УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №284/199/16-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1 Категорія ч.2 ст.185 ч.2 ст.15 ч.2 ст.185, ч.1 ст.309 ч.1ст.315 КК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 лютого 2017 року м. Житомир
Апеляційний суд Житомирської області в складі суддів:
ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Болячів Брусилівського району Житомирської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.1ст.309,ч.2ст.185,ч.1ст.315,ч.2ст.15,ч.3ст.185,ч.3ст.185 КК України,
прокурора ОСОБА_7 ,
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просить вирок Народицького районного суду Житомирської області від 17 листопада 2016 року в частині призначення покарання скасувати та призначити більш м`яке покарання, застосувавши вимоги ст.75 КК України.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказав, що при призначенні покарання суд першої інстанції не врахував усі пом`якшуючі обставини, а саме те, що він щиро розкаявся, вину визнав повністю, має позитивну характеристику та має трьох неповнолітніх дітей, які потребують матеріальної допомоги.
Вироком Народицького районного суду Житомирської області від 17 листопада 2016 року ОСОБА_6 визнано винним в скоєнні злочинів, передбачених ч.1 ст.309, ч.2 ст.185, ч.1 ст.315, ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 та ч.3 ст.185 КК України.
Призначено ОСОБА_6 покарання за ч.1 ст.309 КК України у виді 1 року позбавлення волі, за ч.2 ст.185 КК України у виді 2 років позбавлення волі, за ч.1 ст.315 КК України у виді 2 років позбавлення волі та, із застосуванням ч.1 ст.70 КК України, призначено покарання за вчинення цих злочинів шляхом поглинення менш суворих покарань більш суворим у виді 2 років позбавлення волі.
На підставі ч.4 ст.70 КК України визначено покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим за вироком Богунського районного суду міста Житомира від 31 березня 2016 року по кримінальному провадженню по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, і призначено ОСОБА_6 покарання у виді 4 років позбавлення волі.
Призначено ОСОБА_6 покарання за ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України у виді 3 років позбавлення волі, за ч.3 ст.185 КК України у виді 3 років 5 місяців позбавлення волі та, із застосуванням ч.1 ст.70 КК України, призначено покарання за вчинення цих злочинів шляхом поглинення менш суворого покарань більш суворим у виді 3 років 5 місяців позбавлення волі.
В силу ч.1 ст.71 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Богунського районного суду міста Житомира від 31 березня 2016 року у виді 4 років позбавлення волі з урахуванням зарахованого судом в строк відбуття покарання строку попереднього ув`язнення та призначено ОСОБА_6 остаточне покарання у виді 4 років 1 місяця позбавлення волі.
Строк відбуття покарання рахувати з часу набрання вироком законної сили, але не раніше дня взяття під варту.
Речові докази:
- металеве ситечко з подрібненою рослинною масою зеленого кольору, пластикову банку білого кольору з подрібненою рослинною масою, пластикову пляшку місткістю 900 г з написом «Біла Лінія», гіпсовий зліпок відбитку сліду взуття та відбиток пальця руки, що вилучений на прозору клейку плівку - знищено;
- металевий люк оглядового колодязя водогінної мережі, який переданий на зберігання КП «Народичікомунсервіс» - залишено у його володінні;
- поліетиленову сумку чорно-білого кольору з брухтом кольорових металів вагою 10 кг, масляний насос автомобіля марки ВАЗ-2101-07, набір з 6 автомобільних ключів, 4 камфорки алюмінієві від газової плити, балончик пустий від фарби марки «Deco Lack», поліетиленовий пакет, в якому знаходились DVD - плеєр марки Samsung P466KD чорного кольору, 2 кг цвяхів марки 100, які передано на зберігання ОСОБА_8 - залишено у його володінні;
- куртку чорного кольору з биркою «Enzo-48» та чоловічі кросівки, вилучені у ОСОБА_6 29 червня 2016 року під час проведення огляду місця події, - повернуто власнику.
Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави витрати на залучення експерта в сумі 2277 гривень 44 копійки.
За обставин, встановлених судом першої інстанції та детально наведених у вироку, на початку вересня місяця 2015 року ОСОБА_6 в нежитловому будинку, розташованому по АДРЕСА_2 виявив дві рослини коноплі й усвідомлюючи, що це є наркотичний засіб, підібрав їх та переніс при собі до домогосподарства, розташованого по АДРЕСА_1 , де поклав на горищі будинку з метою особистого вживання, таким чином незаконно придбав наркотичний засіб та зберігав його без мети збуту.
20 грудня 2015 року в період часу з 14 години 00 хвилин до 15 години 45 хвилин під час проведення огляду в будинку ОСОБА_9 за адресою АДРЕСА_1 , працівниками поліції Народицького ВП Коростенського ВП ГУ НП в Житомирській області на горищі будинку було виявлено та вилучено металеве сито з подрібненою речовиною рослинного походження зеленого кольору, яка згідно висновку судової експертизи має ботанічні ознаки рослин роду коноплі, містить основний психоактивний компонент коноплі - гетрагідроканнабінол і є особливі небезпечним засобом канабісом, обіг якого заборонено, масою 14,589 грама в перерахунку на висушену речовину, а також пластикову банку наповнену подрібненою речовиною рослинного походження зеленого кольору, яка згідно висновку судової експертизи має ботанічні ознаки рослин роду коноплі, містить основний психоактивний компонент коноплі гетрагідроканнабінол і є особливо небезпечним засобом канабісом, обіг якого заборонено, масою 10,31 грама у висушеному стані.
Згідно «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №770 від 06 травня 2000 року, канабіс (марихуана) віднесена до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено.
Відповідно до Наказу Міністерства охорони здоров`я №634 від 29 липня 2010 року „Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів, які знаходяться в незаконному обігу, кількість вилученого у Шевчука наркотичного засобу є більш, ніж невеликою.
Крім цього, наприкінці вересня місяця 2015 року ОСОБА_6 , перебуваючи на узбіччі вулиці Корольова в смт. Народичі Житомирської області, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, впевнившись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає і його дії залишаються непоміченими, з корисливих спонукань, повторно, вчинив крадіжку металевого люка оглядового колодязя водогінної мережі, вартістю 181 гривня, чим спричинив КП «Народичікомунсервіс» матеріальну шкоду на вказану суму.
10 жовтня 2015 року біля 14 години, перебуваючи поблизу магазину «Ставок», розташованого на вулиці Леніна в смт. Народичі Житомирської області ОСОБА_6 , демонструючи паперовий згорток з подрібненими рослинами коноплі, запропонував ОСОБА_10 вжити наркотичний засіб шляхом паління, тим самим схиляючи Бісика до вживання наркотичних засобів, але останній не погодився.
Продовжуючи свій злочинний умисел, наприкінці жовтня місяця 2015 року, перебуваючи поблизу магазину «Ставок», розташованого на вулиці Леніна в смт. Народичі Житомирської області, ОСОБА_6 , демонструючи паперовий згорток з подрібненими рослинами коноплі, запропонував ОСОБА_11 вжити наркотичний засіб шляхом паління, тим самим схиляючи ОСОБА_11 до вживання наркотичних засобів, але останній не погодився.
9 травня 2016 року близько 10 години ОСОБА_12 через калитку зайшов до належного ОСОБА_8 домогосподарства, розташованого по АДРЕСА_2 . Знаходячись у вказаному домоволодінні, ОСОБА_6 , діючи з корисливих спонукань, повторно, маючи корисливий мотив на таємне викрадення чужого майна, вийнявши скло у вікні будинку, через отвір, що утворився, проник до вказаного будинку, де знайшов сумку, в яку склав брухт кольорових металів вагою 10 кг, вартістю 10 гривень за 1 кг, на суму 100 гривень, чотири конфорки алюмінієві від газової плити, вартістю 16 гривень за одну, на загальну суму 64 гривні, масляний насос від автомобіля марки ВАЗ 2101, вартістю 291 гривня та набір ключів автомобільних, вартістю 207 гривень. Вказану сумку з підготовленим для викрадення майном ОСОБА_6 через отвір у вікні, через який він проник до будинку, виставив назовні та поставив її на розташований під вікном стіл.
В продовження свого злочинного умислу, спрямованого на повторне таємне викрадення чужого майна, вчиненого з проникненням в житло, ОСОБА_6 став складати в знайдений в будинку мішок майно ОСОБА_8 , а саме: DVD-плеєр марки Samsung Р466KD, вартістю 779 гривень, та два кілограми цвяхів марки 100, вартістю 17 гривень за 1 кілограм, на суму 34 гривень, однак, свій злочинний умисел до кінця не довів, оскільки в будинок зайшов сусід ОСОБА_8 - ОСОБА_13 , який викрив ОСОБА_12 у вчиненні злочину, після чого останній з місця злочину втік, залишивши підготовлене для викрадення майно на місці пригоди.
Таким чином, ОСОБА_6 вчинив закінчений замах на таємне викрадення майна ОСОБА_8 на загальну суму 1475 грн.
20 червня 2016 року близько 02 години 00 хвилин, діючи повторно, маючи корисливий мотив на таємне викрадення чужого майна, з корисливих спонукань, ОСОБА_6 зайшов на територію філії (Народицький райавтодор» дочірнього підприємства ДАК «Автомобільні Дороги України», розташованої за адресою смт. Народичі Житомирської області, вулиця Перемоги, 77, та через отвір у вікні проник в середину гаражу. Перебуваючи всередині приміщення, від кран-балки відірвав 15 метрів електричного кабелю, який скрутив та витяг назовні через отвір у вікні, яким він проник до середини гаражу. Після чого з викраденим майном покинув місце вчинення злочину, заподіявши філії «Народицький райавтодор» дочірнього підприємства ДАК «Автомобільні Дороги України» матеріальної шкоди на суму 600 гривень.
На апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 від прокурора ОСОБА_14 подано письмові заперечення, в яких прокурор просить вирок Народицького районного суду від 17.11.2016 року щодо ОСОБА_6 залишити без змін, а апеляцію обвинуваченого - без задоволення.
Вважає, що судом на законних підставах винесено вирок, згідно якого ОСОБА_6 засуджено до реальної міри покарання у виді позбавлення волі і жодних підстав для застосування положень ст.75 КК України немає.
Обґрунтував тим, що призначаючи покарання обвинуваченому, суд врахував ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, особу обвинуваченого, який негативно характеризується за місцем проживання, раніше був неодноразово засуджений за умисні злочини, судимості непогашені, після засудження належних висновків для себе не зробив і продовжував скоювати умисні корисливі злочини, два з яких вчинив під час іспитового строку, чим порушив одну із умов звільнення від відбування покарання, а тому, суд дійшов вірного висновку, що виправлення обвинуваченого не можливе без ізоляції від суспільства і призначив покарання в межах санкцій, передбачених законом, у виді позбавлення волі.
Заслухавши доповідь судді, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив залишити вирок суду першої інстанції без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та вирок суду в межах ст.404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
В засідання апеляційного суду обвинувачений, його захисник та потерпілі не з`явилися, про час та місце судового засідання повідомлені у встановленому законом порядку, що підтверджується поштовими повідомленнями.
Висновок суду про винуватість ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1ст.309,ч.2ст.185,ч.1ст.315,ч.2ст.15,ч.3ст.185,ч.3ст.185 КК України, за обставин, встановлених і викладених судом у вироку, обґрунтовано доказами, дослідженими в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України.
Суд, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, допитавши обвинуваченого, визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо зазначених обставин, роз`яснивши йому й іншим учасникам наслідки такого розгляду, зокрема, неможливість надалі оспорювати фактичні обставини в апеляційному порядку, з чим всі учасники погодились.
Дії обвинуваченого ОСОБА_6 за ч.1ст.309, ч.2ст.185, ч.1ст.315, ч.2 ст.15, ч.3 ст.185, ч.3ст.185 КК України кваліфіковані правильно, що не оспорюється в апеляційній скарзі.
Згідно ст.50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Відповідно ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд дотримався загальних засад, передбачених ст.ст.50, 65 КК України.
Доводи апеляційної скарги щодо неврахування судом при призначенні покарання усіх обставин кримінального провадження, є безпідставними.
Так, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, при вирішенні питання про визначення обвинуваченому покарання, судом першої інстанції враховано ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного, який за місцем свого проживання характеризується негативно, раніше був неодноразово засуджений за умисні злочини, судимості непогашені, після засудження належних висновків для себе не зробив і продовжував скоювати умисні корисливі злочини, два з яких вчинив під час іспитового строку, призначеного за вироком Богунського районного суду м. Житомира від 31.03.2016року.
Як обставину, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, суд обґрунтовано визнав його щире каяття у вчиненні злочину та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставину, яка обтяжує покарання обвинуваченого, суд визнав рецидив злочинів.
Враховуючи наведене, суд першої інстанції призначив покарання в межах санкцій, передбачених ч.1ст.309, ч.2 ст.185, ч.1ст.315, ч.2 ст.15, ч.3 ст.185, ч.3 ст.185 КК України.
З урахуванням того, що ОСОБА_6 вчинив злочин у період іспитового строку, призначеного за вироком Богунського районного суду міста Житомира від 31 березня 2016 року, яким його було засуджено за ч.2 ст.186, 72, 75,76 КК України до 4 років позбавлення волі, суд, із застосуванням вимог ст.71 КК України, призначив остаточне покарання у виді 4 років 1 місяця позбавлення волі, що є необхідним та достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого.
Посилання обвинуваченого в апеляційній скарзі на те, що він має 3 неповнолітніх дітей, які потребують матеріальної допомоги на висновки суду в частині призначення виду покарання не впливають і не дають підстав вважати, що при призначенні покарання суд не дотримався вимог ст.65 КК України.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, передбачених ст.412 КПК України, які би тягнули за собою безумовне скасування чи зміну судового рішення, у кримінальному провадженні не допущено.
Керуючись ст.404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,
ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Народицького районного суду Житомирської області від 17 листопада 2016 року щодо ОСОБА_6 без змін.
Касаційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення ухвали Апеляційним судом Житомирської області.

СУДДІ: