі для власного вживання без мети збуту.

Того ж дня, о 16 год 35 хв, ОСОБА_6 , біля будинку №1, по вул. Ш.Алейхема у м. Біла Церква, був зупинений працівниками міліції, у якого під час особистого обшуку було виявлено та вилучено прозорий поліетиленовий пакет в якому знаходилися верхівки рослин зеленого кольору з листям, суцвіттями та недозрілими плодами, що є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено «канабісом», вага якого у перерахунку на висушену речовину становить 21,3 г.

Повторно, 28 серпня 2015 року о 13 год 20 хв, ОСОБА_6 , біля будинку №28 по вул. Я.Мудрого у м. Біла Церква, незаконно придбав знайшов паперовий згорток в якому знаходилася подрібнена речовина рослинного походження зеленого кольору, який він незаконно зберігав при собі для власного вживання без мети збуту. Того ж дня, о 13 год 25 хв, ОСОБА_6 , перебуваючи біля будинку №28 по вул. Я.Мудрого у м. Біла Церква, був зупинений працівниками міліції, у якого під час особистого обшуку було виявлено та вилучено зазначений пакунок з рослинною речовиною, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - «канабісом», вагою у перерахунку на висушену речовину 5,3 г.

Вироком Апеляційного суду Київської області від 31 березня 2016 року вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 06 листопада 2015 року щодо ОСОБА_6 скасовано та ухвалено новий вирок, яким ОСОБА_6 ухвалено вважати засудженим за ч.2ст.309 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.
Вирішено питання про речові докази та судові витрати.

У касаційній скарзі прокурор просить вирок апеляційного суду скасувати і призначити новий розгляд в суді апеляційної інстанції, у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.
В обґрунтування наведеного вказує, що при постановленні свого вироку, за апеляцією прокурора в якій ставилось питання лише про скасування вироку в частині призначеного покарання, суд вийшов за межі апеляційної скарги та погіршив становище обвинуваченого скасувавши вирок в повному обсязі.

При цьому, в мотивувальній частині вироку апеляційний суд виклав зміст вироку суду першої інстанції, проте формулювання обвинувачення, яке суд апеляційної інстанції визнав доведеним, вирок апеляційного суду, всупереч вимогам п.2 ч.3 ст.374 КПК, не містить.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Про день та час розгляду кримінального провадження у порядку касаційної процедури учасників цього провадження, зокрема, з боку сторони захисту, було поінформовано, при цьому вони не повідомили Вищому спеціалізованому суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ про своє бажання взяти участь у касаційному розгляді. Крім того, відповідно до вимог ч.4 ст.434 КПК України участь засудженого в розгляді провадження судом касаційної інстанції при перевірці судових рішень, зазначених у ст.424 цього Кодексу, не є обов`язковою. Наведене положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини, аналіз якої свідчить про те, що відсутність засудженого, його захисника під час розгляду провадження судом касаційної інстанції не може автоматично вважатися порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, «кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків або при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом».

Згідно з вимогами ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і мотивованим, тобто його має бути ухвалено компетентним судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими відповідно до ст.94 цього Кодексу. Також суд у своєму рішенні повинен навести належні, достатні мотиви й підстави для його ухвалення.

Відповідно до ст.438 КПК України предметом перегляду справи в касаційному порядку можуть бути істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.

Згідно з вимогами п.1 ч.1 ст.438 КПК України підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону. Істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення (ч.1 ст.412КПК України).
У відповідності з вимогами ч.2 ст.433 КПК України, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.

Враховуючи те, що доведеність вини та кваліфікація дій ОСОБА_6 за ч.2 ст.309 КК України у касаційній скарзі не оспорюється, суд касаційної інстанції судові рішення в цій частині не переглядає.

Розгляд провадження в суді першої інстанції проведено в порядку передбаченому ч.3 ст.349 КПК України.

Твердження прокурора в касаційній скарзі про істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, є необґрунтованими та не знайшли підтвердження в ході розгляду провадження.
Вирок суду складається зі вступної, мотивувальної та резолютивної частин (ч.1 ст.374 КПК України).
Відповідно до п.2 ч.3 ст.374 КПК України у мотивувальній частині вироку у разі визнання особи винуватою зазначаються, зокрема, формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.
Згідно ч.2 ст.420 КПК України вирок суду апеляційної інстанції повинен відповідати загальним вимогам до вироків. Крім того, у вироку суду апеляційної інстанції зазначаються зміст вироку суду першої інстанції, короткий зміст вимог апеляційної скарги, мотиви ухваленого рішення, рішення по суті вимог апеляційної скарги.

У відповідності до вимог п.2 ч.4 ст.374 КПК у резолютивній частині вироку у разі визнання особи винуватою зазначається прізвище, ім`я та по батькові обвинуваченого, рішення про визнання його винуватим у пред`явленому обвинуваченні, і відповідні статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; покарання, призначене по кожному з обвинувачень, що визнані судом доведеними, та остаточна міра покарання, обрана судом.

Як вбачається з вироку суду апеляційної інстанції, його мотивувальна частина містить формулювання обвинувачення визнаного судом доведеним, обставини, які визначають ступінь винуватості засудженого, докази, покладені судом в обґрунтування своїх висновків. При цьому, обсяг пред`явленого обвинувачення не збільшено, відповідно в цій частині становище засудженого не погіршено.
Крім того, мотивувальна частина вироку містить обґрунтування необхідності скасування вироку місцевого суду саме в частині призначення покарання засудженому ОСОБА_6 , у зв`язку із чим твердження прокурора в касаційній скарзі з таких підстав, є необґрунтованими.

Відсутність в резолютивній частині вказівки про скасування вироку місцевого суду саме в частині призначення покарання не є істотним порушенням вимог ст.412 КПК України та безумовною підставою для скасування судового рішення з цих підстав.

Таким чином, резолютивна частина обвинувального вироку викладена чітко і ясно, та на думку колегії суддів, відповідає вимогам ст. 374 КПК України.

У зв`язку із наведеним, порушень норм кримінального і кримінального процесуального закону, які могли б бути підставами для скасування судового рішення, зокрема, з мотивів викладених у касаційній скарзі прокурора, по даному кримінальному провадженню не встановлено.
Враховуючи наведене та керуючись статтями 433, 434, 436-438 КПК України, колегія суддів

ухвалила:

Касаційну скаргу прокурора залишити без задоволення.
Вирок Апеляційного суду Київської області від 31 березня 2016 року щодо ОСОБА_6 залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

___________________ ___________________ ___________________
ОСОБА_2 ОСОБА_1 ОСОБА_3