БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 497/2323/16-к
Провадження № 1-кс/497/311/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08.12.16 року м. Болград

Слідчий суддя Болградського районного суду Одеської області, ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

слідчого ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

володільця майна ОСОБА_5 ,

представника володільця майна ОСОБА_6 ,

розглянувши в порядку ст.107 ч.1 КПК України без застосування засобів фіксування кримінального провадження, клопотання старшого слідчого СВ Болградського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області, капітана поліції ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна,
В С Т А Н О В И В:
08 грудня 2016 року заступник начальника старший слідчий СВ Болградського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області капітан поліції ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим із прокурором Ізмаїльської місцевої прокуратури ОСОБА_7 про арешт тимчасово вилученого майна в зв`язку з досудовим розслідуванням по кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000699 від 08.12.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.290 КК України.
З поданого клопотання вбачається, що СВ Болградського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідування 08.12.2016 за № 0000699 за ознаками кримінального злочину, передбаченого ст. 290 КК України з тих підстав, що 07.12.2016 на території ТСЦ № 5151 під час дослідження транспортного засобу марки «CHEVROLET CAMARO», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію даного транспортного засобу серія НОМЕР_2 належить ОСОБА_8 , однак згідно довіреності від 15 жовтня 2015 року, перебуває у фактичному володінні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , та виявлено, що ідентифікаційний номер кузова змінювався шляхом вварювання частини номерної панелі (маркувального майданчика) розміром приблизно 11 х 4 см. в не заводських умовах.

Слідчий стверджує, що даний автомобіль, та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу є предметами кримінального злочину, та з метою запобігання здійсненню чи продовження злочинної діяльності, а також для збереження вилученого майна, слід накласти на нього арешт.

Слідчий в судовому засіданні підтримав подане клопотання, посилаючись на обставини, викладені в клопотанні, та наполягав на його задоволенні.
Прокурор також просив клопотання задовольнити, на накласти арешт на вилучене майно, оскільки є необхідність в збереженні цього майна, та необхідністю проведення у подальшому відповідних експертиз.
Володілець майна ОСОБА_5 категорично заперечував, пояснюючи тим, що рік тому його транспортний засіб був затриманий та вилучений інспектором розшуку УДАІ, і поміщений на штраф майданчик в м. Арциз Одеської області. Однак, надалі слідчий суддя відмовив у задоволенні клопотання про арешт його транспортного засобу, і він йому був повернений. Протягом року триває досудове розслідування, проте жодного разу його не викликали до слідчого, не допитували, і ніяких дій не проводили. Весь цей час автомобіль перебував у нього в домоволодінні за місцем фактичного проживання, він його зберігає, та не використовує. Потреби в накладенні арешту не має, оскільки він і надалі зацікавлений зберігати автомобіль в належному стані.
Представник володільця майна підтримав пояснення свого підзахисного, пояснив, що дійсно питання щодо арешту саме цього транспортного засобу вже вирішувалося слідчим суддею Саратського районного суду Одеської області, та було відмовлено в задоволенні клопотання слідчого. Ухвалою апеляційного суду Одеської області ухвалу слідчого судді залишено без змін.
Досудове розслідування здійснюється СВ Саратського ВП по двом кримінальним провадженням за № 0000560 від 17 жовтня 2015 року за повідомлення правоохоронних органів про злочин за ст. 290 КК України, та за № 0000590 від 03.11.2015 року за заявою ОСОБА_5 за ст. 190 ч.4 КК України.
На даний час, відомості в ЄРДР за № 0000699 08.12.2016 року внесені ще й Болградським ВП з тих же підстав за ст. 290 КК України
За весь цей період власник транспортного засобу ОСОБА_5 не користується ним, зберігає належним чином, та чекає на завершення досудових розслідувань.
Розглянувши матеріали поданого клопотання та матеріали кримінального провадження, обставини та підстави наведені в клопотанні, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, слідчий суддя вважає клопотання слідчого частково обґрунтованим та таким, що підлягає частковому задоволенню за наступних підстав.
Під заходами забезпечення кримінального провадження прийнято розуміти передбачені КПК заходи примусового характеру, які застосовуються за наявності підстав та в порядку, встановленому законом, з метою запобігання і подолання негативних обставин, що перешкоджають або можуть перешкоджати вирішенню завдань кримінального провадження, забезпеченню його дієвості.
Арешт майна є одним із таких заходів забезпечення кримінального провадження ст. 131 ч.2 п.7 КПК України.
Підставами для застосування заходів забезпечення кримінального провадження КПК визначає: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться у клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
При цьому слідчий суддя враховує, що обов`язок доведення існування зазначених обставин КПК покладає на слідчого, прокурора, який звертається із відповідним клопотанням.
Відповідно до ч.5, ч.7 ст. 237 КПК України, при проведенні огляду дозволяється вилучення лише речей і документів, які мають значення для кримінального провадження, та речей, вилучених з обігу. Вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Статтею 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження...
Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів ...
Також системний аналіз положень ст.ст.167, 170, 172, 174 КПК України дає підстави вважати, що арешт може бути накладений не тільки на майно у вигляді речей підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за завдану ними шкоду, але й інших осіб, якщо вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 КПК України.
Положеннями ст.167 КПК України визначено, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:
1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;
2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;
3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;
4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Аналіз наведених вище вимог закону вказує, що діючим законодавством передбачений обов`язок, а не право слідчого надання доказів та доведення перед судом їх переконливості, оскільки під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються; та застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе наявності трьох необхідних ознак, необхідних для застосування заходів забезпечення кримінального провадження (ст. 132 КПК України).
Оскільки, вирішуючи питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, слідчі судді зобов`язані: сумлінно і принципово здійснювати повноваження із судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування; діяти у межах і відповідно до вимог закону; перевіряти наявність об`єктивної необхідності та виправданість такого втручання у права і свободи особи; з`ясовувати можливість досягнення мети, на яку посилається автор клопотання, без застосування цих заходів; зважати, що незалежно від визначеного процесуальним законом суб`єкта ініціювання застосування заходів забезпечення обов`язок довести наявність трьох необхідних складових для їх застосування (ч. 3 ст. 132 КПК) покладається на слідчого та/або прокурора, тому вказане питання повинно розглядатися в контексті практики ЄСПЛ та Конвенції про захист прав людини та основних свобод, т.я. вилучення майна є фактичним позбавлення особи, у володінні якої перебуває зазначене майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися зазначеним майном.
З наданих слідчому судді документів та доказів вбачається, що згідно довіреності від 15.10.2015 року, посвідченої приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Київської області, ОСОБА_10 , зареєстрованої в реєстрі за № 2803, ОСОБА_8 уповноважила ОСОБА_5 та ОСОБА_9 бути представниками з усіх питань пов`язаних з експлуатацією та розпорядженням (продажем, міною, передачею в оренду, передачею в заставу) автомобілю марки «CHEVROLET CAMARO», 2012 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , … з питань зняття з обліку та продажу вказаного автомобілю за ціну та на умовах за їх розсудом, тобто передала у володіння названий транспортний засіб. Довіреність зареєстрована у Єдиному реєстрі довіреностей за реєстраційним номером 43013677 (а.с.15)
Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 16.05.2015 року на транспортний засіб марки «CHEVROLET CAMARO», 2012 року випуску, червоного кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , з номером кузова НОМЕР_3 , видане на ім`я ОСОБА_8 (а.с.14).
Згідно протоколу огляду від 07.12.2016 року старшим слідчим СВ Болградського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 було оглянуто транспортний засіб марки «CHEVROLET CAMARO», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 та вилучено разом зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу (а.с.10).
При дослідженні автомобілю марки «CHEVROLET CAMARO», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , судовим експертом Сектору автотехнічних досліджень, відділу інженерних, економічних, товарознавчих видів досліджень та оціночної діяльності Одеського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України від 07.12.2016 року №16/5151/439Д вбачається, що ідентифікаційне маркування блоку циліндрів читається як 1 А9183060 є первинним заводським. На досліджувальному автомобілі марки CHEVROLET CAMARO реєстраційний номер НОМЕР_1 ідентифікаційний номер кузова змінювався шляхом вварювання частини номерної панелі (маркувального майданчика) розміром приблизно 11 на 4 см. в незаводських умовах (а.с.7-9).
За повідомленням провідного спеціаліста територіального сервісного центру № 5151 ОСОБА_11 було здійснено реєстрацію в ЖЕУ за № 3139 (а.с.6), та у подальшому внесено відомості в ЄРДР за № 0000699 (а.с.4).
Поза увагою слідчого судді не залишився той факт, що питання щодо арешту майна, належного ОСОБА_5 , а саме: транспортного засобу марки «CHEVROLET CAMARO», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , вже вирішувалося слідчим суддею Саратського районного суду Одеської області від 04.11.2015 року (справа № 513/1404/15-к), та було відмовлено в задоволенні клопотання слідчого (а.с.16-17, 29-30). Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 18.11.2015 року рішення слідчого судді залишено без змін (а.с.31-32).
В даному випадку, приводом для звернення слідчого з названим клопотанням в рамках досудового розслідування по кримінальному провадженню №0000560 до слідчого судді були ті ж самі підстави, а саме: під час огляду маркировочної площадки номеру кузову та звірки номерів агрегатів названого транспортного засобу було виявлено сліди механічного пошкодження номеру кузова шляхом полірування символів (а.с.35).
Підставою для затримання та вилучення цього транспортного засобу 07.12.2016 року слідчим Болградського ВП були аналогічні обставини, а саме:під час дослідження транспортного засобу марки «CHEVROLET CAMARO», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 на території ТСЦ № 5151 виявлено, що ідентифікаційний номер кузова змінювався шляхом вварювання частини номерної панелі (маркувального майданчика) розміром приблизно 11 х 4 см. в не заводських умовах (а.с.10).
Таким чином, володільцю майна ОСОБА_5 достовірно було відомо, що транспортний засіб, яким він користується має сліди механічного пошкодження номеру кузова, і що СВ Саратського ВП здійснюється досудове розслідування.
Втім, з незрозумілих причин, ОСОБА_5 звернувся до Територіального сервісного центру № 5151 з питання переоформлення цього транспортного засобу.
Твердження володільця автомобіля ОСОБА_5 , що він мав намір перевірити ще раз дійсність та правдивість інформації щодо що ідентифікаційного номеру кузова його автомобілю, змінювався він чи ні, слідчий суддя оцінює критично, оскільки ОСОБА_5 мав можливість звернутися з клопотанням до слідчого, який здійснює досудове розслідування по кримінальному провадженню щодо призначення та проведення відповідної експертизи.
Також, володілець майна ОСОБА_5 підтвердив в судовому засіданні, що він не знайомився з матеріалами жодного з кримінальних проваджень, не цікавився ходом та станом досудового розслідування по ним.
Другим володільцем даного транспортного засобу є ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , дружина ОСОБА_5 (а.с.28), яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.24-27), за цією ж адресою фактично проживає і ОСОБА_5 .
Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: - правову підставу для арешту майна; - можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); - наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); - розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; - наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Приймаючи до уваги, що двічі проводилось обстеження даного транспортного засобу марки «CHEVROLET CAMARO», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , різними спеціалістами та в різний час, і двічі було виявлено сліди механічного пошкодження номеру кузова цього автомобіля, тобто є підстави для здійснення досудового розслідування з метою встановлення підстав, причин, та осіб, які здійснили такі зміни, те, що володілець майна ОСОБА_5 не зможе користуватися і розпоряджатися цим транспортним засобом до закінчення досудового розслідування і прийняття рішення по суті кримінального провадження, те, що ОСОБА_5 мав намір переоформити цей транспортний засіб, з метою забезпечення збереженості цього майна як речового доказу, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність накладення арешту на вилучене майно:
- на автомобіль марки «CHEVROLET CAMARO», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ;

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 на автомобіль марки «CHEVROLET CAMARO», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , з номером кузова НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_8 ..

Згідно п.12 Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду (в новій редакції), затвердженої спільним наказом Генеральної прокуратури України, Державної податкової адміністрації України, Верховного суду України, Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України, Державної судової адміністрації України від 27 серпня 2010 року N 51/401/649/471/23/125, вбачається, що під час зберігання і передачі речових доказів, цінностей, документів та іншого майна вживаються заходи для забезпечення належного зберігання у вилучених об`єктів ознак і якостей, які визначають їх значення як речових доказів у кримінальних справах і які є на них, а також зберігання самих речових доказів, ознак і якостей з метою можливості їх подальшого цільового використання (якщо вони не можуть бути передані на зберігання потерпілим, їх родичам або іншим особам, а також організаціям).

Згідно п.19 цієї Інструкції … зберігання транспортних засобів та інших самохідних машин, а також пристроїв і механізмів, які використовувалися як знаряддя для вчинення злочинів і визнані речовими доказами, а також транспортних засобів, на які накладено арешт, якщо вони не можуть бути передані на зберігання власникові, його родичам або іншим особам, а також організаціям, проводиться за постановою слідчого, прокурора, судді, за ухвалою суду протягом досудового слідства або судового розгляду відповідними службами органів внутрішніх справ, служби безпеки, підрозділів податкової міліції (у справах, що перебувають у її провадженні відповідно до компетенції), керівники яких дають про це розписку, яка приєднується до справи. В розписці вказується, хто є персонально відповідальним за зберігання прийнятого транспортного засобу.

З огляду на положення названої Інструкції зберігається можливість передачі речових доказів на зберігання власникові, його родичам або іншим особам для належного зберігання у вилучених об`єктів ознак і якостей, які визначають їх значення як речових доказів у кримінальних справах і які є на них.

Тому, слідчий суддя не погоджується з доводами слідчого про необхідність передачі вказаного автомобілю марки «CHEVROLET CAMARO», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , на зберігання до Болградський ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області, який розташований за адресою Одеська область, м. Болград, пр. Соборний, № 97, оскільки як слідує зі слів самого слідчого в Болградському ВП відсутні належні, необхідні умови для зберігання цього транспортного засобу, які могли б забезпечити достатні умови для збереженості майна.

З огляду на викладені обставини слідчий суддя вважає за можливе клопотання слідчого задовольнити частково.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.131, 132, 167, 170, 171 КПК України, слідчий суддя, -
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання старшого слідчого СВ Болградського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області, капітана поліції ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей і документів задовольнити частково.
Накласти арешт на тимчасово вилучене в ході огляду майно, а саме на:

- транспортний засіб марки «CHEVROLET CAMARO», 2012 року випуску, червоного кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_3 , який згідно свідоцтва про реєстрацію даного транспортного засобу серія НОМЕР_2 належить ОСОБА_8 , однак згідно довіреності від 15 жовтня 2015 року перебуває у фактичному володінні ОСОБА_5 та ОСОБА_9 ;

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , видане на автомобіль марки «CHEVROLET CAMARO», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , з номером кузова НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_8

Свідоцтво про реєстрацію даного транспортного засобу серії НОМЕР_4 видане на автомобіль марки «CHEVROLET CAMARO», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ., з номером кузова НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_8 , передати на зберігання в Болградський ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області, який розташований за адресою Одеська область, м. Болград, пр. Соборний, № 97.

Транспортний засібмарки «CHEVROLET CAMARO», 2012 року випуску, червоного кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_3 передати на відповідальне зберігання володільцям ОСОБА_5 , ОСОБА_9 та зобов`язати їх зберігати за місцем свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Виконання ухвали та відповідальність за збереження вилученого майна покласти на старшого слідчого СВ Болградського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області, капітана поліції ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до апеляційного суду Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали; у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1