Справа № 755/5540/16-к
В И Р О К
іменем України
"31" березня 2017 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Києві кримінальне провадження, внесене до ЄРДР 28 грудня 2015 року за №0019819, за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з повною середньою освітою, офіційно непрацюючого, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1) вироком Деснянського районного суду м. Києва від 31 серпня 2009 року за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки;

2) вироком Оболонського районного суду м. Києва від 22 жовтня 2010 року за ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст.309, ст. 70 КК України до 2 років позбавлення волі, звільненого 28 листопада 2011 року на підставі ст. 81 КК України умовно-достроково з невідбутим терміном покарання 1 рік 4 місяці 19 днів;

3) вироком Оболонського районного суду м. Києва від 15 серпня 2012 року за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року 7 місяців позбавлення волі, звільненого 11 грудня 2013 року від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України умовно-достроково з невідбутим терміном покарання 3 місяці 4 дні;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
Судом визнано доведеним, що 28 грудня 2015 року о 10 год. 50 хв. ОСОБА_5 зайшов в заклад швидкого харчування « ІНФОРМАЦІЯ_2 », за адресою: АДРЕСА_2 .

Проходячи по залу приміщення швидкого харчування «Макдональдс» за адресою: м. Київ, вул.М.Раскової, 1-А, ОСОБА_5 помітив за столиком кутку потерпілого ОСОБА_6 , який спав за даним столиком, поклавши голову на руки. Підійшовши до даного столика, ОСОБА_5 помітив, що під столиком біля ніг ОСОБА_6 лежить мобільний телефон в чорному чохлі і в цей час у ОСОБА_5 виник умисел на таємне викрадення чужого майна.

Так, ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, з-під столу, за яким перебував потерпілий ОСОБА_6 викрав мобільний телефон марки «Lenovo А316і», вартістю 1000 грн. із встановленими в нього сім картками «Київстар» № НОМЕР_1 і «Лайф» № НОМЕР_2 , вартістю по 10 грн. кожна, після чого покинув приміщення залу швидкого харчування «Макдональдс». Викраденим майном ОСОБА_5 розпорядився на власний розсуд.

Своїми злочинними діями, ОСОБА_5 завдав ОСОБА_6 , майнової шкоди на загальну суму 1020 грн.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винуватим себе визнав повністю, дав суду показання, які відповідають інкримінованим йому фактичним обставинам кримінального правопорушення, щиро розкаявся у вчиненому і просив суворо його не карати.

Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і учасниками процесу не оспорюються.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, за згодою всіх учасників судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

За таких обставин, суд вважає доведеною вину ОСОБА_5 у тому, що він своїми умисними діями вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, а тому знаходить правильною кваліфікацію його дій за ч. 2 ст. 185 КК України.

При цьому, суд також враховує правовий висновок ВСУ у справі №5-2кс14 від 06 березня 2014 року, згідно якого він висловився щодо кваліфікації дій особи, яка незаконно таємно заволоділа майном, що фактично не вийшло з володіння власника або особи, якій воно було ввірене, але опинилось з будь-яких причин у неналежному місці. Так, ВСУ зазначив, що незаконне таємне заволодіння майна, що фактично не вийшло з володіння власника або особи, якій було ввірене, але опинилось з будь-яких причин у неналежному місці, слід розцінювати не як привласнення знахідки, а як крадіжку чужого майна.

Обираючи покарання ОСОБА_5 суд враховує вимоги ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, межі санкції ч.2 ст.185 КК України, що вказаний злочин відноситься до категорії середньої тяжкості, особу винуватого, який раніше неодноразово судимий, офіційно не працює, одружений, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Пом`якшуючою обставиною покарання ОСОБА_5 суд визнає щире каяття, що передбачено п.1 ч.1 ст.66 КК України.

З урахуванням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , суд вважає за доцільне призначити йому покарання у виді позбавлення волі, яке буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Разом із тим, враховуючи щире каяття обвинуваченим ОСОБА_5 , беручи до уваги особу обвинуваченого, який одружений, конкретні обставини справи, в тому числі відсутність завданої шкоди, думку державного обвинувача, який також просив звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, той факт, що з часу вчинення злочину пройшло більше одного року, суд вважає за можливе звільнити його від відбування покарання з випробуванням, застосувавши ст.ст. 75, 76 КК України.
Суд переконаний, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення і перевиховання ОСОБА_5 та запобігання вчинення ним нових злочинів.

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_5 був обраний ухвалою слідчого судді від 01 березня 2016 року, проте не продовжувався та повторно не обирався, підстави його визначення на даному етапі суд не вбачає.

Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлений.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Питання щодо речових доказів у кримінальному проваджені, суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України. При цьому суд враховує, що відповідно до ч. 2 ст. 99 КПК до документів, за умови наявності в них відомостей, передбачених частиною першою цієї статті можуть належати матеріали фотозйомки, звукозапису, відеозапису та інші носії інформації (у тому числі електронні). Визначення поняття матеріалів кримінального провадження приведено у ст.. 317 КПК України та відповідно це саме документи і інші матеріали надані суду під час судового провадження.

Керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від призначеного покарання, якщо він протягом 2 (двох) років не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Речові докази у справі мобільний телефон марки «Леново А316і» залишити у володінні потерпілого ОСОБА_6 .

Диск з написом «CD-R», який поміщений в білий конверт та скріплений печаткою «Для довідок» - залишити на зберігання в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Апеляційного суду міста Києва через Дніпровський районний суд міста Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_7