Провадження № 1кс/712/4108 /17
Справа № 712/8955/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про застосування запобіжного заходу

у вигляді тримання під вартою

18 липня 2017 року Слідчий суддя Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянув в відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси винесене в кримінальному провадженні № 0004189 від 18 травня 2017 року, старшим слідчим Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_6 та погоджене прокурором Черкаської місцевої прокуратури ОСОБА_7 , клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси, громадянина України, українця, зі слів працюючого охоронник в охоронному агенті «Лідер», вдівця, на утриманні має одну неповнолітню дитину, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , невійськовозобов`язаного, інвалідом, депутатом, учасником бойових дій, ліквідатором наслідків аварії ЧАЕС не являється, раніше судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190, ч. 1 ст. 200, ч. 1 ст. 361 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий Черкаського відділу поліції ГУ НП в Черкаській області ОСОБА_6 звернувся із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_9 , посилаючись на те, що ОСОБА_9 18.05.2017 року, близько 01.00 годин, перебуваючи поблизу будинку АДРЕСА_2 , отримав від свого знайомого ОСОБА_10 банківські картики ПАТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , котра видана на ім`я ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та № НОМЕР_2 (картка для придбання паливно-мастильних матеріалів), і того ж дня, о 05.48, знаходячись в приміщенні магазину «Абсолют» по вул. Тараскова, 18 в м. Черкаси, використавши термінал самообслуговування ПАТ КБ «ПриватБанк» № CACS 2235, провів заміну фінансового телефону по карті № НОМЕР_1 на власний номер НОМЕР_3 .

Продовжуючи злочинний умисел, направлений на заволодіння майном потерпілого, перебуваючи разом із ОСОБА_10 біля терміналу самообслуговування ПАТ КБ «ПриватБанк» що по вул. Сумгаїтська, 24 в.м Черкаси, здійснив дві операції по перерахунку коштів ( на суму 952 грн. та 15 002 грн.) на іншу карту потерпілого № НОМЕР_2 за допомогою IRV-меню, після чого провів чотири операції по зняттю готівки: першу о 06.36 год. - на суму 1 000 грн, другу о 06.38 год. на суму 8 000 грн., третю о 06.39 год. на суму 6 000 грн. та четверту о 06.44 год. на суму 950 грн., після чого вказані кошти поділили між собою порівну та витратили на власні потреби.

Таким чином, ОСОБА_9 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.190 КК України заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки.

Він же, 18.05.2017 року перебуваючи в приміщенні магазину «Абсолют» по вул. Тараскова, 18 в м. Черкаси, використавши термінал самообслуговування ПАТ КБ «ПриватБанк» № CACS 2235, провів операцію по заміні фінансового телефону карти № НОМЕР_1 , котра видана на ім`я ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - на власний номер НОМЕР_3 , чим самочинно, без дозволу власника, несанкціоновано втрутився в роботу автоматизованої банківської системи ПАТ КБ «ПриватБанк», та продовжуючи свій злочинний умисел направлений на заволодіння майном потерпілого, перебуваючи біля терміналу самообслуговування ПАТ КБ «ПриватБанк» що по вул. Сумгаїтська, 24 в. м Черкаси, здійснив дві операції по перерахунку коштів ( на суму 952 грн. та 15 002 грн.) на іншу карту потерпілого № НОМЕР_2 за допомогою IRV-меню.

Він же, 18.05.2017 року, перебуваючи разом із ОСОБА_10 біля терміналу самообслуговування ПАТ КБ «ПриватБанк» що по вул. Сумгаїтська, 24 в м. Черкаси, здійснив дві операції по перерахунку коштів (на суму 952 грн. та 15 002 грн.) на іншу карту потерпілого № НОМЕР_2 за допомогою IRV-меню, після чого провів чотири операції по зняттю готівки: першу о 06.36 год. - на суму 1 000 грн., другу о 06.38 год. на суму 8 000 грн., третю о 06.39 год на суму 6 000 грн. та четверту о 06.44 год. на суму 950 грн., після чого вказані кошти поділили між собою порівну та витратили на власні потреби.

У вчиненні кримінального правопорушення слідством обґрунтовано підозрюється ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

14.07.2017 року ОСОБА_9 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч.1 ст.200, ч.1 ст.361 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 інкримінованого правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні матеріалами.

Слідчий в клопотанні посилається на те, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність ризиків, а саме те, що підозрюваний переховується від органів досудового розслідування та суду та на неодноразові виклики не з`являється, перебував у розшуку, може незаконно впливати на свідків та потерпілих у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до вимог п. 5 ч. 1 ст. 184 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки. Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства було встановлено наявність ризиків, передбачених у ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: 1) можливе переховування від органів досудового розслідування та/або суду; 2) можливий незаконний вплив на свідків, потерпілого, іншого підозрюваного, експерта у цьому ж кримінальному провадженні; 3) можливе перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином; 4) можливе вчинення іншого кримінального правопорушення.

Таким чином, ОСОБА_9 вчинив тяжкий злочин, за який передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк до 8 років, офіційно не працевлаштований, суспільно корисною діяльністю не займається, постійного джерела прибутку не має, тому застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_9 , може призвести до, переховування останньої від органів досудового розслідування та суду, з метою ухилення від відбування покарання та іншим шляхом перешкоджати забезпеченню швидкому, повному і неупередженому розслідуванню по даному провадженню, а також продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення.

В судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали та просили його задовольнити.

Підозрюваний в судовому засіданні, вину свою у вчиненому злочинові визнав частково, пояснив про обставини справи, та просив застосувати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Слідчий суддя, заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали клопотання приходить до наступного.

Відповідно до ст. 186 КПК України, клопотання про застосування або зміну запобіжного заходу розглядається слідчим суддею, судом невідкладно, але не пізніше сімдесяти двох годин з моменту фактичного затримання підозрюваного, обвинуваченого або з моменту надходження до суду клопотання, якщо підозрюваний, обвинувачений перебуває на свободі, чи з моменту подання підозрюваним, обвинуваченим, його захисником до суду відповідного клопотання.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Конституції України та ст. 19 Закону України від 29 червня 2004 року № 1906-IV "Про міжнародні договори України" чинні міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України і застосовуються вони у порядку, передбаченому для норм національного законодавства. Міжнародні договори України, які набрали чинності у встановленому законом порядку та встановлюють інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідних актах законодавства України, мають перевагу над внутрішньодержавними законодавчими актами.

Відповідно до ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Відповідно до ст. 17 Закону України № 3477-IV від 23.02.2006 року «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини українські суди мають застосовувати при розгляді справ практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до п.п. 3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини - обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув"язнення.

Крім того, згідно ст.5 Європейської конвенції з прав людини, яка у відповідності до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожен має право на свободу і особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи. Крім таких випадків і відповідно до процедури встановленої законом.

Так, у справі «Смирнов проти Росії» Європейський суд з прав людини наголосив, що особа, обвинувачена в скоєнні злочину, завжди повинна знаходитися на свободі, до закінчення розгляду справи, якщо Держава не зможе довести, що маються «умісні і достатні» причини взяти її під варту, і зокрема, коли є підстави вважати, що особа ухилятиметься від слідства та суду, перешкоджатиме встановленню істини у справі, або продовжить злочину діяльність.

В частині 3 ст. 5 Конвенції / правова позиція ЄСПЛ, викладена в п. 60 рішення від 06.11.2008 року у справі "Єлоєв проти України"/ після спливу певного проміжку часу / досудового розслідування, судового розгляду/ навіть обґрунтована підозра у вчинені злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання та кримінального провадження, встановив, що підозрюваний ОСОБА_9 на даний час підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190, ч. 1 ст. 200, ч. 1 ст. 361 КК України, тобто вчинив тяжке кримінальне правопорушення, санкція згідно якого передбачає позбавлення волі строком до восьми років.

В своєму клопотанні слідчий та прокурор вказує, що до ОСОБА_9 , необхідно обрати міру запобіжного заходу тримання під вартою, що дасть необхідність запобігання спробам переховування від органів досудового розслідування та/або суду; незаконному впливу на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

При формуванні внутрішнього переконання слідчого, прокурора, слідчого судді, врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпеки цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилятися від слідства й суду. Проте сам по собі факт тяжкості злочину, який інкримінується особі, не може бути підставою для застосування запобіжного заходу, оскільки це суперечило б презумпції невинуватості. У цьому ключі послідовною та логічною є позиція Європейського суду з прав людини, яка зводиться до наступного: небезпека можливості переховуватися від правосуддя не може вимірюватися виключно на підставі суворості можливого вироку. Наявність сильної підозри в тому, що особа вчинила тяжкий злочин, є, звичайно, таким чинником, що відноситься до суті питання, однак сама по собі така підозра не може бути виправданням довготривалому утриманню під вартою. Небезпека переховування особи від правосуддя повинна оцінюватися не лише у світлі тяжкості покарання, але й виходячи з усіх інших обставин, які можуть або підтвердити наявності такої небезпеки, або звести її до такого мінімуму, що попереднє ув`язнення виявиться невиправданим.

В даному випадку слідчим з прокурором не доведено та не надано письмових доказів того, що в даному випадку виникли ризики передбачені вимоги ст.177 КПК України.

Дослідженням клопотання та поясненням слідчого з прокурором у судовому засіданні вбачається, що органом досудового розслідування не доведено, що підозрюваний буде переховуватися від органів досудового розслідування та уникати явки за викликами. Крім того, було встановлено, що ОСОБА_9 , має постійне місце проживання, на утриманні має одну неповнолітню дитину, на виклики до слідчого з`являється.

За таких обставини, суд вважає, що підозрюваний ОСОБА_9 не потребує ізоляції від суспільства та є можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, а саме цілодобового домашнього арешту.

Керуючись ст. ст. 40, 131, 132, 176-178, 182-184, 194-195, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:
Клопотання задовольнити частково.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді у вигляді домашнього арешту, терміном на 60 (шістдесят) діб, тобто до 15 вересня 2017 року, включно.

Строк домашнього арешту обчислювати з моменту винесення ухвали, тобто з 18 липня 2017 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:

1) Прибувати до слідчого СВ Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області за першою вимогою;
2)Не залишати цілодобово місце постійного проживання АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора, суду.
3) Повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання та роботи.
4) Здати на зберігання слідчому свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд і в`їзд в Україну;
5) утримуватися від спілкування з свідками та потерпілим по справі, в тому числі в телефонному, електронному чи комп`ютерному режимі, без дозволу слідчого або прокурора, або спілкуватися в їх присутності.
6) носити електронний засіб контролю.
Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного.

Орган внутрішніх справ повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому або суду, якщо запобіжний захід застосовано під час судового провадження.

Працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.

Копію ухвали суду вручити підозрюваному ОСОБА_9 , слідчому, та прокурору для контролю за її виконанням.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_12

Копію цієї ухвали мені вручено « » липня 2017 року о « » год. « » хв.
Одночасно роз`яснено порядок її оскарження.

Підозрюваний: ОСОБА_9