н/п 1-кп/640/773/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22.12.2016 Київський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

законних представників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові направлений з Харківської місцевої прокуратури № 2 Харківської області обвинувальний акт за результатами досудового розслідування СВ Київського ВП ГУНП в Харківській області у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0006254 від 13 жовтня 2016 року за обвинуваченням:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, українця, з неповною середньо-спеціальною освітою, раніше не судимого, не одруженого, осіб на утримання не має, не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
12 жовтня 2016 року приблизно об 20 год. ОСОБА_9 , знаходячись поблизу кафе «Фреш Лайн», розташованого за адресою: м. Харків, вул. Героїв Праці, 20/321-Б, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою наживи та незаконного особистого збагачення, суб`єктивно усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи їх наслідки та свідомо бажаючи їх настання, маючи умисел спрямований на заволодіння чужим майном шахрайським шляхом, попросив у своєї знайомої ОСОБА_6 мобільний телефон марки «Samsung» модель «Galaxy Core prime» під приводом здійснення телефонного дзвінка. Остання, довіряючи ОСОБА_9 , передала йому належний їй мобільний телефон марки «Samsung» модель «Galaxy Core prime», вартістю 2110,00 грн., згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 158 від 19.10.2016 року, сподіваючись, що він поверне його після здійснення телефонної розмови, однак ОСОБА_9 , заволодівши мобільним телефоном шляхом зловживання довірою ОСОБА_6 , зник з місця вчинення злочину та в подальшому розпорядився викраденим майном на власний розсуд, обернувши його на свою користь, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 свою вину у вчиненні пред`явленого обвинувачення визнав повністю, підтвердив обставини вчинення злочину, викладені вище. Пояснив, що умисел на привласнення телефоном у нього виник вже після того, як він отримав телефон від потерпілої.

Потерпіла ОСОБА_6 та її законний представник ОСОБА_7 в судовому засіданні зазначили, що претензій матеріального характеру до обвинуваченого не мають.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, оскільки проти цього не заперечували учасники судового провадження. При цьому судом з`ясовано, чи правильно розуміють зазначені особи зміст обставин, чи немає сумнівів в добровільності їх позиції. Учасникам процесу роз`яснено, що у такому випадку сторони будуть позбавлені права оскаржувати дані обставини в апеляційному порядку.

Дії обвинуваченого ОСОБА_9 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство).

Вину обвинуваченого ОСОБА_9 в скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, суд вважає доведеною.

Обставиною, яка пом`якшує покарання, відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття, вчинення злочину неповнолітнім.

Обставин, які, згідно ст. 67 КК України, обтяжують покарання судом не встановлено.

При визначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_9 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості, обставини які пом`якшують та обтяжують покарання, особу винного, який раніше не судимий, не працюючого, на обліку в наркологічному та психоневрологічному диспансері не перебуває, за місцем навчання та проживання зарекомендував себе посередньо.

Суд вважає необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_9 та попередження нових злочинів призначити покарання у межах, установлених у санкції ч. 1 ст. 190 КК України у вигляді громадських робіт.

Відповідно до ч. 1 ст. 100 КК України громадські роботи можуть бути призначені неповнолітньому у віці від 16 до 18 років на строк від тридцяти до ста двадцяти годин і полягають у виконанні неповнолітнім робіт у вільний від навчання чи основної роботи час.

Цивільний позов заявлено не було.

Витрати кримінального провадження та речові докази відсутні.

Обвинуваченому ОСОБА_9 запобіжний захід не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 373, 374 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_9 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України та призначити покарання у вигляді 120 /сто двадцять/ годин громадських робіт.

Запобіжний захід ОСОБА_9 не обирався, підстав для його обрання не вбачається.

Вирок може бути оскаржений у судову палату з кримінальних справ апеляційного суду Харківської області через Київський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1