печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 серпня 2017 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в режимі відеоконференції клопотання старшого слідчого в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_6 про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В С Т А Н О В И В:
Старший слідчий в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_6 , звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим прокурором, про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на 60 днів.

В обґрунтування клопотання зазначає, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000714, зареєстрованому 16.05.2017 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань та за підозрою ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у вчиненні хуліганських дій відносно ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , за ч. 4 ст. 296 КК України та за фактом умисного вбивства ОСОБА_9 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п. 7 ч. 2 ст. 115 КК України.

Так ОСОБА_5 16.05.2017 року, перебуваючи у смт. Вільшани Дергачівського району Харківської області, діючи у групі з ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та іншими невстановленими у ході досудового розслідування особами, вчинив грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю та винятковим цинізмом, із застосуванням вогнепальної зброї та предметів, заздалегідь пристосованих для нанесення тілесних ушкоджень.

17.05.2017року ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України. 18.05.2017року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України. 19.05.2017року Дергачівським районним судом Харківської області відносно ОСОБА_5 у якості запобіжного заходу обрано домашній арешт. 08.06.2017року Апеляційним судом Харківської області відносно ОСОБА_5 запобіжний захід змінено на тримання під вартою до 30.06.2017року. 27.06.2015року ухвалою Печерського районного суду м. Києва строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 продовжено до 24.08.2017року.

Також слідчий зазначає, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років перебуваючи на волі, з метою уникнення кримінальної відповідальності зможе переховуватися від органів слідства та суду, знищити або сховати речі і документи, що мають значення для встановлення істини у справі, впливати на свідків, чинити перешкоди слідству шляхом спілкування з іншими особами, давати їм вказівки на вчинення дій для знищення речей та документів, які можуть бути використані як докази у кримінальному провадженні.

Викладене свідчить про існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, що підозрюваний ОСОБА_5 перебуваючи на волі не буде виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки та матиме можливість уникнути від кримінальної відповідальності та перешкоджати повному, неупередженому проведенню досудового розслідування в кримінальному проваджені.

В разі застосування до ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, такого як застава чи домашній арешт, орган досудового розслідування не матиме можливості запобігти останньому здійсненню дій вказаних в ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:п.1 переховуватись від органів досудового розслідування та суду; п.2 знищити або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; п.3 незаконно впливати на свідка у цьому ж кримінальному провадженні; п.4 перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 закінчується 24.08.2017року, однак завершити розслідування до закінчення вказаного терміну не представляється можливим у зв`язку зі складністю кримінального провадження та необхідністю проведення певних слідчих (розшукових) та процесуальних дій, а саме: отримати та проаналізувати наступні висновки експертиз, а саме: судово-медичних експертиз; експертиз вибухових речовин, продуктів вибуху та пострілу; комплексної трасологічної (експертизи механічних пошкоджень одягу), балістичної експертиз та експертизи вибухових речовин, продуктів вибуху та пострілу; судово-балістичних експертиз та компютерно технічних експертиз; пред`явити потерпілим для впізнання підозрюваних та інших осіб, які можуть бути причетними до вчинення злочинів; додатково допитати потерпілого ОСОБА_10 , з приводу впізнання останнім підозрюваного ОСОБА_8 , а також подіям, що сталися 16.05.2017 біля Вільшанської селищної ради; провести за участю потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_10 , слідчі експерименти із залученням судово-балістичного та судово-медичного експерта; провести одночасні допити між підозрюваними та потерпілими; провести аналіз отриманих роздруківок телефонних з`єднань; використовуючи отримані роздруківки телефонних з`єднань підозрюваних, допитати останніх по суті висунутої їм підозри, акцентуючи увагу на роботі їх телефонів на місці скоєння злочинів; проаналізувати записи камер зовнішнього відео спостереження. За результатами провести необхідні слідчі (розшукові) дії; в порядку ст. 264 КПК України провести аналіз інформації, розміщеної у всесвітній мережі Інтернет (соціальних мережах), про події, що сталися 16.05.2017 біля Вільшанської селищної ради, а також події, що передували ним та сталися пізніше і пов`язані з нею; повторно допитати у якості свідків ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_21 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_21 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 та інших осіб, які брали участь у зборах активу селища Вільшани 17.05.2017року з метою встановлення підстав конфлікту, що стався 16.05.2017року; шляхом проведення слідчих та негласних слідчих (розшукових) дій встановити всіх осіб, причетних до вчинення цього та інших кримінальних правопорушень; виконати вимоги ст. 290 КПК України з підозрюваними та їх захисниками; ознайомити потерпілих та їх представників з матеріалами досудового розслідування; скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів; провести інші необхідні слідчі та негласні слідчі (розшукові) дії.

Строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено першим заступником Генерального прокурора України до 6 місяців, тобто до 18.11.2017року.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання з викладених в ньому підстав та просив клопотання задовольнити.

Захисник адвокат ОСОБА_4 заперечувала проти задоволення клопотання посилаючись на необґрунтованість висунутої ОСОБА_5 підозри, відсутність та недоведеність ризиків зазначених у клопотанні та відсутність обґрунтування недостатності застосування до ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу. При цьому захисник зазначила, що ОСОБА_5 має постійне місце проживання, раніше не судимий, є учасником бойових дій, мав поранення в 1984 році та є інвалідом ІІ групи, має урядові нагороди та ряд інших нагород та почесних відзнак, має родину, матір похилого віку та позитивні характеристики, просила у задоволенні клопотання відмовити та застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_5 підтримав думку свого захисника.

Вивчивши в нарадчій кімнаті клопотання та докази на його обґрунтування, заслухавши пояснення прокурора в обґрунтування доводів клопотання, захисника адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000714, зареєстрованому 16.05.2017року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань та за підозрою ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у вчиненні хуліганських дій відносно ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , за ч. 4 ст. 296 КК України та за фактом умисного вбивства ОСОБА_9 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п. 7 ч. 2 ст. 115 КК України.

17.05.2017року ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

18.05.2017року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

19.05.2017року Дергачівським районним судом Харківської області відносно ОСОБА_5 у якості запобіжного заходу обрано домашній арешт.

08.06.2017року Апеляційним судом Харківської області ухвалу слідчого судді Дергачівського районного суду Харківської області від 19.05.2017року скасовано та постановлено нову ухвалу, якою відносно ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 30.06.2017року включно.

27.06.2015року ухвалою Печерського районного суду м. Києва строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 продовжено до 24.08.2017року.

Строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено першим заступником Генерального прокурора України до 6 місяців, тобто до 18.11.2017року.

Як вбачається з ухвали Апеляційного суду Харківської області колегія суддів дійшла висновку про обґрунтованість підозри висунутої ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України. Не будучи наділеним повноваженнями щодо оцінки доказів на даній стадії кримінального судочинства, слідчий суддя позбавлений можливості надати перевагу одним доказам перед іншими шляхом їх оцінки та аналізу в сукупності, а відтак і по доводам сторони захисту зробити протилежний висновок щодо обґрунтованості (необґрунтованості) висунутої ОСОБА_5 підозри, ніж зазначеній в ухвалі колегії суддів про застосування запобіжного заходу. Питання щодо доведеності вини особи та правильності кваліфікації її дій у відповідності до закону про кримінальну відповідальність підлягає дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду кримінального провадження по суті.

Окрім того, з матеріалів клопотання вбачається, що для закінчення досудового розслідування, складання обвинувального акту та передачі його до суду необхідно провести низку процесуальних та слідчих (розшукових) дій, перелік яких наведено в клопотанні органу досудового розслідування, у зв`язку з чим строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до 6 місяців.

У відповідності до положень ст. 197, 199 КПК України за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на непов`язаний з ізоляцією від суспільства, строк тримання підозрюваного під вартою може бути продовжено у разі неможливості закінчення досудового розслідування в частині доведеного обвинувачення у строки, встановлені ст. 219 КПК України.

Натомість, згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

У відповідності до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочину діяльність.

Згідно з ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа.

Відповідно до п. 3 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи упродовж розумного строку чи звільнення від судового розгляду. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду. При цьому, відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухилення від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Сама лише тяжкість вчиненого злочину, хоча і є визначаючим елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

Більше того, Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень (зокрема «Харченко проти України», «Єлоев проти України», «Фельдман проти України») неодноразово акцентував увагу на тому, що доцільність продовження строків тримання під вартою, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Відповідно кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у право особи на свободу. Таким чином, зі спливом певного часу саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і органи досудового розслідування чи прокурор мають навести інші підстави для продовження строку тримання під вартою. До того ж такі підстави мають бути чітко вказані.

Клопотання органу досудового розслідування про наявність в кримінальному провадженні ризиків, які обумовлюють доцільність продовження строку тримання підозрюваного ОСОБА_5 під вартою фактично обґрунтовано лише тяжкістю покарання, що загрожує підозрюваному за умови доведеності його вини у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, яке є тяжким злочином. Проте, сама лише тяжкість вчиненого злочину, хоча і є визначаючим елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

Між тим, доводи клопотання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, на наявність яких міститься посилання в клопотанні, не підтверджені належними та об`єктивними даними і прокурором в судовому засіданні не доведені.

Незважаючи на те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, він раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягувався, має постійне місце проживання, є учасником бойових дій, мав поранення в 1984 році та є інвалідом ІІ групи, має урядові нагороди та ряд інших нагород та почесних відзнак, має родину та міцні соціальні зв`язки, матір похилого віку та виключно позитивні характеристики, враховуючи його вік та стан здоров`я, все викладене вище в сукупності спростовує твердження органу досудового розслідування про те, що він може ухилятися від слідства та суду.

Окрім того, при обранні ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою Апеляційним судом Харківської області 08.06.2017 року не було встановлено наявність ризику, передбаченого п.1ч.1 ст. 177 КПК України, як і ризику, передбаченого п.4 ч.1 ст. 177 КПК України, а тому слідчий суддя вважає, що вказані ризики прокурором не доведені, оскільки не були встановлені судом апеляційної інстанції під час застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та не могли утворитися під час його перебування в умовах СІЗО.

Окремо заслуговує на увагу процесуальна поведінка ОСОБА_5 , як до його фактичного затримання, так і в період перебування під домашнім арештом.

Враховуючи характер висунутої підозри, виключно позитивні дані про особу підозрюваного ОСОБА_5 , а також відсутність даних про наявність з його сторони спроб ухилитися від органу досудового розслідування та перешкоджати встановленню істини в кримінальному провадженні, слідчий суддя приходить до висновку, що подальше тримання підозрюваного ОСОБА_5 під вартою в якості запобіжного заходу не викликано об`єктивною необхідністю і не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи ОСОБА_5 про який йдеться в клопотанні слідчого, а відтак відмовляє в його задоволенні.

Окрім того, слідчим суддею враховується, що Апеляційний суд Харківської області обираючи ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та визначивши його строк до 30.06.2017 року, переконливо визнав його достатнім для проведення органом досудового розслідування оперативно-розшукових та слідчих дій внаслідок яких будуть усунуті встановлені ризики передбачені п.2,3 ч.1 ст. 177 КПК України.

Доводи сторони захисту про відсутність обґрунтованої підозри, відсутність та недоведеність ризиків не приймаються слідчим суддею, оскільки обґрунтованість підозри встановлена Апеляційним судом Харківської області при обранні ОСОБА_5 запобіжного заходу, як і наявність ризиків, передбачених п. 2, 3 ч.1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, відмовляючи в задоволенні клопотання про продовження строку тримання під вартою, слідчий суддя має право згідно ч. 4 ст. 194 КПК України застосувати до підозрюваного інший, більш м`який запобіжний захід.

Оцінивши в сукупності всі наведені вище обставини, слідчий суддя приходить до висновку, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в визначений час доби буде співмірним, відповідає меті його застосування забезпеченню виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені п. 2, 3 ч.1 ст. 177 КПК України, які встановлені при застосуванні запобіжного заходу, відповідає особі підозрюваного ОСОБА_5 та тяжкості висунутої йому підозри і зможе забезпечити належне виконання ним процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України. Окрім того слідчий суддя враховує те, що стороною захисту не зазначено будь яких обставин, які б виключали можливість застосування до ОСОБА_5 домашнього арешту в визначений час доби.

Крім цього, застосовуючи до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя вважає за необхідне зобов`язати останнього прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду, та покласти на підозрюваного додаткові обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Частиною 5 ст. 202 КПК України передбачено, що у разі постановлення слідчим суддею ухвали про відмову в продовженні строку тримання під вартою, або у випадку закінчення строку дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою, підозрюваний підлягає негайному звільненню із під-варти, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього підозрюваного під вартою.

Оскільки, ухвала слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 27.06.2017 року передбачає тримання підозрюваного ОСОБА_5 під вартою до 24.08.2017 року включно, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в визначений час доби з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, підлягає застосуванню після закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, після чого ОСОБА_5 підлягає звільненню із під варти негайно.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст. 177-179, 181, 193, 194, 196, 205, 309, ч. 2 ст. 376 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:
В задоволенні клопотання про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 - відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , у період доби з 21:00 год. до 07:00 год. наступної доби, строком до 20.10.2017 року включно, зобов`язавши ОСОБА_5 прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора або суду.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки:

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, а саме з с. Вільшани Дергачівського р-ну Харківської обл., без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування з свідками у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

Визначити строк дії ухвали слідчого судді тривалістю до 20.10.2017 року включно.

Ухвала щодо застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підлягає застосуванню після закінчення строку дії попередньої ухвали від 27.06.2017 року про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яка діє до 24.08.2017 року включно, після чого ОСОБА_5 підлягає звільненню з-під варти негайно.

Ухвалу в частині застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання уповноваженому Управлінню Національної поліції України за місцем проживання підозрюваного Харківська обл., Дергачівський р-н.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1