Справа № 314/4619/16-к
Провадження № 1-в/314/2655/2016
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 липня 2016 року м. Вільнянськ
Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю прокурора ОСОБА_2 ,

психіатра ОСОБА_3 ,

секретар судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Вільнянськ заяву районного психіатра Вільнянської центральної районної комунальної лікарні ОСОБА_3 про припинення примусових заходів медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:
До Вільнянського районного суду Запорізької області від районного психіатра Вільнянської центральної районної комунальної лікарні ОСОБА_3 надійшла заява про припинення примусових заходів медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У заяві зазначено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходиться на диспансерному обліку у психіатра Вільнянської центральної районної комунальної лікарні з діагнозом: «Легка розумова відсталість (виражена дебільність) неутонченого ґенезу з порушенням поведінки», по даному захворюванню є інвалідом ІІ групи. За час захворювання з 1987 року чотири рази лікувався у психіатричному стаціонарі КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня» ЗОР та КУ «Молочанська психіатрична лікарня» ЗОР. В клінічній картині захворювання ОСОБА_5 переважили порушення поведінки, з цього приводу проходив лікування. У 2002, 2004, 2006 та 2008 роках ОСОБА_5 скоїв ряд злочинів. Згідно постанови слідчого Вільнянського РВ ГУМВС України ОСОБА_6 ОСОБА_5 на протязі серпня вересня 2011 року скоїв декілька злочинів, викрав мідний кабель, металевий швелер та металеві куточки. ОСОБА_5 проходив амбулаторну СПЕ. Постановою Вільнянського районного суду Запорізької області від 05 липня 2012 року ОСОБА_5 призначений примусовий захід медичного характеру госпіталізація в психіатричний заклад із звичайним наглядом. З 22 жовтня 2012 року по 10 квітня 2013 року ОСОБА_5 знаходився на примусовому лікуванні в КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня» ЗОР. При плановому обстеженні виявлені ознаки інфільтративного туберкульозу легень. Згідно рішення психіатричної комісії ОСОБА_5 був переведений до КУ «Молочанська психіатрична лікарня» ЗОР. Постановою Токмацького районного суду Запорізької області від 15 травня 2015 року відносно ОСОБА_5 змінено примусову міру медичного характеру, останній переведений на амбулаторне примусове психіатричне лікування. Після виписки з Молочанської психіатричної лікарні ОСОБА_5 на протязі шести місяців у 2015 році регулярно відвідував районного психіатра. Рекомендоване лікування не приймав, не працював, жив за рахунок пенсії з інвалідності. Декілька разів приходив на прийом до лікаря з запахом алкоголю. Не висловлював достатньої критики щодо здійсненого суспільно-небезпечного діяння, з посмішкою говорив, що його попрохали. 26 листопада 2015 року ОСОБА_5 був оглянутий комісією лікарів психіатрів. Ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 23 грудня 2015 року останньому було продовжено примусові заходи медичного характеру у вигляді примусового амбулаторного лікування строком на шість місяців. З грудня 2015 року ОСОБА_5 своєчасно відвідував районного психіатра, приймав рекомендовані ліки. Останній мешкає разом з родичами, допомагає в домашньому господарстві. Негативної інформації з Вільнянського відділення поліції, сільської ради та від односельчан відносно ОСОБА_5 не надходило. 11 травня 2016 року ОСОБА_5 був оглянутий комісією лікарів психіатрів. Згідно висновку ОСОБА_5 охоче розмовляє, настрій у нього рівний, категорично заперечує алкоголізацію, висловлює правильні установки на тверезий спосіб життя та трудову діяльність. Враховуючи ці обставини комісія лікарів психіатрів прийшла до висновку, що ОСОБА_5 у продовжені амбулаторного психіатричного примусового лікування не потребує. Районний психіатр Вільнянської центральної районної комунальної лікарні ОСОБА_3 вказала, що у ОСОБА_5 стабілізувався психічний стан, сформувалася критика до скоєного злочину, покращилося соціальне життя та на теперішній час останній більше не представляє собою активний тип соціальної небезпеки, у зв`язку з чим просить припинити відносно ОСОБА_5 примусові заходи медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

У судовому засіданні районний психіатр Вільнянської центральної районної комунальної лікарні ОСОБА_3 підтримала заяву та просила її задовольнити з підстав, викладених у цій заяві.

Участь у судовому засіданні ОСОБА_5 при розгляді заяви, відповідно до ч. 1 ст. 512 КПК України, не є обов`язковою, тому суд вважає за можливе розглянути заяву за його відсутності.

Прокурор не заперечує проти задоволення заяви.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши районного психіатра Вільнянської центральної районної комунальної лікарні, позицію прокурора, вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 3 ст. 514 КПК України, розгляд питання про припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється за письмовою заявою представника медичного закладу (лікаря-психіатра), де тримається дана особа, у передбаченому статтею 95 Кримінального кодексу України та статтею 512 цього Кодексу порядку. До письмової заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.

У ч. 3 ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу» та ч. 1 ст. 95 КК України зазначено, що припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника психіатричного закладу (лікаря-психіатра), який надає особі таку психіатричну допомогу, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність припинення застосування таких примусових заходів.

Як встановлено у судовому засіданні, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходиться на диспансерному обліку у психіатра Вільнянської центральної районної комунальної лікарні з діагнозом: «Легка розумова відсталість (виражена дебільність) неутонченого ґенезу, з порушенням поведінки», по даному захворюванню є інвалідом ІІ групи. За час захворювання з 1987 року чотири рази лікувався у психіатричному стаціонарі КУ «Обласна Клінічна Психіатрична Лікарня» ЗОР та КУ «Молочанська психіатрична лікарня» ЗОР. В клінічній картині захворювання ОСОБА_5 переважили порушення поведінки, з цього приводу проходив лікування.

У 2002, 2004, 2006 та 2008 роках ОСОБА_5 скоїв ряд злочинів.

Згідно постанови слідчого Вільнянського РВ ГУМВС України ОСОБА_6 ОСОБА_5 на протязі серпня вересня 2011 року скоїв ряд злочинів, викрав мідний кабель, металевий швелер та металеві куточки.

ОСОБА_5 проходив амбулаторну судово-психіатричну експертизу.

Постановою Вільнянського районного суду Запорізької області від 05 липня 2012 року ОСОБА_5 призначений примусовий захід медичного характеру госпіталізація в психіатричний заклад із звичайним наглядом.

З 22 жовтня 2012 року по 10 квітня 2013 року ОСОБА_5 знаходився на примусовому лікуванні в КУ «Обласна Клінічна Психіатрична Лікарня» ЗОР.

Згідно рішення психіатричної комісії ОСОБА_5 був переведений до КУ «Молочанська психіатрична лікарня» ЗОР.

Постановою Токмацького районного суду Запорізької області від 15 травня 2015 року відносно ОСОБА_5 змінений примусовий захід медичного характеру, останній переведений на амбулаторне примусове психіатричне лікування.

Після виписки з Молочанської психіатричної лікарні ОСОБА_5 на протязі шести місяців у 2015 році регулярно відвідував районного психіатра. Рекомендоване лікування не приймав, не працював, жив за рахунок пенсії з інвалідності. Декілька разів приходив на прийом до лікаря з запахом алкоголю. Не висловлював достатньої критики щодо здійсненого суспільно-небезпечного діяння, з посмішкою говорив, що його попрохали.

26 листопада 2015 року ОСОБА_5 був оглянутий комісією лікарів психіатрів.

Ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 23 грудня 2015 року останньому було продовжено примусові заходи медичного характеру у вигляді примусового амбулаторного лікування строком на шість місяців.

З грудня 2015 року ОСОБА_5 своєчасно відвідував районного психіатра, приймав рекомендовані ліки. Мешкає разом з родичами, допомагає в домашньому господарстві. Відносно ОСОБА_5 негативної інформації з Вільнянського відділення поліції, сільської ради та від односельчан не надходило.

11 травня 2016 року ОСОБА_5 був оглянутий комісією лікарів психіатрів.

З наданого висновку комісії лікарів психіатрів від 11 травня 2016 року вбачається, що ОСОБА_5 оглянутий 11 травня 2016 року комісією лікарів психіатрів, охоче розмовляє, орієнтовний всебічно вірно. Психічних розладів не виявляється. Настрій рівний, міміка жива. Мислення конкретне. Інтелект знижений. Переносний смисл половиць та поговірок трактує буквально. Категорично заперечує алкоголізацію. Висловлює правильні установки на тверезий спосіб життя та трудову діяльність. Комісія лікарів психіатрів приходить до висновку, про те що ОСОБА_5 страждає на легку розумову відсталість (виражена дебільність) неутонченого ґенезу. Враховуючи стабільність стану, задовільну установку на тверезість і трудову діяльність, а також достатню критику до дефекту і скоєного злочину, комісія приходить до висновку, що хворий ОСОБА_5 продовження амбулаторного психіатричного примусового лікування не потребує.

Таким чином, при вищевикладених обставинах, суд вважає за необхідне заяву районного психіатра Вільнянської центральної районної комунальної лікарні задовольнити та припинити застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки останній згідно висновку комісії лікарів психіатрів від 11 травня 2016 року продовження амбулаторного психіатричного примусового лікування не потребує.

Керуючись ч. 3 ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу», ч. 1 ст. 95 КК України, ст. 512, ч. 3 ст. 514 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:
Заяву районного психіатра Вільнянської центральної районної комунальної лікарні ОСОБА_3 про припинення примусових заходів медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Припинити застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області через Вільнянський районний суд Запорізької області протягом 7 діб з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1

18.07.2016
18.07.2016

26.07.2016