Справа №705/6016/14-к
1кп/705/27/2016
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 грудня 2016 року м.Умань
Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
законного представника ОСОБА_5
за участю обвинуваченого ОСОБА_6
представника служби у справах дітей ОСОБА_7
представника ВКМСД ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Умань Черкаської області кримінальне провадження по обвинуваченню:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Умані Черкаської області, українця, громадянина України, освіта неповна середня, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 05.08.2013 року Уманським міськрайонним судом за ст. ст. 185 ч. 3, 289 ч. 2, 70 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки, судимість у встановленому законом порядку не знята та не погашена,
- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч.2 ст. 289 КК України,-

ОСОБА_6 , 30.08.2014 року близько 04-00 год., діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих спонукань, з метою викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, проник до літньої кухні, яка знаходиться у дворі будинку АДРЕСА_2 , звідки таємно викрав мобільний телефон «SAMSUNG С 5212», вартістю 200 гривень, в якому знаходилась сім-карта мобільного оператора «Київстар», вартістю 15 гривень, на рахунку якої було 10 гривень; чоловічі кросівки, 43 розміру, білого кольору, із чорною смужкою, марки «ADIDAS», вартістю 432 гривні; чоловічі кросівки, 43 розміру, чорного кольору, із білою смужкою, марки «ADIDAS», вартістю 432 гривні, що належать ОСОБА_9 , чим заподіяв потерпілому матеріальної шкоди на загальну суму 1 089 гривень.
Таким чином, ОСОБА_6 своїми умисними діями вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням в інше приміщення.
Він же, 29.06.2015 року, близько 01:00 години, діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих спонукань, проник на територію домоволодіння АДРЕСА_3 , де шляхом відчинення незачинених дверей, проник до підсобного приміщення та незаконно заволодів мопедом марки «Рига», що належить гр. ОСОБА_10 , спричинивши йому, згідно висновку судово - автотоварознавчої експертизи № 8/73 від 25.07.2015 року, матеріального збитку на суму 420 гривень.
Таким чином, ОСОБА_6 своїми умисними діями вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 289 КК України, а саме незаконне заволодіння транспортним засобом, поєднане з проникненням у приміщення, вчинене повторно.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях при обставинах встановлених судом не визнав та пояснив що перед школою в кінці літа в 2014 році вночі між 2 і 3 годиною ночі він пішов в магазин «Шайба» і там зустрів ОСОБА_11 . ОСОБА_12 попросив його зайти до нього додому і в літній кухні взяти 2 коробки кросівок. Десь приблизно тижня 2 перед цим він був у ОСОБА_12 і бачив ці кросівки ( він їх йому показував в літній кухні в здоровому ящику) . Зразу ж після розмови з ним він пішов до ОСОБА_12 додому та взяв в літній кухні 2 пари кросівок , які були в коробках ( які саме кросівки брати, він йому не казав). В двір він пояснив, що зайшов через хвіртку, а двері літньої кухні були не закриті. Також він пояснив, що ще взяв телефон мобільний, який лежав біля кросівок на стільці («… телефон заблимав і він його взяв…»). Для чого брав точно пояснити не зміг - «мабуть мав пользуватись»). ОСОБА_12 чекав його на вулиці біля повороту і попросив взяти коробки із кросівками додому і він мав їх завтра у нього забрати. Обвинувачений пояснив, що кросівки він приніс до себе додому і поклав в прихожі, а зранку коробки від кросівок викинув.. Також він пояснив, що телефон також приніс додому і вимкнув його, витягнув карточку та поклав на тумбочку. На другий день прийшли працівники міліції і він їм добровільно видав телефон і 2 пари кросівок. ОСОБА_12 був побитий на другий день. Також він пояснив, що ОСОБА_12 в той період часу втік з дому і вдома не жив Крім того, обвинувачений вказував, що на досудовому слідстві він не казав нічого про ОСОБА_12 і казав, що сам заліз, оскільки хотів його захистити.. З приводу ст.. 289 КК України ОСОБА_6 також вказував, що вини не визнає і взагалі не має ніякого відношення до вказаного мопеду. В 2015 році в червні до нього приходив ОСОБА_12 та повідомив, що він до нього приїде на другий день, але не казав на чому. 29 червня він пояснив, що був на роботі ( він працював банщиком в сауні в «Садочку») і ОСОБА_12 приблизно після 14 години приїхав до нього на мопеді «Рига». Він пояснив, що мопед узяв в селі поїздити, а в кого взяв не пояснював.. Також обвинувачений ОСОБА_13 пояснив, що він проїхався на мопеді 1 хвилину - проїхав кружок біля бані. ОСОБА_12 залишив вказаний мопед і вони поставили його зразу за баньою ( там є свинарник старий і бур`яни та кущі). ОСОБА_12 сказав « хай стоїть, а я потім заберу». ОСОБА_13 пояснив. що після цього він пішов працювати, тому що мали прийти люди. Пізніше десь в 18 год. 30 хв. ОСОБА_12 повернувся і вони разом пішли і побачили, що мопед стоїть в кущах там де вони його залишили. ОСОБА_12 сів і поїхав, а він повернувся на роботу. На другий день він уже змінився, пішов додому і мопед він вказував, що більше не бачив. Згодом до нього приїхала міліція, тому що ОСОБА_12 «спер усе на нього» і він 2 працівникам міліції повідомив, що бачив мопед перед цим і показав їм де стоїть мопед в кущах біля бані. .Також ОСОБА_14 пояснив, що на досудовому слідстві все розповідав не так, оскільки він був у наручниках і розповідав усе під тиском. Його в міліції того ж дня допитували і казали говорити, що мопед брав він.
Не дивлячись на не визнання вини, винність обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч.2 ст. 289 КК України, повністю підтверджується наступними дослідженими в судовому засіданні, належними та допустимими доказами:
- показами потерпілого ОСОБА_9 , який в судовому засіданні показав, що вночі 29.08.2014 року з приміщення літньої кухні у нього були викрадені кросівки і телефон. У нього тоді були гості з якими вони відпочивали в літній кухні. Десь після 10 години вони розійшлися. Він у «времянці « забув телефон на холодильнику. Десь приблизно о 12 годині він чув стукіт ( як нібито хтось стрибнув через паркан), але не звернув на це уваги. Вранці він виявив, що зник телефон, а його жінка після обіду виявила, що зникли 2 пари кросівок, які були на шафі. Того ж дня про крадіжку вони повідомили у міліцію. Йому відомо, що його син спілкується з ОСОБА_15 . Він також повідомив, що питав свого сина ОСОБА_11 куди все це поділося. В процесі пошуків він звернувся до сусіда, який працює «участковим». Коли він прийшов до ОСОБА_16 , то виявив у нього в руках його телефон і потім він добровільно віддав їм і викрадені кросівки і повідомив йому , що він переліз через забор у них, зайшов в літню кухню і викрав ці речі. Також з ОСОБА_17 говорив і «участковий». Потім вони викликали наряд міліції ;
- показами свідка ОСОБА_18 , який в судовому засіданні показав, що в той період часу він вдома не проживав ( десь три дні перед викраденням пішов з дому). Він повідомив. що знає ОСОБА_19 десь два чи два з половиною роки і у них дружні стосунки. Він, як пішов з дому, то ночував у ОСОБА_20 . Він повідомив, що ще перед цим десь за тиждень, ОСОБА_20 був у нього в гостях і він виносив комп`ютер у літню кухню. Його батько торгував кросівками і вони були складені в приміщенні літньої кухні. ОСОБА_21 категорично наполягав, що він не просив ОСОБА_20 йти за кросівками чи брати телефон вночі і взагалі він не розуміє чого він їх брав. Тієї ночі, як сталася крадіжка, він у ОСОБА_20 не ночував ( був у комп`ютерному клубі), але бачив його біля магазину «Шайба». Він пояснив, що батько думав, що це він викрав кросівки і телефон, але він відмовився та підтвердив, що жив у ОСОБА_20 і батько з «участковим» пішли до ОСОБА_22 . Коли вони прийшли, то побачили, що ОСОБА_20 грався з телефоном батька. З приводу мопеда, ОСОБА_21 пояснив, що 29.06.2015 року біля магазину він бачив ОСОБА_19 , який під «їхав на мопеді ( марки він не пам`ятає). Він його попросив покататися і не запитував чій він.. Він також повідомив, що проїхав на мопеді круг ( десь 10-15 хвилин) і віддав зразу ж мопед ОСОБА_23 - при цьому коли він катався, то його бачили декілька людей, які були на зупинці. Через декілька днів власник мопеду ОСОБА_24 ( це батько його однокласника) прийшов до нього додому і питав про мопед та казав його повернути. Він не може пояснити чому він саме його підозрював, але коли він йому описав мопед, то він зрозумів, що це мопед на якому йому давав покататися ОСОБА_20 .. Потім він пояснив, що з цього приводу його допитували працівники міліції, оскільки його бачили, як він на ньому їхав.. Він також пояснив, що ходив до бані і там повідомив ОСОБА_20 , що приходила міліція. Потім приїхали працівники міліції ( ті ж самі що говорили перед цим із ним) на білому «Фольцваген» і вилучили мопед;
- даними заяви від 30.08.2014 року за підписом ОСОБА_6 , що була написана в присутності його матері ОСОБА_5 , відповідно до якої він працівникам міліції добровільно видав телефон, який викрав у ОСОБА_9 , за адресою АДРЕСА_2 30.08.2014 року ( а.с.9 т.1);
- даними заяви від 30.08.2014 року за підписом ОСОБА_6 , що була написана в присутності його матері ОСОБА_5 , відповідно до якої він працівникам міліції добровільно видав дві пари кросівок, які викрав у ОСОБА_9 , за адресою АДРЕСА_2 30.08.2014 року (а.с.10 т.1);
- даними протоколу огляду предметів від 04.09.2014 року, згідно якого предметами огляду являються: мобільний телефон «SAMSUNG С 5212» в корпусі сірого та чорного кольорів; пара чоловічих кросівок, 43 розміру, марки «ADIDAS», чорного кольору, із білою смужкою та пара чоловічих кросівок, 43 розміру, марки «ADIDAS» білого кольору із чорною смужкою, які добровільно надані ОСОБА_6 , з фото таблицею до протоколу огляду предметів від 04.09.2014 року (а.с. 19-22 т. 1);
- даними розписки від 13.09.2014 року за підписом ОСОБА_9 відповідно до якої він отримав у слідчого викрадені речі: мобільний телефон та дві пари кросівок на зберігання ( а.с. 24 т.1);
- висновком судово-товарознавчої експертизи № 61/163 від 09.09.2014 р., згідно якого залишкову вартість мобільного телефону «SAMSUNG С 5212» станом на 30.08.2014р., встановити не представилось можливим. Середня ринкова вартість мобільного телефону «SAMSUNG С 5212» станом на 30.08.2014 року, могла складати 200 грн. ( при умові, що виріб знаходився у технічно справному та робочому стані, без урахування вартості оригінальних комплектуючих ); залишкова вартість чоловічих шкіряних кросівок, марки «ADIDAS», розмір 43, чорного кольору, із смужкою білого кольору, станом на 30.08.2014 року, могла складати 432 грн.; залишкова вартість чоловічих шкіряних кросівок, марки «ADIDAS», розмір 43, білого кольору, із смужкою чорного кольору, станом на 30.08.2014 року, могла складати 432 грн. (а.с.30-33 т.1);
- даними заяви за підписом ОСОБА_6 , від 02.07.2015р. відповідно до якої він добровільно видав мопед «Ріга», червоного кольору, який 29.06.2015р. він викрав у АДРЕСА_2 ( а.с. 128 т. 2);
- протоколом огляду предмету від 04.07.2015 року, згідно якого безпосереднім об`єктом огляду був мопед РМЗ, червоного кольору та чорного кольору, який належить ОСОБА_10 , з фототаблицею зображень до протоколу від 04.07.2015 року ( а.с. 129 -130 т.2);
- висновком судово-товарознавчої експертизи № 8/73 від 25.07.2015р., згідно якого ринкова вартість наданого на експертизу мопеду «РМЗ» з двигуном Д8Э на момент крадіжки, станом на 29.06.2015р., могла складати 420 грн., з ілюстрованою таблицею та дефектною відомістю про результати огляду колісного транспортного засобу ( а.с.134-140 т.2);
- даними розписки за підписом потерпілого ОСОБА_10 від 24.07.2015 року, відповідно до якої він отримав від слідчого належний йому мопед марки «Ріга» та зобов`язується його зберігати до вирішення справи в суді ( а.с. 151 т. 2);
- дорученням Черкаського обласного центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги від 28.07.2015р. № 023-0001033 про призначення ОСОБА_6 захисника ОСОБА_4 ( а.с.154 т.2);
Перевіривши докази по вищеописаним епізодам злочинної діяльності обвинуваченого, суд критично відноситься до його показів стосовно того , що визнавальні покази він давав під примусом і мопед викрадений добровільно не видавав працівникам міліції, що був схований поряд з місцем його роботи, так як його пояснення спростовуються вище переліченими доказами по справі, не знайшли свого підтвердження під час проведення перевірки і тому суд розцінює їх як обраний обвинуваченим «спосіб захисту» від пред`явленого обвинувачення.
Одночасно суд вважає, що не визнання обвинуваченим ОСОБА_6 вини під час слухання справи в суді у вчиненні інкримінованих йому злочинів та посилання його на те, що кросівки він брав тому, що його про це попросив син ОСОБА_29 , а мопед він взагалі не викрадав, а тільки покатався на ньому і йому лише було відомо де він був схований, не ґрунтується на досліджених в суді доказах. При цьому інших доказів обвинувачений ОСОБА_6 та його законний представник і захисник не надали в суд і не вказували на необхідність їх витребування в процесі проведення досудового слідства та під час слухання справи в суді з посиланням на неможливість їх отримання раніше.
Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та належності, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_6 у вчиненні ним кримінальних правопорушень доведена повністю у судовому засіданні.
Дії ОСОБА_6 суд кваліфікує за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням в інше приміщення; за ч. 2 ст. 289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом, поєднане з проникненням у приміщення, вчинене повторно.
При призначенні покарання ОСОБА_6 , суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчинених ним кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується позитивно, а за місцем навчання негативно, та обставини, що пом`якшують та обтяжують йому покарання.
В якості обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому суд враховує те, що ОСОБА_6 вчинив злочини в неповнолітньому віці.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_6 , суд по справі не вбачає.
Враховуючи обставини справи, характер та ступінь суспільної небезпеки вчинених кримінальних правопорушень, дані, що характеризують особу обвинуваченого, те, що обвинувачений раніше притягувався до кримінальної відповідальності, але належних висновків для себе не зробив, що свідчить про асоціальність його особи, злісне небажання стати на шлях виправлення, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе лише в умовах позбавлення волі в межах передбаченого законом строку але ближче до мінімального, так як менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення обвинуваченого та з метою попередження вчинення обвинуваченим нових кримінальних правопорушень.
Покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , слід призначати за сукупністю злочинів, за правилами ч. 1 ст. 70 КК України, застосувавши при цьому принцип часткового складання призначених покарань.
ОСОБА_6 скоїв кримінальні правопорушення до повного відбуття покарання за попереднім вироком від 05.08.2013 року Уманського міськрайонного суду Черкаської області, тому відповідно до вимог ст. 71 КК України і беручи до уваги відповідні положення п. п. 25, 26 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 „Про практику призначення судами кримінального покарання", остаточне покарання за сукупністю вироків ОСОБА_6 слід визначити за правилами ч. 1 ст. 71 КК України, застосувавши при цьому принцип часткового приєднання не відбутої частини покарання за попереднім вироком Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 05.08.2013 року, у відповідних межах, встановлених кримінальним законом для даного виду покарань.
Доля речових доказів повинна бути вирішена на підставі ст. ст.. 100, 368 КПК України.
Цивільні позови по кримінальному провадженню потерпілими не заявлені.
Судові витрати за проведення судово-товарознавчих експертиз, що становлять 613 грн. 98 коп. - підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_6 .
Керуючись ст.ст.366-368,395КПК України, суд,-
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч.2 ст. 289 КК України та призначити йому покарання:
- за ч. 3 ст. 185 КК України 4 ( чотири ) роки позбавлення волі;
- за ч. 2 ст. 289 КК України 5 (п`ять) років позбавлення волі без конфіскації майна.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання призначених покарань, призначити ОСОБА_6 покарання у вигляді 5-ти ( п`яти ) років 2 (двох) місяців позбавлення волі без конфіскації майна.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до покарання призначеного за даним вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 05.08.2013 року у виді 4 (чотирьох) місяців позбавлення волі і остаточно призначити ОСОБА_6 до відбуття, за сукупністю вироків, - покарання у вигляді 5 (п`ти) років 6 (шести) місяців позбавлення волі без конфіскації майна.
Речові докази по справі: мобільний телефон «SAMSUNG С 5212», дві пари кросівок марки «ADIDAS», що передані на зберігання потерпілому ОСОБА_9 - залишити за належністю потерпілому ОСОБА_9 ; легкий мопед марки «Рига», який передано потерпілому ОСОБА_10 на зберігання - залишити за належністю потерпілому ОСОБА_10 ..
Судові витрати за проведення судово-товарознавчих експертиз, що становлять 613 грн. 98 коп (шістсот тринадцять гривень, дев`яносто вісім копійок ) стягнути на користь держави з ОСОБА_6 .
Початок строку відбуття покарання рахувати з моменту фактичного затримання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , після набрання вироком законної сили.
На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Черкаської області через Уманський міськрайонний суд Черкаської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Суддя ОСОБА_1