Справа № 576/1537/17
Провадження № 1-кс/576/684/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 серпня 2017 року м. Глухів

Слідчий суддя Глухівського міськрайонного суду Сумської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , скаржника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Глухів скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого, -

встановив:
До Глухівського міськрайонного суду Сумської області надійшла скарга ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого, у якій скаржник просить зобов`язати слідчого повернути йому вилучений транспортний засіб марки Audi A6, 1998 року випуску.

В скарзі зазначається, що 26.03.2015 р. поліцією у скаржника був вилучений автомобіль та переданий до Глухівського відділу поліції, де відкрили кримінальне провадження. Скаржник зазначає, що слідчий не звертався до суду з питанням про арешт автомобілю, а тому його слід повернути.

Скаржник у судовому засіданні наполягав на задоволенні скарги.

Слідчий заперечував проти скарги, оскільки автомобіль знаходиться у поліції на підставі експертизи.

Прокурор в судове засідання не з`явився, клопотань чи пояснень не подав.

На підставі ч.1 ст. 107 КПК України, в зв`язку з відсутністю відповідного клопотання учасників процесу, фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснювалось.

Слідчий суддя, вислухавши слідчого і скаржника, дослідивши матеріали скарги та матеріали досудового розслідування, що були надані слідчим, дійшов наступних висновків.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, під час досудового провадження може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст. 169 КПК України.

З досліджених матеріалів кримінального провадження вбачається, що Глухівським відділом поліції розслідується кримінальне провадження № 0000331, відомості про яке внесено до ЄРДР 27.03.2015 р. за ознаками ст. 290 КК України за фактом підроблення ідентифікаційного номеру транспортного засобу.

Слідчим суддею встановлено з матеріалів кримінального провадження, що автомобіль скаржника Audi A6 р.н.з. НОМЕР_1 , з реєстрацією у м. Тирасполь, був переданий до Глухівського відділу поліції за актом прийому передачі, складеному 27.03.2014 р. між слідчим та представником ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В подальшому слідчим була призначена експертиза щодо цього автомобіля і з висновку експерта від 16.12.2015 р. слідує, що ідентифікаційний номер кузова автомобіля Audi A6 р.н.з. НОМЕР_1 розташований не у місці передбаченому заводом виробником, нанесений кустарним способом.

З документу з м. Тирасполя, наданого скаржником до поліції слідує, що перший ідентифікаційний номер кузова автомобіля Audi A6 р.н.з. НОМЕР_1 був знищений, але потім наносився не стандартним нумератором не в умовах заводу виробника, однак інших ознак зміни ідентифікаційного номеру кузова не виявлено, ознак технічної підробки не встановлено.

З наявної у матеріалах кримінального провадження інформації з Інтерполу слідує, що автомобіль у розшуку не перебуває.

Згідно з ч. 1 ст. 16 КПК України позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Таким чином, перебування речового доказу не у володільця майна можливе лише у визначених законом випадках.

Статтями 160-166 КПК України, до яких відсилає ст. 100 КПК, врегульовано питання надання тимчасового доступу до речей і документів з можливістю їх вилучення, а статті 170-174 КПК України регулюють процесуальний порядок арешту майна в ході досудового слідства.

Вирішення зазначених питань віднесено до компетенції слідчого судді.

У судовому засіданні прокурор пояснив, що будь-яке рішення, винесене в порядку ст.ст. 16, 160-166, 170-174 КПК України (про тимчасовий доступ до речей і документів з можливістю їх вилучення або про арешт вилученого під час огляду місця події автомобіля), відсутнє.

Матеріали кримінального провадження також такого рішення не містять.

Отже, утримання слідчим автомобілю скаржника, без відповідної ухвали слідчого судді, винесеної в порядку ст.ст. 160-166, 170-174 КПК України, є безпідставним, а наявність постанови слідчого про визнання автомобіля речовим доказом є недостатньою підставою, оскільки у ч. 1 ст. 100 КПК України, передбачено прямий обов`язок слідчого повернути якнайшвидше речовий доказ.

На додаток, слідчий суддя визнає, що за час розслідування, яке триває вже більш ніж 2 роки, слідчий не спромігся встановити дійсні обставини справи та знайти докази саме умисного знищення ідентифікаційного номеру кузова автомобіля скаржника. Надана ж скаржником довідка про те, що хоч один з ідентифікаційних номерів і був нанесений не в умовах заводу виробника проте не містить підробки, залишилась непроаналізована.

В судовому засіданні не було наведено достатньо вагомих аргументів, які б свідчили про необхідність подальшого утримання автомобілю скаржника поліцією і не зазначено про вагомі потреби досудового розслідування, які б виправдовували такий ступінь втручання у права і свободи особи

За наведених обставин скаргу слід задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 306, 369, 372 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:
Скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Зобов`язати Глухівський відділ поліції повернути ОСОБА_4 автомобіль марки Audi A6, 1998 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 .

Повернути Глухівському відділу поліції матеріали кримінального провадження № 0000331.

Ухвала оскарженню не підлягає і вступає в законну силу з моменту її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1