Справа №345/3015/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13.12.2016 року Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області складі:
головуючої судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5
ОСОБА_6 , ОСОБА_7
законних представників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10
потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_12
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Калуша матеріали кримінального провадження з обвинувальним актом щодо:
ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та житель АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, студент 1 курсу ВПУ, не судимий,
за ч.2 ст. 185 КК України,
ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець та житель АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, освіта середньо-технічна, не одружений, не працює, не судимий ,
за ч.2 ст. 185 КК України,
ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець та житель АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, студент 4 курсу Прикарпатського Національного університету ім.. В.Стефаника, не одружений, не судимий ,
за ч.2 ст. 185 КК України,
ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженець та житель АДРЕСА_2 , українець, громадянин України, учень 9 класу Кадобнянської ЗОШ І-ІІ ступенів, не судимий ,
за ч.2 ст. 185 КК України,
ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженець та житель АДРЕСА_3 , українець, громадянин України, освіта середньо-технічна, не одружений, не працює, не судимий ,
за ст. ч.2 ст. 185 КК України,
ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженець та житель АДРЕСА_4 , українець, громадянин України, студент 3 курсу Брошнівського ПЛПЛ, не судимий,
за ч.2 ст. 185 КК України,
ВСТАНОВИВ :
Обвинувачений ОСОБА_13 вчинив таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно та за попередньою змовою групою осіб.
Обвинувачений ОСОБА_14 вчинив таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно та за попередньою змовою групою осіб.
Обвинувачений ОСОБА_15 вчинив таємне викрадення чужого майна, вчинене за попередньою змовою групою осіб.
Обвинувачений ОСОБА_16 вчинив таємне викрадення чужого майна, вчинене за попередньою змовою групою осіб.
Обвинувачений ОСОБА_17 вчинив таємне викрадення чужого майна, вчинене за попередньою змовою групою осіб.
Обвинувачений ОСОБА_18 вчинив таємне викрадення чужого майна, вчинене за попередньою змовою групою осіб.
Злочини вчинено при наступних обставинах.
Обвинувачений ОСОБА_13 в судовому засіданні вину свою у вчиненні злочину визнав повністю та підтвердив суду вищенаведені обставини, розкаюється у вчиненому та просить суд суворо не карати. Не заперечував проти розгляду провадження у порядку, передбаченому ст. 349 КПК України.
Законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_13 , ОСОБА_8 не заперечувала проти розгляду провадження у порядку, передбаченому ст. 349 КПК України.
Обвинувачений ОСОБА_14 в судовому засіданні вину свою у вчиненні злочину визнав повністю та підтвердив суду вищенаведені обставини, розкаюється у вчиненому та просить суд суворо не карати. Не заперечував проти розгляду провадження у порядку, передбаченому ст. 349 КПК України.
Обвинувачений ОСОБА_15 в судовому засіданні вину свою у вчиненні злочину визнав повністю та підтвердив суду вищенаведені обставини, розкаюється у вчиненому та просить суд суворо не карати. Не заперечував проти розгляду провадження у порядку, передбаченому ст. 349 КПК України.
Обвинувачений ОСОБА_16 в судовому засіданні вину свою у вчиненні злочину визнав повністю та підтвердив суду вищенаведені обставини, розкаюється у вчиненому та просить суд суворо не карати. Не заперечував проти розгляду провадження у порядку, передбаченому ст. 349 КПК України.
Законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_16 , ОСОБА_9 , не заперечувала проти розгляду провадження у порядку, передбаченому ст. 349 КПК України.
Обвинувачений ОСОБА_17 в судовому засіданні вину свою у вчиненні злочину визнав повністю та підтвердив суду вищенаведені обставини, розкаюється у вчиненому та просить суд суворо не карати. Не заперечував проти розгляду провадження у порядку, передбаченому ст. 349 КПК України.
Обвинувачений ОСОБА_18 в судовому засіданні вину свою у вчиненні злочину визнав повністю та підтвердив суду вищенаведені обставини, розкаюється у вчиненому та просить суд суворо не карати. Не заперечував проти розгляду провадження у порядку, передбаченому ст. 349 КПК України.
Потерпілі ОСОБА_11 та ОСОБА_12 не заперечувала проти розгляду провадження у порядку, передбаченому ст. 349 КПК України.
Потерпілий ОСОБА_19 подав суду заяву про слухання кримінального провадження у його відсутності, претензій до обвинувачених немає.
Суд, відповідно до вимог ст. 349 КПК України, переконавшись, що фактичні обставини справи учасниками судового провадження не оспорюються та з`ясувавши правильне розуміння зміст цих обставин і за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши, що в такому разі вони будуть позбавленні права оспорювати ці обставини справи в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежився лише допитом обвинувачених та дослідженням матеріалів провадження, що характеризують особи обвинувачених.
На підставі зібраних доказів, оцінюючи їх в сукупності, суд приходить до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_13 слід кваліфікувати за ст.185 ч.2 КК України, так як він вчинив таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно та за попередньою змовою групою осіб;
дії обвинуваченого ОСОБА_14 слід кваліфікувати за ст.185 ч.2 КК України, так як він вчинив таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно та за попередньою змовою групою осіб;
дії обвинуваченого ОСОБА_15 слід кваліфікувати за ст.185 ч.2 КК України, так як він вчинив таємне викрадення чужого майна, вчинене за попередньою змовою групою осіб;
дії обвинуваченого ОСОБА_16 слід кваліфікувати за ст.185 ч.2 КК України, так як він вчинив таємне викрадення чужого майна, вчинене за попередньою змовою групою осіб;
дії обвинуваченого ОСОБА_17 слід кваліфікувати за ст.185 ч.2 КК України, так як він вчинив таємне викрадення чужого майна, вчинене за попередньою змовою групою осіб;
дії обвинуваченого ОСОБА_18 слід кваліфікувати за ст.185 ч.2 КК України, так як він вчинив таємне викрадення чужого майна, вчинене за попередньою змовою групою осіб.
Дані обставини повністю доведено в судовому засіданні та підтверджено матеріалами справи.
Призначаючи покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особи винних та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставин, що обтяжує покарання обвинуваченим судом не встановлено. Обставинами, що пом`якшує покарання обвинуваченим суд визнає визнання вини, активне сприяння у розкритті злочину, їх каяття у вчиненому та добровільне відшкодування завданих збитків. Крім того, обвинуваченим ОСОБА_13 , ОСОБА_16 та ОСОБА_18 вчинення злочину неповнолітніми.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_13 суд враховує особу винного, те, що за місцем проживання характеризується посередньо, його молодий вік, раніше до кримінальної відповідальності не притягався, та вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, а тому йому слід обрати покарання за ст.185 ч.2 КК України у виді позбавлення волі із застосуванням ст.104 КК України, звільнивши його від відбування основного покарання з випробовуванням.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_14 суд враховує особу винного, те, що за місцем проживання характеризується позитивно, його молодий вік, раніше до кримінальної відповідальності не притягався, відсутність претензій з боку потерпілих та за наявності зазначених вище декількох пом`якшуючих обставин покарання, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд вважає за можливе призначити обвинуваченому покарання із застосуванням ст.69 КК України перейшовши до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ст. 185 ч.2 КК України у виді штрафу.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_15 суд враховує особу винного, те, що за місцем проживання характеризується позитивно, його молодий вік, раніше до кримінальної відповідальності не притягався, відсутність претензій з боку потерпілого та за наявності зазначених вище декількох пом`якшуючих обставин покарання, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд вважає за можливе призначити обвинуваченому покарання із застосуванням ст.69 КК України перейшовши до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ст. 185 ч.2 КК України у виді штрафу.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_16 суд враховує особу винного, те, що за місцем проживання характеризується посередньо, його молодий вік, раніше до кримінальної відповідальності не притягався, та вважає, йому слід обрати покарання в межах санкції ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі з врахуванням правил, встановлених ст.102 КК України. Одночасно суд вважає, що відповідно до ст.105 КК України, неповнолітній обвинувачений ОСОБА_16 , який вчинили злочин середньої тяжкості, може бути звільнений від покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру, оскільки судом встановлено, що внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки він на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання.
Таким чином, на підставі п.1 ч.2 ст.105 КК України до неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_16 слід застосувати примусові заходи виховного характеру у виді застереження.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_17 суд враховує особу винного, те, що за місцем проживання характеризується посередньо, його молодий вік, раніше до кримінальної відповідальності не притягався, відсутність претензій з боку потерпілого та за наявності зазначених вище декількох пом`якшуючих обставин покарання, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд вважає за можливе призначити обвинуваченому покарання із застосуванням ст.69 КК України перейшовши до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ст. 185 ч.2 КК України у виді штрафу
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_18 суд враховує особу винного, те, що за місцем проживання характеризується посередньо, його молодий вік, раніше до кримінальної відповідальності не притягався, та вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, а тому йому слід обрати покарання за ст.185 ч.2 КК України у виді позбавлення волі із застосуванням ст.104 КК України, звільнивши його від відбування основного покарання з випробовуванням.
При розгляді цивільного позову поданого потерпілим ОСОБА_12 судом враховується наступне.
Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно зі ст. 1179 ЦК України, неповнолітня особа (у віці від 14 до 18 років) відповідає за завдану нею шкоду самостійно на загальних підставах. У разі відсутності у неповнолітньої особи майна, достатнього для відшкодування завданої шкоди, ця шкода відшкодовується в частці, якої не вистачає або в повному обсязі її батьками.
Законний представник ОСОБА_8 в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково та суду пояснювала, що напередодні крадіжки коней був зафіксований факт побиття у неї вдома вікон. В цьому вона запідозрила потерпілого ОСОБА_12 та написала відповідну заяву до відділення поліції. Відповідно після цього вона потерпілому на покупку коня передала тільки 10 000 грн., а 9000 грн. залишилося як відшкодування за побиті вікна.
Суд вважає, що вимога про відшкодування матеріальної шкоди потерпілому ОСОБА_12 в розмірі 9000 грн. є підставною та підлягає повному стягненню. В судовому засіданні доведено, що на відшкодування матеріальної шкоди потерпілому, обвинуваченими було сплачено кошти на придбання нового коня за 58 000 грн. Доводи законного представника ОСОБА_8 про те, що недоплачена сума матеріального збитку є відшкодуванням за побиті вікна є надуманими та не підтверджені належними доказами.
Також не заслуговують на увагу твердження адвоката ОСОБА_6 проте, що вартість коня потерпілого ОСОБА_12 згідно обвинувального акту становить 18 000 грн. Дана сума збитку встановлена органами досудового розслідування, виходячи із вартості м`яса конини за 1 кг живої ваги, відповідно до довідки ПП «Заготпродукт» (а.с.89). А потерпілий викраденого коня використовував як робочу силу в господарстві.
Таким чином, цивільний позов слід задовольнити частково. Стягнути з законного представника ОСОБА_8 на користь потерпілого ОСОБА_12 9 000 грн. матеріальної шкоди.
Стягнути з законного представника ОСОБА_8 в користь держави 551,20 грн. судового збору.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 368, 370 КПК України, суд,
ОСОБА_13 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити покарання - один рік шість місяців позбавлення волі.
На підставі ст.104 КК Українизвільнити ОСОБА_13 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробовуванням, встановивши іспитовий строк - один рік.
На підставі ст.76 КК України зобов`язати засудженого повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи чи навчання, періодично з`являтися на реєстрацію в органи кримінально-виконавчої інспекції.
ОСОБА_14 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити покарання із застосування ст.69 КК України у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (1700 грн.)
ОСОБА_15 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити покарання із застосування ст.69 КК України у виді штрафу в розмірі 80 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (1360 грн.).
ОСОБА_16 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити покарання - шість місяців позбавлення волі.
На підставі п.1 ч.2 ст.105 КК України звільнити ОСОБА_16 від призначеного покарання за ст.185 ч.2 КК України у виді позбавлення волі та застосувати до нього примусові заходи виховного характеру застереження.
ОСОБА_17 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити покарання із застосування ст.69 КК України у виді штрафу в розмірі 80 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (1360 грн.).
ОСОБА_18 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити покарання - один рік позбавлення волі.
На підставі ст.104 КК Українизвільнити ОСОБА_18 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробовуванням, встановивши іспитовий строк - один рік.
На підставі ст.76 КК України зобов`язати засудженого повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи чи навчання, періодично з`являтися на реєстрацію в органи кримінально-виконавчої інспекції.
Цивільний позов задовольнити частково. Стягнути з законного представника ОСОБА_8 на користь потерпілого ОСОБА_12 9 000 грн. матеріальної шкоди.
Стягнути з законного представника ОСОБА_8 в користь держави 551,20 грн. судового збору.
На вирок може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Івано-Франківського через Калуський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з моменту проголошення.
Суддя: