11-сс/775/141/2017(м)
263/4989/17

Категорія: ст. 194 КПК України Суддя 1-ої інстанції: ОСОБА_1
Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 квітня 2017 року Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
та справах про адміністративні правопорушення
Апеляційного суду Донецької області
у складі: головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі Донецької області апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 15 квітня 2017 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кірово м. Дзержинська Донецької області, раніше судимого, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України, -
ВСТАНОВИЛА:
Досудовим розслідуванням ОСОБА_8 підозрюється в тому, що він 11 квітня 2017 року, повторно, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 домовився про вчинення таємного викрадення чужого майна на території Донецької області.
Згідно з розробленим планом злочинної діяльності, ОСОБА_11 визначив квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , де планувалось вчинення кримінального правопорушення, ОСОБА_10 , повинен був протиправно проникнути до приміщення вказаної квартири, а ОСОБА_8 , в свою чергу, повинен був перебувати біля будинку та повідомити ОСОБА_10 у разі появлення потерпілого або співробітників правоохоронних органів.
11 квітня 2017 року у вечірній час доби ОСОБА_8 разом з ОСОБА_12 прибули до будинку за вказаною адресою, оглянули місцезнаходження квартири АДРЕСА_3 , можливі шляхи відходу після вчинення кримінального правопорушення.
12 квітня 2017 року, приблизно о 14.00год., ОСОБА_10 прибув до м. Покровськ Донецької області, після чого приблизно о 18.00год. зустрівся з ОСОБА_8 та ОСОБА_11 у центрі міста і вони на автомобілі «Toyota Avensis», держаний номерний знак НОМЕР_1 , прибули до будинку АДРЕСА_4 за вказаною адресою та ознайомили ОСОБА_10 з можливими шляхами відходу, розташуванням квартири АДРЕСА_3 , ними було прийнято рішення, що проникнення до квартири за вказаною адресою необхідно здійснити через металопластикове вікно.
14 квітня 2017 року о 12.00год. ОСОБА_8 затриманий у порядку ст. 208 КПК України та 15 квітня 2017 року йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, а саме, незакінченого замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у житло.
За вказаним кримінальним провадженням 15 квітня 2017 року на розгляд слідчого судді надійшло клопотання слідчого погоджене з прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 , яке ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 15 квітня 2017 року задоволено, з визначенням строку тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 12 червня 2017 року включно, з визначенням розміру застави у сумі 128000 гривень.
Не погодившись з вказаним рішенням, захисник підозрюваного ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою обрати щодо його підзахисного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, або домашнього арешту, або застави у значно меншому розмірі.
Апелянт вважає, що в кримінальному провадженні щодо ОСОБА_8 відсутня «розумна підозра», як з точки зору фактичних підстав для підозри, так і з точки зору правової кваліфікації діянь, інкримінованих підзахисному, в матеріалах кримінального провадження відсутні достатні та допустимі докази за пред`явленою підозрою, обвинувачення грунтується лише на показаннях ОСОБА_10 під час допиту, а факт того, що транспортний засіб, яким користується ОСОБА_8 , знаходився біля парадного будинку, де намагалися скоїти злочин, не підтверджує причетність останнього до вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
На його думку, суд також необгрунтовано вирішив питання про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, не у повній мірі врахував дані про особу підозрюваного; судом взагалі не взято до уваги, що матеріальна шкода відсутня; підозрюваний вчинив злочин, не пов`язаний проти життя та здоров`я; він не збирається переховуватися від органів досудового розслідування та суду; не має можливості чинити тиск на потерпілу, оскільки не спілкується з нею, раніше вони не були знайомі; знищити або сховати речі і документи, які взагалі відсутні.
Заслухавши суддю-доповідача, захисника підозрюваного, який підтримав доводи апеляційної скарги, думку прокурора, який просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, а апеляційну скаргу залишити без задоволення, перевіривши матеріали судової справи та дослідивши доводи апеляційної скарги в межах апеляційного оскарження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Органом досудового слідства ОСОБА_8 підозрюється у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, яке відноситься згідно зі ст.12 КК України, до тяжкого злочину, за який санкцією статті КК передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 6 років.
Відповідно до вимог ч.1 ст.183 КПК України та ч.2 ст.177 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Слідчий суддя, приймаючи рішення про задоволення клопотання слідчого про обрання щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, встановив, що органом досудового розслідування в клопотанні та прокурором в суді доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, а саме підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколом огляду місця події від 14 квітня 2017 року (а/п 12-15), протоколом допиту потерпілої ОСОБА_13 від 14 квітня 2017 року (а/п 17-20), протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_10 від 14 квітня 2017 року (а/п 31-34), протоколом проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_10 від 14 квітня 2017 року (а/п 38-40).
Крім того, в ході апеляційного розгляду прокурор показав, що підозра обґрунтована і іншими доказами, а саме проведеними негласними слідчими (розшуковими) діями за іншим кримінальним провадженням, з даних матеріалів не знято грифу «таємно», тому їх неможна надати суду в даний час, дані кримінальні провадження об`єднані на теперішній час.
З урахуванням наданих матеріалів справи, а також практики Європейського суду з прав людини з питання визначення поняття «обґрунтованої підозри» (рішення Європейського суду з прав людини «Мюррей проти Сполученого Королівства», «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Гусинський проти Росії», «Нечипорук і Йонкало проти України» та інші), колегія суддів вважає, що рішення слідчого судді за клопотанням про обрання запобіжного заходу щодо ОСОБА_8 є законним та обґрунтованим.
Стосовно апеляційних доводів захисника підозрюваного про відсутність доказів на підтвердження вчинення підозрюваним ОСОБА_8 інкримінованого кримінального правопорушення, то колегія суддів не може з ними погодитися.
Колегія суддів, враховуючи також практику Європейського суду з прав людини з цього питання, вважає, що в ході досудового розслідування, при обранні підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, необхідна наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, а саме існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити правопорушення, мета затримання - продовжити розслідування й підтвердити або спростувати підозри, які стали підставою для затримання. Водночас ця стадія розслідування не передбачає сукупності доказів, достатньої для прийняття процесуального рішення за суттю кримінального провадження.
З викладених вище підстав, колегія суддів вважає апеляційні вимоги захисника в цей частині необґрунтованими та не підлягаючими задоволенню.
Стосовно існування ризиків, передбачених статтею 177 КПК Кодексу, слідчий суддя послався на ступінь тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , вказав на існування ризиків, які дають підстави вважати, що підозрюваний може переховуватись від слідчих органів та суду, впливати на свідків, чинити перешкоди слідству шляхом спілкування з іншими особами, давати їм вказівки на вчинення дій для знищення речей та документів, які можуть бути використані як докази у кримінальному провадженні та про неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання зазначеним ризикам.
У колегії суддів не виникає сумнівів у висновках слідчого судді щодо наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого кримінального правопорушення з боку органу досудового розслідування, оскільки існує інформація, що він міг вчинити правопорушення, про що свідчать матеріали кримінального провадження та доведено прокурором, так і стосовно наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК Кодексу.
Крім того, приймаючи рішення про задоволення клопотання слідчого про обрання щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя врахував також і дані про особу підозрюваного, а саме те, що він проживає в м.Торецьк, в м.Маріуполі соціальних зв`язків не має, перебуваючи не під вартою, з метою уникнення кримінальної відповідальності буде мати можливість переховуватися від органів слідства та суду, чинити тиск на потерпілу, знищити або сховати речі і документи, що мають значення для встановлення істини у справі, чинити перешкоди слідству шляхом спілкування з іншими особами, давати їм вказівки на вчинення дій для знищення речей та документів, які можуть бути використані як докази у кримінальному провадженні, перебуваючи на свободі, ОСОБА_8 може вчинити інше кримінальне правопорушення, у зв`язку з тим, що раніше неодноразово судимий, у зв`язку з чим прийшов до висновку що саме запобіжний захід у виді тримання під вартою буде достатнім для запобігання зазначеним ризикам.
Колегією суддів також враховується, що підозрюваний лише 28.12.2016 року знятий з обліку у Торецькому РС з питань пробації у зв`язку з закінченням іспитового строку, та через незначний проміжок часу знов підозрюється у вчиненні умисного корисливого злочину, що також свідчить про існування ризиків, передбачених статтею 177 КПК Кодексу, а саме що підозрюваний може продовжити свою злочинну діяльність, перешкоджати слідству, тому колегія суддів вважає апеляційні вимоги захисника необґрунтованими та не підлягаючими задоволенню.
Таким чином, слідчий суддя, приймаючи рішення про задоволення клопотання слідчого про обрання щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, врахував як наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України так і існування ризиків, передбачених статтею 177 КПК Кодексу.
Викладене вище, в свою чергу, унеможливлює задоволення апеляційних вимог захисника про обрання щодо його підзахисного більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, оскільки заявлені ризики щодо обрання підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою не зменшилися.
Крім того, приймаючи рішення про задоволення клопотання слідчого про обрання щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя визначив заставу у розмірі 128000 тисяч гривень, достатню для забезпечення виконання останнім обов`язків, передбачених КПК України, тобто на підставі ч.4 ст. 202 КПК України, після внесення застави підозрюваний, обвинувачений звільняється з-під варти і вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.
Відповідно до вимог ч.5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
При визначенні розміру застави, слідчий суддя врахував обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 та ризики, передбачені ст. 177 КПК України та вважав, що розмір застави у 128 тисяч гривень повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не буде завідомо непомірним для нього.
На підставі викладеного, колегія суддів вважає вимоги апелянта в частині зменшення визначеного слідчим суддею розміру застави, необґрунтованими та не підлягаючими задоволенню.
З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що рішення слідчого судді за клопотанням про обрання запобіжного заходу щодо ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою, з визначенням застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, є законним та обґрунтованим, висновок суду про неможливість застосування іншого запобіжного заходу ніж тримання під вартою правильним.
З викладених вище підстав, колегія суддів вважає апеляційні вимоги захисника підозрюваного необґрунтованими та не підлягаючими задоволенню.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 15 квітня 2017 року про застосування щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 12 червня 2017 року включно з визначенням розміру застави у сумі 128000 гривень - залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді

ОСОБА_2 ОСОБА_14 ОСОБА_4