Дата документу Справа № 318/2018/16-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/778/267/17 Головуючий в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 318/2018/16-к
Категорія: ст. 115 ч. 1 КК України Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

потерпілих: ОСОБА_8 , ОСОБА_9

представника потерпілих адвоката ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000379,
за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_11 на ухвалу Василівського районного суду Запорізької області від 10 листопада 2016 року щодо
ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Балки Василівського району Запорізької області, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,
встановила:
До суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою звернувся прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_11 , в якій просить ухвалу Василівського районного суду Запорізької області від 10 листопада 2016 року скасувати, у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, а також у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, та призначити новий підготовчий судовий розгляд кримінального провадження у Василівському районному суді Запорізької області.

Апелянт послався на те, що часткове невнесення відомостей до реєстру матеріалів досудового розслідування, на які послався суд, не є підставою для повернення обвинувального акта, оскільки акт складений відповідно до вимог п.п. 1-9 ч. 1 ст. 291 КПК України.

Крім того, посилання суду на те, що із наданих захисником документів вбачається, що було порушено право підозрюваного ОСОБА_12 на захист, визначене ст. 59 Конституції України та ст. 52 КПК України, а також, що обвинувальний акт є точною копією повідомлення про підозру від 10.06.2016 року, свідчить про те, що судом вже під час проведення підготовчого судового засідання було вивчено матеріали кримінального провадження та надано оцінку письмовим доказам, що істотно порушує вимоги кримінального процесуального закону.

У запереченнях захисник ОСОБА_7 просить апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, вважаючи, що вона не містить жодного аргументу, який доводить той факт, що оскаржувана ухвала є незаконною.

Ухвалою Василівського районного суду Запорізької області від 10 листопада 2016 року відмовлено у задоволенні скарги захисника ОСОБА_7 на постанову слідчого СВ Кам`янсько-Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області від 22 серпня 2016 рокупро часткову відмову в задоволенні клопотання про зміну правової кваліфікації злочину з ч. 1 ст. 115 КК України на ст. 118 КК України, та обвинувальний акт по обвинуваченню ОСОБА_12 за ч. 1 ст. 115 КК України повернутий начальнику Кам`янсько-Дніпровського відділу Енергодарської місцевої прокуратури Запорізької області для усунення зазначених недоліків та виконання вимог КПК України.

Суд в ухвалі послався на те, що захисник обвинуваченого у скарзі фактично аналізує докази, добуті під час досудового розслідування, які судом не досліджувалися, при цьому суд не вбачає неправильності або незаконності в діях слідчого в цій частині його постанови.
Приймаючи рішення про повернення обвинувального акта прокурору суд послався на наступні обставини:
- обвинувальний акт, який складено та затверджено начальником Кам`янсько-Дніпровського відділення місцевої прокуратури 22.08.2016 року, є точною копією повідомлення про підозру від 10.06.2016 року (а.с.47);
- в обвинувальному акті в порушення п.5 ч.2 ст.191 КПК України відсутнє формулювання обвинувачення;
- у порушення вимог ст.ст.109, 291 КПК України, у долученому до обвинувального акта Реєстрі матеріалів досудового розслідування відсутні відомості про час проведення процесуальних дій, а лише про їх дату; така процесуальна дія як слідчий експеримент за участю підозрюваного ОСОБА_12 , вказаний у реєстрі під № 2, розпочато 11.06.2016 року о 16 год. 48 хв. не завершена; процесуальна дія під №16 як «Протокол проведення слідчого експерименту за участю Ірзи», який також розпочато 11.06.2016 року о 10 год. 23 хв., не закінчено;
- у реєстрі матеріалів досудового розслідування відсутні будь-які дані щодо внесення до ЄРДР відомостей про скоєння кримінального правопорушення ОСОБА_12 ;
- у порушення вимог ч.2 cт.109 КПК України, реєстр матеріалів досудового розслідування не містить відомості про складення обвинувального акта, який згідно з ч.4 ст.110 КПК України також є процесуальним рішенням;
- у порушення п.3 ч.2 cт.109 КПК України, реєстр матеріалів досудового розслідування у розділі III «Заходи забезпечення кримінального провадження, застосовані під час досудового розслідування», не містить строків застосування заходів забезпечення кримінального провадження, а лише їх дату;
- обвинувальний акт по обвинуваченню ОСОБА_12 було затверджено 22.08.2016 року по іншому кримінальному провадженню, а саме за №0000379.
Також суд зазначив, що з наданих захисником документів вбачається, що було порушено визначене ст.59 Конституції України та ст.52 КПК України право підозрюваного ОСОБА_12 на захист, оскільки йому було повідомлено про те, що він підозрюється у скоєнні вбивства, без участі захисника.
В ухвалі також зазначено, що ОСОБА_12 раніше судимий:
- 25 липня 1980 року Кам`янсько-Дніпровським районним судом Запорізької області за ч. 2 ст.140 КК України (ред. 1960 року) до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки;
- 06 березня 1985 року Військовим трибуналом Білогірського гарнізону Амурської області, РФ за ст. 242-А КК України (ред. 1960 року) до 4 років позбавлення волі;
- 30 серпня 2006 року Великобілозірським районним судом Запорізької області за ч.3 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі. Звільнений 11 лютого 2009 року згідно з п.а ст.3 Закону України «Про амністію», невідбутий термін 1 рік 4 місяці 22 дні.
04 листопада 2016 року ухвалою Василівського районного суду Запорізької області строк тримання ОСОБА_12 під вартою був продовжений до 02 січня 2017 року.
Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 26 грудня 2016 року був продовжений строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_12 до 23 лютого 2017 року включно.
Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення та апеляційної скарги, прокурора, потерпілих та їх представника, які підтримали доводи скарги, захисника, яка заперечувала проти скарги, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить наступного висновку.
Відповідно до норм, передбачених ч. 1 ст. 404 КПК України, ухвала суду першої інстанції переглядається в межах апеляційної скарги.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України.

Зі змісту обвинувального акта вбачається, що по кримінальному провадженню щодо обвинуваченого ОСОБА_12 зазначені вимоги закону не виконані, у зв`язку з чим, суд обґрунтовано повернув обвинувальний акт прокурору із зазначених в ухвалі підстав.

Доводи апеляційної скарги прокурора про те, що суд безпідставно повернув обвинувальний акт щодо ОСОБА_12 прокурору для усунення порушень КПК України, є необґрунтованими, оскільки фактичні обставини кримінального правопорушення в ньому викладені неповно.

Так, в обвинувальному акті зазначено, що досудовим розслідуванням встановлено, що 20 березня 2016 року, приблизно о 12.00 годині, ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходячись в приміщенні гаражу, розташованого на території домоволодіння АДРЕСА_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел на умисне вбивство ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто умисне протиправне спричинення смерті іншій людині, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, наніс йому один удар невстановленим під час досудового розслідування предметом, який має колото-ріжучі властивості, в область грудної клітини та один удар в область спини, спричинивши ОСОБА_13 проникаючі колото-різані поранення, від якого настала смерть потерпілого на місці. Таким чином ОСОБА_12 умисно вбив ОСОБА_13 .
Із зазначеного обвинувального акта вбачається, що в ньому не зазначено, з посиланням на судову медичну експертизу, які тілесні ушкодження були спричинені потерпілому та їх кваліфікація, причина його смерті і чи знаходяться вони в причинному зв`язку з настанням смерті потерпілого.

Крім того, в обвинувальному акті при викладенні фактичних обставин кримінального правопорушення не зазначено, від якого саме удару предметом, який має колото-ріжучі властивості, настала смерть потерпілого, так як їх згідно з актом було два.

Також відповідно до ч. 2 ст. 109 КПК України реєстр матеріалів досудового розслідування повинен містити: номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення, реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування, та вид заходу забезпечення кримінального провадження, дату і строк його застосування.

Зазначені вимоги закону по кримінальному провадженню щодо обвинуваченого ОСОБА_12 теж не виконані, у зв`язку з чим, суд обґрунтовано, при поверненні обвинувального акта прокурору, вказав в ухвалі на порушення вимог кримінального процесуального закону.

Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги прокурора.
Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

ухвалила:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_11 залишити без задоволення.

Ухвалу Василівського районного суду Запорізької області від 10 листопада 2016 року щодо обвинуваченого ОСОБА_12 , якою відмовлено у задоволенні скарги захисника ОСОБА_7 на постанову слідчого про часткову відмову в задоволенні клопотання про зміну правової кваліфікації злочину з ч.1 ст.115 КК України на ст.118 КК України, та обвинувальний акт по обвинуваченню ОСОБА_12 за ч. 1 ст. 115 КК України повернутий начальнику Кам`янсько-Дніпровського відділу Енергодарської місцевої прокуратури Запорізької області для усунення зазначених недоліків та виконання вимог КПК України, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення й оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4