Справа № 464/5304/17
пр.№ 1-кс/464/1403/17
У Х В А Л А
16 серпня 2017 року м.Львів
Слідчий суддя Сихівського районного суду міста Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , а також скаржника ОСОБА_3 , прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби прокуратури Львівської області ОСОБА_4 , старшого слідчого з ОВС 1-го відділу розслідувань кримінальних проваджень СУ ФР ГУ ДФС у Львівській області ОСОБА_5 , розглянувши скаргу на бездіяльність слідчого,
у с т а н о в и в :
ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою, поданою в інтересах ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , в якій просить зобов`язати слідчого з ОВС 1-го відділу розслідувань кримінальних проваджень СУ ФР ГУ ДФС у Львівській області ОСОБА_5 повернути майно, яке було вилучене ним у межах кримінального провадження №0000016 від 09.02.2017 р. на підставі протоколу обшуку від 23.06.2017 р. В обґрунтування скарги покликається на те, що 23 червня 2016 року слідчим слідчого з ОВС 1-го відділу розслідувань кримінальних проваджень СУ ФР ГУ ДФС у Львівській області ОСОБА_5 на підставі ухвали Сихівського районного суду м.Львова від 29.05.2017 р. проведено обшук транспортного засобу, а саме автомобіля «Опель Віваро», д.н.з. НОМЕР_1 . В ході обшуку у багажному відділенні даного автомобіля виявлено майно, яке належить ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , та придбане ними за особисті кошти для використання у власних потребах. Зазначає, що дані особи не мають жодного відношення до осіб, причетних до кримінального провадження, вказаного в ухвалі Сихівського районного суду м.Львова від 29.05.2017 р., а майно, вилучене згідно протоколу обшуку від 23.06.2017 р., не є «незаконно ввезеним», як це вказано в даній ухвалі суду, та з метою відшукання та вилучення якого надано у ній дозвіл.
Разом із скаргою адвокат ОСОБА_3 подав до суду заяву про поновлення строку щодо подання скарги на бездіяльність слідчого, оскільки такі пропущено з поважних причин, зазначених у заяві.
У судовому засіданні скаржник скаргу підтримав, надав пояснення, аналогічні викладеним у ній та просить таку задоволити.
У судовому засіданні прокурор та слідчий заперечили проти доводів, викладених у скарзі, оскільки вилучені в ході обшуку речі визнані речовими доказами у кримінальному провадженні №0000016 від 09.02.2017 р., і не є тимчасово вилученим майном. Просять в задоволенні скарги відмовити.
Відповідно до положень ч.1 ст.107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів не здійснюється.
Заслухавши думку учасників судового розгляду, оглянувши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступного.
У провадженні слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у Львівській області знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000016 від 09 лютого 2017 року, щодо ухилення від сплати податків в особливо великих розмірах службовими особами ТОВ «Галич Тір», за попередньою правовою кваліфікацією кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.212 КК України.
Ухвалою слідчого судді Сихівського районного суду м.Львова від 29 травня 2017 року (справа №464/3675/17) надано дозвіл на проведення обшуку в автомобілі марки «Опель Віваро» (д.н.з. НОМЕР_1 ), номер кузова НОМЕР_2 , який згідно інформації Регіонального сервісного центру у Львівській області на праві приватної власності ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 з метою відшукання та вилучення незаконно ввезених автозапчастин, фінансово-господарських документів, щодо проведення ТОВ «Галич Тір» () та ТОВ «Хоббі Бест» () господарських операцій з підприємствами з ознаками фіктивності, їх печатки, штампи, інші документи, щодо придбання та реалізації товарно-матеріальних цінностей, їх бланки, комп`ютерна техніка та магнітні носії, на яких вони виготовлялись та зберігаються, чорнові записи та записні книжки, в яких міститься інформація, щодо причетних до вчинення злочину осіб, зразки їх підписів та почерку, інша інформація, необхідна для встановлення істини у кримінальному провадженні, засоби доступу до банківських рахунків, які могли використовуватись для скерування коштів, готівкові грошові кошти, отримані внаслідок реалізації ТМЦ, інші предмети та речі, які мають значення для розслідування та встановлення істини у кримінальному провадженні №0000016 від 09.02.2017.
У ході проведення обшуку вилучено речі, що відображено у протоколі обшуку від 23 червня 2017 року
Відповідно до ч.7 ст.236 КПК України вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом із обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Разом з тим, згідно з ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
При цьому, виходячи з положень ст.ст.84, 86 КПК України, порядок отримання доказів передбачає дотримання наступних вимог: 1) належний суб`єкт отримання доказів; 2) законність процесуального джерела доказів; 3) належність процесуального порядку отримання; 4) належність фіксації ходу і результатів слідчих дій (розшукових) і негласних слідчих (розшукових) дій.
Так, постановою слідчого від 23 червня 2017 року вилучені під час обшуку речі визнано і прилучено в якості речових доказів у кримінальному провадженні №0000016 від 09.02.2017 р.
Таким чином, враховуючи, що вилученим під час слідчої дії - обшуку речам, на які надано дозвіл на відшукання, надано процесуальний статус речових доказів відповідно до вимог ст.98 КПК України, такі не можуть вважатися тимчасово вилученим майном, як про це стверджується в скарзі, та на них не поширюються положення ст.169 КПК України.
Питання про долю речових доказів і документів вирішується відповідно до вимог ст.100 КПК України та не підлягає розгляду слідчим суддею в порядку ст.303 КПК України. Разом з тим, оскільки при подачі скарги до суду не було відомо, що вилучені речі являються речовими доказами, відтак у слідчого судді не було підстав для відмови у відкритті провадження за скаргою.
Відповідно до вимог ст.ст.113,304 КПК України слід поновити пропущений з поважних причин процесуальний строк для подання скарги.
Враховуючи наведене вище, слідчий суддя приходить до переконання, що оскільки речі, вилучені під час обшуку 23.06.2017 р., визнані речовими доказами у кримінальному провадженні та не є тимчасово вилученим майном, такі не підлягають поверненню у відповідності до ст.169 КПК України, а відтак у задоволенні скарги необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 84, 86, 98, 236, 303, 304, 306, 307, 309, 369, 372 КПК України,
у х в а л и в:
поновити пропущений з поважних причин процесуальний строк для подання скарги.
у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 , поданої в інтересах ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , на бездіяльність слідчого з ОВС 1-го відділу розслідувань кримінальних проваджень СУ ФР ГУ ДФС у Львівській області ОСОБА_5 щодо повернення тимчасово вилученого майна - відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та окремому оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1