печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31 серпня 2017 року Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 за участі секретаря ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на рішення слідчого про відмову у визнанні потерпілим,

В С Т А Н О В И В :
Адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді із скаргою і просить скасувати постанову слідчого в ОВС першого слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури м. Києва юриста 2 класу ОСОБА_5 про відмову у визнанні потерпілим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000502 від 08.04.2015 та зобов`язати останнього визнати ОСОБА_4 потерпілим у вищевказаному кримінальному провадженні, виконавши вимоги ч. 2 ст. 55 КПК України.

Скарга обґрунтована тим, що 26 січня 2014 року до прокуратури міста Києва Олійником 1.1, було подано повідомлення про вчинення стосовно нього прокурором прокуратури Дніпровського району м. Києва ОСОБА_6 кримінального правопорушення передбаченого ст.365.1 КК України - перевищення влади або службових повноважень.

Прокуратурою м. Києва 03.02.2015 року було завідомо безпідставно відмовлено у внесенні до ЄРДР матеріалів по зазначеному повідомленню.

За скаргою ОСОБА_4 , ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 27.02.2015 року (справа №757/5135/15-к) зобов`язано службову особу прокуратури м. Києва, уповноважену на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зареєструвати заяву ОСОБА_4 від 26 січня 2015 року та внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальне правопорушення у відповідності до вимог ст.214 КПК України.

08.04.2015 року прокуратурою м. Києва, на виконання вищезазначеної ухвали суду, внесено відомості за заявою ОСОБА_4 від 26.01.2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань про кримінальне правопорушення за №0000502, попередня кваліфікація ч.І ст.365 КК України.

В своєму повідомленні про вчинене кримінальне правопорушення ОСОБА_4 зазначив, що прокуратурою Дніпровського району м. Києва 21.04.2011р. безпідставно і з надуманих мотивів було порушено кримінальну справу №54-3405 відносно нього, як директора КП «Дніпро-парксервіс» за ст.365 ч. 3 КК України та постановою слідчого прокуратури його відсторонено від займаної посади.

В липні 2011 року кримінальну справу направлено до Дніпровського районного суду м. Києва з обвинувальним висновком.

22 травня 2012 року старшим помічником прокурора Дніпровського району м. Києва, яка підтримувала державне обвинувачення в суді, було змінено обвинувачення відносно ОСОБА_4 з ч. 3 ст.365 КК України на ч.2 ст.367 КК України.

По даній справі Дніпровським районним судом м. Києва було винесено 19 вересня 2012 року обвинувальний вирок та ОСОБА_4 визнано винним в скоєнні злочину передбаченого ч.2 ст.367 КК України.

Ухвалою колегії суддів Апеляційного суду м. Києва від 03 червня 2013 року даний вирок за нашою апеляцією скасовано, як незаконний, а кримінальну справу щодо ОСОБА_4 повернуто на додаткове розслідування прокурору Дніпровського району м. Києва.

Матеріали по даній справі прокуратурою району було внесено до Єдиного реєстру за ч. 3 ст.365 КК України та направлено до слідчого відділу Дніпровського РУ ГУ МВС України для проведення досудового розслідування по даному кримінальному провадженню №0000561.

Старшим слідчим Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві, постановою від 02.07.2014 року в черговий раз кримінальне провадження №0000561 стосовно ОСОБА_4 обґрунтовано закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення.

14.11.2014 року ОСОБА_4 звернувся з позовною заявою до Дніпровського районного суду м. Києва про відшкодування шкоди, завданої йому незаконними діями органів прокуратури і зокрема прокуратури Дніпровського району м. Києва, посадові особи якої, незаконно порушили стосовно нього кримінальну справу.

На 23 грудня 2014 року було призначено розгляд зазначеного позову, але відповідач в справі - прокуратура Дніпровського району м. Києва не з`явився в судове засідання, надіславши клопотання про перенесення судового засідання на інший день в зв`язку ніби то із зайнятістю працівників прокуратури.

Судове засідання було перенесено на 21 січня 2015 року, але і в цей день представник прокуратури не з`явився, надав клопотання про перенесення розгляду справи, пославшись на зайнятість в проведенні атестації співробітників.

Крім того, разом з клопотанням 21.01.2015р., прокуратурою до суду було надано копію незаконної постанови прокурора прокуратури Дніпровського району м. Києва ОСОБА_6 від 23 грудня 2014 року про скасування постанови слідчого про закриття відносно ОСОБА_4 кримінального провадження №0000561.

Ознайомившись з копією зазначеної постанови та вважаючи, що в діях посадової особи, яка прийняла дане процесуальне рішення наявні склад і ознаки кримінального правопорушення передбаченого зокрема і ст.365 КК України, а саме умисне вчинення службовою особою дій, які явно виходять за межі наданих їй прав чи повноважень, що заподіяли істотну шкоду охоронюваним правам та інтересам окремих громадян, зокрема і ОСОБА_4 26.01.2015 року,у зв`язку з чим ОСОБА_4 звернувся до прокуратури м. Києва з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення посадовими особами прокуратури, навівши належні обґрунтування та надавши матеріали, які підтверджують незаконність дій прокурора ОСОБА_6 , що і стало підставою для внесення, як зазначено вище, 08.04.2015 року прокуратурою м. Києва відомостей за заявою ОСОБА_4 від 26.01.2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань про кримінальне правопорушення за №0000502 ( попередня кваліфікація ч. 1 ст.365 КК України).

Досудове розслідування було розпочате і проводилось слідчим в особливо важливих справах слідчого відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_7 , який 14.05.2015 року допитав ОСОБА_4 лише в якості свідка, не визнавши безпідставно останнього потерпілим по справі, не дивлячись на наявність нашого клопотання з цього приводу, а також законних для цього підстав передбачених ст.55 КПК України.

Після цього слідчий ОСОБА_7 тричі, а саме 29.05.2015р., 04.10.2015 року та 06.07.2016 року, виносив постанови про незаконне закриття кримінального провадження №0000502 відомості про яке 08.04.2015 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч 1 ст.365 КК України, на підставі п.2 ч. 1 ст.284 КК України, роблячи упереджений та в черговий раз незаконний висновок про відсутність складу кримінального правопорушення в діях прокурора ОСОБА_6 .

Тричі Печерським районним судом м. Києва, останній раз 23 грудня 2016 року (слідчий суддя ОСОБА_8 ), незаконні постанови слідчого про навмисне незаконне закриття кримінального провадження стосовно посадової особи прокуратури Дніпровського району скасовувались.

Відтак. заявник вважає, що злочином, передбаченим ч. 1 ст. 365 КК України ОСОБА_4 було завдано шкоди.

Під час розгляду скарги адвокат ОСОБА_3 підтримав скаргу, просив її задовольнити, посилаючись на обставини які у ній викладені.

Слідчий прокуратури м. Києва ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином, його неявка не є перешкодою для розгляду скарги.

Вивчивши скаргу, дослідивши додані до скарги матеріали, слід дійти наступного висновку.

Згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Встановлено, що постановою слідчого в ОВС першого слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури м. Києва юриста 2 класу ОСОБА_5 від 11 травня 2017 року було винесено постанову, якою відмовлено заявнику ОСОБА_4 у визнанні останнього потерпілим у кримінальному провадженні № 0000502 від 08.04.2015.

Слідчий відмовляючи заявнику у визнанні ОСОБА_4 потерпілим зазначив про те, що із матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_4 не надано жодного доказу на підтвердження завдання останньому моральної, фізичної або майнової шкоди.

Вирішуючи подану скаргу слід врахувати те, диспозиція ч. 1 ст. 365 КК України передбачає наступне. Перевищення влади або службових повноважень, тобто умисне вчинення працівником правоохоронного органу дій, які явно виходять за межі наданих йому прав чи повноважень, якщо вони завдали істотної шкоди охоронюваним законом правам, інтересам окремих громадян, державним чи громадським інтересам, інтересам юридичних осіб.

З огляду на положення ст. 55 КПК України та диспозицію ч. 1 ст. 365 КК України слід визнати безпідставним посилання слідчого на відсутність доказів завдання шкоди ОСОБА_4 , оскільки з приводу заподіяння шкоди ОСОБА_4 і проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні.

Оскільки постанова не вмотивована іншими доводами, а викладені у ній твердження є безпідставними, подана скарга є повністю обґрунтованою та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 55, 303-304, 306-307, 309 КПК України, слідчий суддя -
У Х В А Л И В :
скасувати постанову слідчого в особливо важливих справах першого слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури м. Києва ОСОБА_5 про відмову у визнанні потерпілим ОСОБА_4 в кримінальному провадженні №0000502, відомості про яке 08.04.2015 внесено до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч1 ст.365 КК України;

Зобов`язати службову особу (слідчого) прокуратури м. Києва що здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000502 від 08.04.2015 вручити ОСОБА_4 пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого відповідно до ст.55 КПК України.

Слідчий суддя ОСОБА_1