Справа № 755/3228/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"24" лютого 2017 р. слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого СВ Дніпровського УП ГУ Національної поліції в м. Києві,-
До Дніпровського районного суду м. Києва 24 лютого 2017 року надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого СВ Дніпровського УП ГУ Національної поліції в м. Києві відповідно до якої просив суд зобов`язати відповідального слідчого СВ Дніпровського УП ГУ Національної поліції в м. Києві негайно, але не пізніше 24 годин з моменту ухвалення рішення слідчим суддею, внести відомості про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР за заявою ОСОБА_3 від 06.02.2017 року та розпочати досудове розслідування.
Дана скарга обґрунтовується тим, що 06 лютого 2017 року ОСОБА_3 подав до Головного управління національної поліції в м. Києві заяву про вчинення кримінального правопорушення за ознаками, передбаченими ст. 190 КК України. Заяву передано за підслідністю і отримано Дніпровським УП ГУНП в м. Києві за вх. № Б754 від 13 лютого 2017 року. Проте, інформація про внесення відомостей до ЄРДР відсутня станом на дату складання цієї скарги
Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступного.
Встановлено, що 06 лютого 2017 року ОСОБА_3 подав до Головного управління національної поліції в м. Києві заяву про вчинення кримінального правопорушення за ознаками, передбаченими ст. 190 КК України. Заяву передано за підслідністю і отримано Дніпровським УП ГУНП в м. Києві за вх. № Б754 від 13 лютого 2017 року.
Згідно статті 303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора:
1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна;
Згідно ч. 1 ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
Тобто, законодавець чітко визначає десятиденний строк для оскарження бездіяльності слідчого, прокурора на стадії досудового розслідування та початок часу його спливу і з аналізу діючого кримінального процесуального закону, зокрема ст.306 КПК України, випливає, що лише при дотриманні заявником усіх правил подання скарги, в тому числі й строків подання скарги або встановлення обставин пропуску цього строку з причин, які визнаються судом поважними, така скарга призначається до судового розгляду та підлягає розгляду по суті.
Частина 2 ст.306 КПК України передбачає про те, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування розглядаються не пізніше сімдесяти двох годин з моменту надходження відповідної скарги, крім скарги на рішення про закриття кримінального провадження, які розглядаються на пізніше п*яти днів з моменту надходження скарги.
При цьому, законодавець не передбачає можливості залишення скарги без руху або надання у інший спосіб часу для усунення її недоліків.
Аналіз вказаних вище норм кримінально-процесуального закону дає можливість зробити висновок про те, що вже на стадії вирішення слідчим суддею питання про відкриття провадження за скаргою в день її надходження до суду, слідчий суддя повинен мати усі необхідні докази для вирішення питання про відкриття провадження та дотримання суб`єктом скарги строку її подання.
В даному спірному випадку предметом оскарження ОСОБА_3 є постанова слідчого про невнесення відомостей до ЄРДР.
Як вбачається з матеріалів скарги, 06 лютого 2017 року ОСОБА_3 подав до Головного управління національної поліції в м. Києві заяву про вчинення кримінального правопорушення за ознаками, передбаченими ст. 190 КК України, проте скарга на бездіяльність до суду подана скаржником лише 21.02.2017 року.
Згідно п.3 ч.2 ст. 304 КПК України, скарга повертається, якщо подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.
Статтею 115 КПК України визначено, що строки, встановлені цим Кодексом, обчислюються годинами, днями і місяцями. Строки можуть визначатися вказівкою на подію. При обчисленні строку днями строк закінчується о двадцять четвертій годині останнього дня строку.
Згідно положень ст. 116 КПК України, процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки. Строк не вважається пропущеним, якщо скаргу або інший документ здано до закінчення строку на пошту або передано особі, уповноваженій їх прийняти.
Отже, матеріали скарги не містять обґрунтованих даних, які б свідчили про поважність причин, які перешкоджали ОСОБА_3 протягом згаданого інтервалу часу реалізувати своє процесуальне право на оскарження постанови слідчого СВ Дніпровського УП ГУ Національної поліції в м. Києві про невнесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР за заявою ОСОБА_3 від 06.02.2017 року відповідно до вимог ст.ст.303, 304 КПК України.
При цьому будь-які обґрунтування щодо пропуску строку на оскарження постанови скаржник не наводить і клопотання про поновлення строку на оскарження зазначеної постанови не заявляє.
За змістом ст. 117 КПК України, поновлення процесуального строку здійснюється, якщо він пропущений з поважних причин і ініціюється учасниками кримінального провадження, які повинні й доводити обставини неможливості вчасного звернення до слідчого судді зі скаргою.
За таких обставин, оскільки є пропущеним строк звернення до слідчого судді, а заявник не порушує питання про поновлення цього строку, скарга підлягає поверненню.
Разом з тим, слідчий суддя роз`яснює заявникові, що повернення скарги не позбавляє особу права повторного звернення до слідчого судді в порядку, передбаченому КПК України.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 303, 304, 395 КПК України, слідчий суддя, -
Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого СВ Дніпровського УП ГУ Національної поліції в м. Києві - повернути.
Повернення скарги не позбавляє особу права повторного звернення до слідчого судді в порядку, передбаченому КПК.
Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її прийняття шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду м. Києва.
Слідчий суддя ОСОБА_1