УХВАЛА

18 травня 2017 року м. Київ

Суддя Верховного Суду України ОСОБА_3, перевіривши заяву засудженого ОСОБА_1,

у с т а н о в и в :

5 квітня 2017 року ОСОБА_1, засуджений вироком Апеляційного суду Львівської області від 25 липня 2008 року, подав заяву про перегляд ухвали колегії суддів Судової палати з кримінальних справ Верховного Суду України від 23 грудня 2008 року щодо нього на підставах, передбачених пунктами 2, 3 ч. 1 ст. 445 КПК.

Ухвалою судді-доповідача від 12 квітня 2017 року ОСОБА_1 вказано на недоліки заяви та встановлено строк для їх усунення упродовж 20 днів з моменту отримання копії ухвали. Заявникові було вказано, що зміст його заяви не відповідає вимогам п. 3 ч. 2 ст. 448 КПК, оскільки в заяві не зазначено належного обґрунтування підстав для перегляду судових рішень: немає посилання на висновок щодо застосування конкретної норми права, викладений у постанові Верховного Суду України, не зазначено конкретної норми права, яку було б неоднаково, на думку заявника, застосовано судом касаційної інстанції, та не наведено порівняння протилежних висновків касаційного суду щодо цієї норми в різних за змістом рішеннях суду касаційної інстанції. Крім того, усупереч вимогам ст. 449 КПК, до заяви не додано копій судових рішень касаційного суду, які були б прикладом правильного, на думку заявника, застосування процесуального закону, і копії постанови Верховного Суду України, в якій викладено висновок щодо застосування відповідної норми права.

За повідомленням виправної установи, в якій ОСОБА_1 відбуває покарання, копію ухвали судді-доповідача від 12 квітня 2017 року засуджений отримав 18 квітня 2017 року.

На виконання зазначеної ухвали 28 квітня 2017 року засуджений подав доповнення до заяви, в якому посилається на ухвалу судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 5 жовтня 2015 року про закінчення підготовки у справі щодо ОСОБА_2 та призначення касаційного розгляду провадження на певну дату із вказівкою про етапування до Київського слідчого ізолятора засуджених ОСОБА_2, які виявили бажання взяти участь у касаційному розгляді, та пропозицією здійснити таку участь в режимі відео-конференції, а також на повідомлення цього суду про дату розгляду справи щодо ОСОБА_2 із вказівкою про обов'язковість явки захисника в судове засідання. Зазначені документи ОСОБА_1 вважає прикладом правильного застосування норм процесуального права. Також заявник у доповненні твердить, що вирок Апеляційного суду Львівської області від 25 липня 2008 року підтверджує застосування Постанови Пленуму Верховного Суду України від 7 лютого 2003 року № 2 «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров'я особи» до іншого засудженого в його справі та незастосування до ОСОБА_1. Крім того, заявник вважає, що вирок щодо нього не підписаний суддею та народними засідателями, на підтвердження чого додає копію вироку, засвідчену підписом одного із суддів з позначкою «з оригіналом згідно».

3 травня 2017 року ОСОБА_1 подав інше доповнення до заяви, в якому зазначає, що матеріали до касаційного розгляду його справи готував Апеляційний суд Львівської області, а отже на цьому етапі саме цей суд виконував функції касаційної інстанції. Також заявник просить вважати недійсною його заяву в частині, що стосується підстави для перегляду, передбаченої п. 3 ч. 1 ст. 445 КПК, уточнює, що підставою для перегляду вважає ту, що передбачена п. 1 ст. 445 КПК, та зазначає, що вимоги статей 448 і 449 КПК ним виконано.

Проте таке твердження заявника не відповідає дійсності. У первинній заяві підставами для перегляду справи ОСОБА_1 вказав пункти 2 і 3 ч. 1 ст. 445 КПК і не вказував про неоднакове застосування судом касаційної інстанції однієї й тієї самої норми права, передбаченої законом України про кримінальну відповідальність, що зазначене в п. 1 ч. 1 ст. 445 КПК як одна з підстав для перегляду судових рішень Верховним Судом України. Обґрунтування цієї підстави в доповненні від 3 травня 2017 року не наведено. Водночас, відмовившись від заяви в частині оскарження судового рішення на підставі, передбаченій п. 3 ч. 1 ст. 445 КПК, ОСОБА_1 не усунув недоліків, на які було вказано в ухвалі судді-доповідача від 12 квітня 2017 року щодо іншої частини заяви - не зазначив конкретної норми процесуального права, яку було б неоднаково застосовано судом касаційної інстанції, та не навів порівняння протилежних висновків касаційного суду щодо цієї норми в різних за змістом рішеннях суду касаційної інстанції.

Згідно з положеннями ст. 450 КПК, у разі, якщо заявник не усунув недоліки заяви протягом установленого для цього строку, заява повертається заявнику. Повернення заяви на цій підставі не перешкоджає повторному зверненню у разі належного оформлення заяви.

Керуючись ст. 450 КПК України,

у х в а л и в :

заяву ОСОБА_1 повернути заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Верховного Суду України ОСОБА_3