Справа № 467/26/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14.04.2017 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

потерпілого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Арбузинка кримінальне провадження № 0000413 від 28 жовтня 2016 року по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Костянтинівка Арбузинського району Миколаївської області, громадянина України, освіта середня спеціальна, не працюючого, не одруженого, зареєстрований та проживає за адресою : АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
Суд визнав доведеним, що 27 жовтня 2016 року близько 21 год. 00 хв. на автомобільній дорозі Р 06 «Ульянівка Миколаїв» біля АЗС «Міг нафта», неподалік від с. Панкратове Арбузинського району Миколаївської області ОСОБА_6 , рухаючись на автомобілі «АЗЛК- 412», д/н НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_8 , умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, діючи з особливою зухвалістю, прагнучи показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві та перевагу стосовно потерпілого ОСОБА_7 , з метою залякування останнього та самоутвердження, у присутності ОСОБА_7 безпричинно здійснив два постріли вгору.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_6 в подальшому здійснив декілька пострілів з пневматичного пістолету М 84 Cal..177 (4,5 мм) НОМЕР_2 в напрямку потерпілого ОСОБА_7 .

Згідно висновку експерта № 17 від 31.03.2017 року предмет з маркуванням М 84 Cal..177 (4,5 мм) НОМЕР_2 до вогнепальної зброї не належить, а є 4,5 мм пневматичним пістолетом моделі «Borner М84» калібру 4,5 мм, № НОМЕР_2 , виготовлений промисловим способом, ознак переробки не має, до стрільби придатний.

Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України, визнав повністю та показав суду, що 27 жовтня біля 21:00 год. він разом із своїм знайомим ОСОБА_8 їхали на автомобілі по трасі «Ульянівка Миколаїв» в бік м. Миколаєва. Неподалік від автозаправки вони побачили ОСОБА_7 , який йшов по дорозі в протилежну сторону. Коли ОСОБА_8 здійснив розворот машини та під`їхав до ОСОБА_7 , він запитав останнього куди той йде, на що ОСОБА_7 відповів : «Прямо». На пропозицію підвести потерпілого, останній грубо відповів та не захотів сідати в машину, аби під`їхати. Тоді він взяв пістолет, який знаходився на панелі автомобіля і здійснив два постріли вгору. ОСОБА_7 почав тікати в бік автозаправки, а він, вийшовши з машини, ще декілька разів вистрелив в його сторону. Неприязних відносин з потерпілим в нього не було, оскільки раніше вони знайомі не були, він хотів лише налякати останнього, бо той грубо відповів йому. Він не цілився в ОСОБА_7 , а просто здійснив кілька пострілів в його сторону і в бік. Пістолет купив на базарі для самооборони від собак.

Будучи допитаним в судовому засіданні, потерпілий ОСОБА_7 показав суду, що раніше він з обвинуваченим не був знайомий. В кінці жовтня у вечірній час він, запізнившись на автобус, пішки добирався з м. Миколаєва в смт. Арбузинку. Неподалік від автозаправки «Міг Нафта» до нього під`їхав автомобіль. Коли скло опустилось, якийсь чоловік, як йому тепер відомо, обвинувачений, запитав його куди вій йде і сказав сідати в машину. Після нетривалої словесної перепалки він пішов далі, однак автомобіль під`їхав ближче і обвинувачений показав йому пістолет. Він, перелякавшись, почав тікати до автозаправки, однак відчув постріли в свій бік. Прибігши на автозаправку, він викликав поліцію.

Крім повного визнання своєї вини у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, обвинувачений ОСОБА_6 погодився визнати недоцільним дослідження доказів, так як повністю визнає обставини, що встановлені під час досудового розслідування.
Потерпілий підтвердив обставини скоєння кримінального правопорушення, встановлені під час досудового розслідування, погодився визнати недоцільним дослідження доказів.
При цьому покази обвинуваченого та потерпілого, надані в судовому засіданні, послідовні та логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ними змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності їх позицій.
За такого, суд переконавшись, що учасники процесу вірно розуміють зміст обставин кримінального правопорушення, відсутні сумніви в добровільності їх позицій, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та потерпілого, дослідженням зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, а також інших доказів, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин даного кримінального провадження, а саме: висновок експерта, з метою правильної кваліфікації дій обвинуваченого у відповідності до положень КримінальногоКодексу України.
Враховуючи наведене, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, у межах ч. 3 ст. 349 КПК України, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у матеріалах провадження, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, за обставин, встановлених судом.
При цьому суд констатує, що дії обвинуваченого ОСОБА_6 правильно кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 4 ст. 296 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, яка виразилась в намаганні показати свою перевагу над потерпілим та залякати його, із застосуванням предмета, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень.
Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому, суд, відповідно дост. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання, а також те, що згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
При цьому суд не визнає доведеним наявність такої обставини, що пом`якшує покарання, як щире каяття, оскільки воно характерне тим, що засновано на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки через визнання вини і готовність нести кримінальну відповідальність, тобто характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого злочину, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася.
В ході судового розгляду обвинувачений, хоча і визнав повністю свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, заявив суду, що кається у скоєному, однак будь-яких достовірних доказів, які б свідчили про його бажання виправити ситуацію, що склалася з його вини, суду не надав, критично свої дії не оцінював.

Таким чином, обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання, суд не встановив.

Також, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_6 раніше не судимий, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, має постійне місце реєстрації та проживання, задовільно характеризується за місцем проживання, невстановленість судом наявності зв`язків з антигромадськими елементами, спосіб життя (не працює, не одружений), що свідчить про те, що оточуюча його обстановка у сім`ї та побуті, виражає прийнятні соціальні зв`язки; ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно ч.4 ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів; особливості й обставини його вчинення, а саме : форму вини, мотив і мету, спосіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, та вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції статті ч. 4 ст. 296 КК України у виді позбавлення волі зі звільнення від відбування покарання з випробуванням у відповідності до вимог ст. 75 КК України та покладенням обов`язків з числа передбачених статтею 76 КК України.
Про можливість належної соціалізації обвинуваченого та допустиму репутацію свідчить невстановленість судом наявності зв`язків з антигромадськими елементами, спосіб життя, невстановленість зловживання алкогольними напоями чи наркотичними засобами, характер вчиненого кримінального правопорушення та відсутність за його результатами будь-яких непомірних наслідків для інтересів суспільства, які б безумовно превелювали над принципом поваги до свободи особистості і дали б змогу суду прийти до висновку про необхідність призначення більш суворого покарання.
За такого суд переконаний, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, дана міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів (кримінальних правопорушень).
Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, обвинуваченому не обирався та підстави для його обрання на даному етап, відсутні.
Захід забезпечення кримінального провадження у виді арешту автомобіля АЗЛК 412, д/н НОМЕР_1 , бензопили «Садко», пістолету з маркуванням М 84 Cal..177 ( 4,5 мм) НОМЕР_2 , бревен акації, застосований ухвалою слідчого судді Арбузинського районного суду Миколаївської області від 07 листопада 2016 року підлягає скасуванню на підставі ч.4 ст. 174 КПК України.

Питання про речові докази підлягає вирішенню за правилами ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.368- 371, 373 374, 376 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення злочину), передбаченого ч.4 ст. 296 КК України і призначити покарання у виді позбавлення волі строком 3 (три) роки 6 (шість) місяців.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 обов`язки :

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання чи роботи.

Захід забезпечення кримінального провадження у виді арешту автомобіля АЗЛК 412, д/н НОМЕР_1 , бензопили «Садко», пістолету з маркуванням М 84 Cal..177 ( 4,5 мм) НОМЕР_2 , бревен акації, застосований ухвалою слідчого судді Арбузинського районного суду Миколаївської області від 07 листопада 2016 року скасувати.

Речовий доказ по справі автомобіль АЗЛК 412, д/н НОМЕР_1 та бревна акації, які знаходиться на відповідальному зберіганні у Арбузинському ВП Братського ВП ГУНП в Миколаївській області, - повернути ОСОБА_9 , як законному володільцю.

Речовий доказ по справі бензопилу «Садко», яка знаходиться на відповідальному зберіганні у Арбузинському ВП Братського ВП ГУНП в Миколаївській області, повернути ОСОБА_10 , як законному володільцю.

Речовий доказ по справі пневматичний пістолет з маркуванням М 84 Cal..177 (4,5 мм) НОМЕР_2 конфіскувати на підставі п.1 ч.9 ст. 100 КПК України.

Вирок набирає законної сили після строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Миколаївської області через Арбузинський районний суд Миколаївської області протягом 30 (тридцяти днів) з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1