Виноградівський районний суд Закарпатської області
______________________________________________________________
Справа № 299/1088/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12.05.2017 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі :

головуючого ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора Виноградівського відділу Берегівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Виноградів обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР 02.03.2017р. за №0000212 по обвинуваченню-

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, офіційно не працевлаштований, освіта середньо-спеціальна, раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Суд визнав доведеним, що обвинувачений 14.02.2017р., близько 22.00 години, перебуваючи в спальній кімнаті будинку АДРЕСА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, де під час словесного конфлікту з колишньою дружиною ОСОБА_5 на грунті раптово виниклих неприязнених відносин, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи їх наслідки, з метою спричинення тілесних ушкоджень, схопив її руками за ноги та стягнув з ліжка, внаслідок чого вона впала з ліжка, та наніс їй один удар долонею правої руки в область обличчя з лівої сторони, в результаті якого вона ударилась правою стороною об двері.

В результаті протиправних дій обвинувачений заподіяв потерпілій тілесні ушкодження у вигляді: садни шкірних покровів чола по центру і з ліва, орбітальної ділянки лівого ока, підборіддя з ліва, передньої поверхні грудної клітки в підключичній ділянці з ліва, грудної клітки по задній поверхні в ділянці лопатки з ліва, правого плеча в середньо-верхній третині по передньо-внутрішній поверхні, правого передпліччя в середній третині по переденьо-зовнішінй поверхні та в ділянці лівого ліктьового суглобу по розгинальній поверхні, які згідно висновку судово-медичної експертизи №75 від 10.03.2017р. відповідно до п.2.3.2 «б» «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995р. кваліфікуються як легкі тілесні пошкодження, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я.

Отже, обвинувачений своїми діями як нанесення умисного легкого тілесного ушкодження, що не спричинило короткочасного розладу здоров`я, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.125 КК України.

Обвинувачений в судовому засіданні свою вину у скоєні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю та підтвердив пред`явлене йому обвинувачення, вказавши, що дійсно він 14.02.2017р., близько 22.00 години, перебуваючи в спальній кімнаті будинку АДРЕСА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, під час сварки з колишньою дружиною ОСОБА_5 , умисно схопив її руками за ноги та стягнув з ліжка, а потім наніс їй один удар долонею правої руки по обличчю з лівої сторони.

Потерпіла в судовому засіданні також підтвердила, що обвинувачена- її колишній чоловік ОСОБА_4 14.02.2017р., близько 22.00 години, перебуваючи в спальній кімнаті її будинку АДРЕСА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, під час сварки з нею умисно, схопив її руками за ноги та стягнув з ліжка, внаслідок чого вона впала з нього, а потім ще наніс їй один удар долонею правої руки по обличчю, внаслідок чого вона вдарилась об двері і отримала тілесні ушкодження, матеріальних та моральних претензій до обвинуваченого не має.

Відповідно до ст.349 ч.ч.2-3 КПК України, обсяг доказів, які будуть досліджуватися та порядок їх дослідження визначається ухвалою суду і в разі необхідності можуть бути змінені. Суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники кримінального провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи не має сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Отже, з огляду на встановлене суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, зокрема, які характеризують її особу, керуючись законом, оцінив кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності і взаємозв`язку та прийняв наступне рішення.

Суд вирішив, що діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 мало місце. Це діяння містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України умисні легкі тілесні ушкодження, що не спричинило короткочасного розладу здоров`я. Обвинувачений винен у вчиненні цього кримінального правопорушення, а відтак підлягає покаранню за вчинене нним кримінальне правопорушення.

Вирішуючи питання про обрання міри та виду покарання обвинуваченому суд, відповідно до вимог ст.ст.65-67 КК України, враховує ступінь та характер небезпечності вчиненого злочину, його тяжкість, дані, що характеризують особу обвинуваченого, обставини, за яких був скоєний злочин і які пом`якшують або обтяжують її відповідальність.

Зокрема, обставинами, що пом`якшуюють відповідальність обвинуваченого суд визнає його щире розкаяння та повне визнання вини; обставин, що обтяжують відповідальність обвинуваченого суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Так, до вчинення кримінального правопорушення обвинувачений посередньо характеризувалася по місцю проживання, раніше не судимий, на обліку лікарів нарколога, фтізіатра та психіатра не перебуває /а.с.27-32/.

За таких обставин, беручи до уваги характеристику обвинуваченого та інші обставини справи, суд вважає, що до нього необхідно обрати мінімальне покарання в межах санкції статті, за якою кваліфіковано його дії у вигляді штрафу, і таке покарання буде справедливим, необхідним й достатнім для виправлення та попередження нових злочинів.

Цивільний позов потерпілою не заявлений.

Речові докази по справі не визнавались.

Судові витрати відсутні.

Враховуючи, що запобіжний захід до обвинуваченоого у кримінальному провадженні не застосовувався, за час досудового розслідування та судового розгляду обвинувачений за викликом слідчого та суду з`являвся, а тому запобіжний захід до набрання вироком законної сили щодо нього не застосовується.

Керуючись ст.ст. 94, 368, 370, 371, 373-376 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначити йому покарання за ч.1 ст.125 КК України у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян- 850,00 грн.

Цивільний позов потерпілою не заявлений.

Речові докази по справі не визнавались.

Судові витрати відсутні.

Враховуючи, що запобіжний захід до обвинуваченого у кримінальному провадженні не застосовувався, за час досудового розслідування та судового розгляду обвинувачений за викликом слідчого та суду з`являвся, а тому запобіжний захід до набрання вироком законної сили щодо нього не застосовується.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Закарпатської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, через районний суд.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а копія вироку обвинуваченому та прокурору підлягає врученню негайно після проголошення.

ГоловуючийОСОБА_1