УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №296/5585/17 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія зап.захід Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 серпня 2017 року м. Житомир
Апеляційний суд Житомирської області у складі суддів:
ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в місті Житомирі апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 17 липня 2017 року про застосування запобіжного заходу щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новоград-Волинського Житомирської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 ,
В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , просить скасувати ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 17 липня 2017 року та прийняти нову, якою обрати інший, більш м`який запобіжний захід, або визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків у вказаному провадженні.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що ухвала слідчого судді є незаконною та підлягає скасуванню.
Зазначає, що жоден із наведених судом ризиків окремо чи в їх сукупності не встановлені та не доведені під час судового розгляду, а підозра у вчиненні кримінального правопорушення є необґрунтованою.
Посилається на те, що слідчий та прокурор як в своєму клопотанні, так і в судовому засіданні не надали доказів на підтвердження наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Вважає, що слідчий суддя не встановив, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не буде достатнім для уникнення ризиків, передбачених ст.177 КПК України, оскільки ОСОБА_7 має постійне місце проживання, перебуває у цивільному шлюбі, що свідчить про його міцні соціальні зв`язки.
Органами досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_7 , реалізуючи свій злочинний умисел діючи з корисливих мотивів, за попередньою змовою з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , маючи намір на незаконне вимагання передачі чужого майна, 08.07.2017 на автозаправці «БРСМ», що знаходиться по вул. Житомирській в м. Новоград-Волинський Житомирської області, близько 16 години 30 хвилин зустрівся з ОСОБА_11 , де висловив вимогу сплачувати їм щомісячно грошові кошти в сумі 200 доларів США, в разі відмови останнього виконувати їх вимоги, потерпілому було висловлено погрозу у знищенні його майна, яку ним було сприйнято як реальну.
У подальшому 14.07.2017 ОСОБА_7 діючи за попередньою змовою з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 повторно з корисливих мотивів, у межах єдиного злочинного умислу направленого на незаконне отримання чужого майна шляхом вимагання домовився про зустріч з потерпілим ОСОБА_11 для передачі грошових коштів на території автозаправки «БРСМ», що знаходиться у по вул. Житомирській м. Новоград-Волинський Житомирської області.
Цього ж дня, близько 15 години ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 були затримані працівниками правоохоронних органів на території автозаправки «БРСМ», за вказаною адресою після фактичного отримання від потерпілого ОСОБА_11 грошових коштів в сумі 3000 гривень.
14.07.2017 року за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.189 КК України, у порядку ст.208 КПК України, затримано ОСОБА_7 .
15.07.2017 року слідчим ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.189 КК України.
Згідно ухвали Корольовського районного суду м. Житомира від 17 липня 2017 року слідчий суддя задовольнив клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого управління Головного управління Національної поліції в Житомирській області ОСОБА_12 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 .
Застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів з 14 липня 2017 року до 12 вересня 2017 року.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи адвоката ОСОБА_6 , який підтримав вимоги апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження, а також ухвалу суду першої інстанції в межах, передбачених ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Задовольняючи клопотання, слідчий суддя виходив з того, що слідчим та прокурором у судовому засіданні доведено обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_7 підозри та наявність існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а саме загрози переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, можливості при перебуванні на волі знищити, сховати речові докази, що не встановлені органом досудового розслідування, має соціальні зв`язки із свідками, а також, може чинити вплив на них та потерпілих, а також, вчинити інші кримінальні правопорушення.
Зокрема, обґрунтовуючи пред`явлену ОСОБА_7 підозру, слідчий у клопотанні послався на докази, зібрані у кримінальному провадженні, а саме: протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 14.07.2017року, протокол допиту свідка ОСОБА_13 від 15.12.2016, протокол допиту свідка ОСОБА_14 від 31.03.2017, протокол допиту потерпілого ОСОБА_11 від 12.07.2017року, протокол за результатами оперативно-технічного заходу, пов`язаного із проведенням аудіо контролю особи від 12.07.2017, протокол огляду, помітки та вручення грошових коштів від 13.07.2017року.
Відповідно до ст.178 КПК України слідчий суддя врахував вагомість наявних в матеріалах кримінального провадження доказів про вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.189 КК України. При цьому, було прийнято до уваги те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який в разі винесення обвинувального вироку суду передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років.
Отже, доводи апеляційної скарги стосовно того, що слідчим суддею не була перевірена обґрунтованість підозри, є безпідставними.
Слідчий суддя у відповідності з вимогами кримінального процесуального закону, при прийнятті оскаржуваного рішення перевірив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування виняткового запобіжного заходу, і зазначені обставини підтверджені достатніми даними, які досліджені та оцінені слідчим суддею в судовому засіданні.
Таким чином, суд у відповідності з вимогами ст.194 КПК України, з урахуванням тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , даних про його особу, те, що він раніше неодноразово засуджений за вчинення тяжких умисних злочинів, підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, дійшов до обґрунтованого висновку про відсутність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.
Доводи апеляційної скарги стосовно того, що слідчий суддя, постановляючи ухвалу, безпідставно не визначив розмір застави, колегія суддів вважає неспроможними.
Правилами ч.4 ст.183 КПК України встановлено право слідчого судді при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляду тримання під вартою, не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.189 КК України, а саме у вимаганні передачі чужого майна з погрозами знищення майна потерпілого, вчиненого за попередньою змовою групою осіб.
Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього злочину є спосіб вимагання погроза заподіяння шкоди потерпілому або його близьким родичам, яка може виражатися не тільки в погрозі заподіяти їм тілесні ушкодження, а й в погрозі пошкодження чи знищення їхнього майна.
Враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_7 , слідчий суддя, керуючись вимогами ч.4 ст.183 КПК України, обґрунтовано не визначив розмір застави.
Доводи апеляційної скарги висновків слідчого судді не спростовують і не дають підстав вважати, що при постановленні оскаржуваної ухвали були допущені порушення норм кримінального процесуального законодавства, які могли б стати підставою для її скасування та зміни щодо підозрюваного запобіжного заходу.
Керуючись ст. 404, 405, 407,422 КПК України, колегія суддів,
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без за задоволення, а ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 17 липня 2017 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 без змін.
Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.
Судді: