Справа № 638/6753/13-к
Провадження № 1-кп/638/24/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01.07.2017 р. Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
cуддів - ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 ,
за участю секретаря - ОСОБА_4 ,
прокурора - ОСОБА_5
захисника - ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
потерпілих - ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
представника потерпілого - ОСОБА_10
розглянувши матерiали кримiнального проваждення за обвинуваченням ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Алмалик, Ташкентської області Узбекистану, громадянина України, маючого середню освіту, не одруженого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, -
встановив:
В провадженні Дзержинського районного суду м. Харкова знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_11 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України.
Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 08.02.2017 р. надано дозвіл на затримання ОСОБА_11 для участі в розгляді клопотання про застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Доручено уповноваженим службовим особам Шевченківського ВП ГУ НП в Харківській області затримати ОСОБА_11 на підставі цієї ухвали і не пізніше тридцяти шести годин з моменту затримання доставити до Дзержинського районного суду м. Харкова для розгляду питання про зміну запобіжного заходу. Контроль за виконанням ухвали покладено на прокурора, який підтримує державне обвинувачення по справі ОСОБА_12 . Встановлено строк дії ухвали до 08.08.2017 р.
Клопотання про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою прокурором до суду подано 24.06.2016 р.
Обгрунтовуючи клопотання прокурор вказує, що 23.02.2012 р. ОСОБА_7 , маючи умисел на заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою, з корисливих мотивів, в приміщенні ресторану, що розташований на перехресті Мандриківського узвозу та Набережної перемоги в м. Дніпропертовськ, під приводом продажу автомобілів марки та моделі «Land Rover Range Rover Evoque» в кількості трьох штук, отримав від ОСОБА_9 , в якості завдатку за перший автомобіль 31000 доларів США, що становило 247600,10 грн., зобов`язавшись передати автомобілі ОСОБА_9 в період з 15.03.2012 р. по 07.07.2012 р.
ОСОБА_9 20.04.2012 р., знаходячись на перехресті вулиць Клочківська та Новгородська в м. Харкові, передав ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 120000 грн. та 5000 доларів США, що становило 39928,50 грн., в якості завдатку за другий автомобіль. 26.04.2012 р., знаходячись на перехресті вулиць Клочківська та Новгородська в м. Харкові, ОСОБА_9 передав ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 40000 грн. та 10000 доларів США, що становило 79877 грн., в якості завдатку за третій автомобіль. Однак вищезазначені автомобілі покупцем отримані не були. Тим самим ОСОБА_7 заволодів грошовими коштами потерпілого ОСОБА_9 , заподіявши йому матеріальну шкоду на суму 487405,60 грн., що є особливо великими розмірами.
Дії ОСОБА_7 кваліфіковано за ознаками ч. 4 ст. 190 КК України, заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене в особливо великих розмірах.
Крім того, вказує прокурор, 10.12.2012 р. ОСОБА_7 , маючи умисел на заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою, з корисливих мотивів, в приміщєнні готелю, по вул. Олімпійський, 10 м. Харкова, під приводом продажу автобусу «Мерседес-О510 Tourino», уклав як комерційний директор ТОВ «Компанія «111» договір №0326 від 10.12.2012 р., щодо поставки вищевказаного автобусу та отримав від ОСОБА_8 30000 доларів США, що становило 239790 грн., зобов`язавшись передати даний автобус ОСОБА_8 до 25.12.2012 р.
20.12.2012 р. ОСОБА_8 , виконуючи умови договору, передав ОСОБА_7 10000 доларів США, що становило 79930 грн. Однак вищезазначений автобус покупцем отриманий не був, тим самим ОСОБА_7 заволодів грошовими коштами потерпілого ОСОБА_8 , заподіявши йому матеріальну шкоду на загальну суму 319720 грн., що становить великий розмір.
Ці дії ОСОБА_7 органом досудового розслідування кваліфіковано за ознаками ч. 3 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене у великих розмірах.
Крім того, ОСОБА_7 з листопаду по грудень 2012 р. вів розмови з ОСОБА_8 щодо допомоги в придбанні автобусу «Мерседес-О510 Тоurino». При цьому ОСОБА_7 , розуміючи що він не має такої можливості, обіцяв ОСОБА_8 допомогти в цьому питанні та особисто поставити йому вказаний автомобіль, визначивши при цьому за спільною згодою його вартість в розмірі 38000-40000 доларів США.
10.12.2012 р., приблизно о 10 годині, ОСОБА_7 в приміщенні готелю, що розташований на АДРЕСА_2 , зустрівся з ОСОБА_8 . ОСОБА_7 для надання своїм діям офіційності, представився комерційним директором ТОВ «Компанія «111», хоча ніколи в трудових відносинах з даним підприємством не знаходився.
ОСОБА_7 , використовуючи заздалегідь виготовлений при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах підроблений бланк договору поставки №0326 від 10.12.2012 р., згідно якого він діяв як комерційний директор ТОВ «Компанія «111», уклав договір поставки автобусу з ОСОБА_8 .
Дії ОСОБА_7 досудовим розслідуванням кваліфіковано за ознаками ч. 1 ст. 358 КК України, тобто підробка офіційного документа, який видається чи посвідчується підприємством, що має право видавати чи посвідчувати такі документи, з метою використання його підроблювачем та ч.4 статті 358 Кримінального Кодексу України, тобто використання завідомо підробленого документа.
Прокурор зазначає, що викладені в клопотанні відомості підтверджуються даними протоколу обшуку від 22.02.2013 р.; інформацією з Державної митної служби України Київської регіональної митниці від 19.03.2013 р.; інформацією з ТОВ «Компанія «111» від 15.03.2013 р.; протоколом огляду предметів від 04.04.2013 р.; висновками судово-почеркознавчої експертизи.
Прокурор вказує, що в зв`язку з переховуванням ОСОБА_7 від слідства, 22.02.2013 р. ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова надано дозвіл на проведення затримання ОСОБА_7 з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою.
В ході досудового слідства ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 23.02.2013 р. до ОСОБА_7 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням суми застави в 100000 грн. в зв`язку з існуванням ризиків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто переховування від органів досудового розслідування та суду, знищення, переховування або спотворення будь-яких речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, вчинення іншого кримінального правопорушення.
Прокурор зазначає, що 25.07.2013 р. ОСОБА_7 був звільнений з Харківського СІЗО по сплаті застави в розмірі 100000 грн. В подальшому ОСОБА_7 13.08.2013, 29.01.2014, 10.12.2014 в. в судові засідання не з`являвся, чим зривав проведення дій в ході судового слідства, зокрема допиту свідків при проведенні засідання в режимі відео конференції. Посилання обвинуваченого та його захисників на хворобу не були поважними причинами для відкладення слухання провадження, в зв`язку з тривалістю нового розгляду та неодноразовими неявками ОСОБА_13 . Таким чином, ОСОБА_7 грубо порушував вимоги ст. 182 КПК України, тобто систематично не з`являвся до суду на його виклики, чим необгрунтовано затягував судовий розгляд та перешкоджав судовому слідству при збиранні та дослідженні доказів.
29.05.2015 р. ОСОБА_7 був оголошений судом в розшук та надано дозвіл на його затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу. Однак до теперішнього часу вказані заходи позитивного результату не дали, а строк дії ухвали суду з зазначеного питання сплинув.
Прокурор зазначає, що вказані обставини свідчать, що обраний ОСОБА_14 запобіжний захід у вигляді застави не запобігає його переховуванню від суду, та можливості знищення, переховування або спотворення будь-яких речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.
Суд, заслухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, вважає клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Ухвалою суду від 15.05.2015 р. визнано необхідним здійснити привід ОСОБА_11 в судове засідання для розгляду питання про можливість зміни по відношенню нього запобіжного заходу.
Ухвалою суду вiд 29.05.2015 р. оголошено розшук ОСОБА_11 , надано дозвіл на затримання ОСОБА_11 з метою приводу до Дзержинського районного суду м. Харкова для вирішення питання про зміну запобіжного заходу на тримання під вартою. Строк дії ухвали встановлено до 29.11.2015 р.
Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 27.11.2015 р. надано дозвіл на затримання ОСОБА_11 з метою приводу до суду з метою вирішення питання про зміну запобіжного заходу на тримання під вартою. Встановлено строк дії ухвали до 27.05.2016 р.
Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 14.07.2016 р. надано дозвіл на затримання ОСОБА_11 з метою приводу до Дзержинського районного суду м. Харкова для вирішення питання про зміну запобіжного заходу на тримання під вартою. Встановлено строк дії ухвали до 14.01.2017 р.
У відповідності зі ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
В своєму клопотанні прокурор просить обрати відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки він в судові засідання не з`являвся, чим зривав проведення судового слідства, зокрема допиту свідків при проведенні засідання в режимі відео конференції. Посилання обвинуваченого та його захисників на хворобу не були поважними причинами для відкладення слухання провадження, в зв`язку з тривалістю нового розгляду та неодноразовими неявками ОСОБА_13 . Таким чином, ОСОБА_7 грубо порушував вимоги ст. 182 КПК України, тобто систематично не з`являвся до суду на його виклики, чим необгрунтовано затягував судовий розгляд та перешкоджав судовому слідству при збиранні та дослідженні доказів.
У відповідності зі ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Суд вважає за необхідне задовольнити клопотання прокурора, оскільки ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні тяжкого і особливо тяжкого злочинів. В обґрунтування пред`явленого йому обвинувачення стороною обвинувачення надано належні докази, оцінка яких може бути здійснена судом після дослідження всіх обставин справи. Застосований раніше до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді застави не мав належного впливу на поведінку обвинуваченого і він його порушив та переховувався від суду, протидіючи проведенню судового слідства, що свідчить про наявність в його поведінці ризиків, встановлених п.п.1,2 ч.1 ст.177 КПК України.

Сам ОСОБА_7 в судовому засіданні не заперечував, що не з`являвся до суду без поважних причин.

Відповідно до вимог ч.4 ст.183 ПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.

При таких обставинах застосування до ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою виключається. Перешкод для цього в судовому засіданні не встановлено.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 206, 211, 213, 309, 372, 395 КПК України, суд,-
ухвалив:
Клопотання прокурора задовольнити.
Застосувати стосовно ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ., запобіжний захід в вигляді тримання під вартою в державній установі «Харківська установа виконання покарань (№27)» з моменту фактичного затримання 30.06.2017 р. 18-10 год. на шістдесят днів до 28.08.2017 р. 18-10 год.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення та підлягає врученню обвинуваченому.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3

Копію ухвали отримав:
«____» _________________ 2017 р. ___ год. ____ хв. _________________( ОСОБА_7 )