Справа № 562/1071/17

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05.05.2017 року
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, розлученого, непрацюючого із середньою спеціальною освітою, раніше не судимого у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,
ОСОБА_4 , 29 січня 2017 року, близько 16 годин 30 хвилин, будучи в стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи на кухні в будинку по місцю проживання за адресою: АДРЕСА_1 , на ґрунті ревнощів вирішив умисно заподіяти тілесні ушкодження колишній дружині ОСОБА_5 .
Реалізуючи свій протиправний намір ОСОБА_4 , взявши кухонний ніж, підійшов до ОСОБА_5 та умисно наніс їй один удар ножем в область черевної порожнини, внаслідок чого заподіяв тілесні ушкодження у виді проникаючого поранення передньої черевної стінки з пошкодженням правої долі печінки, які згідно висновку судово медичної експертизи №32 від 07.02.2017 відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя в момент їх заподіяння.
Такими своїми діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення ч.1 ст.121 КК України умисне спричинення тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину визнав повністю, щиро розкаявся та в своїх показах повідомив, що 29 січня 2017 року точного часу він не пам`ятає перебуваючи на кухні в будинкуза адресою: АДРЕСА_1 на грунті ревнощів взяв кухонний ніж та умисно наніс колишній дружині ОСОБА_5 один удар ножем в область черевної порожнини. У вчиненому кається, шкодує за вчинений ним злочин. Просив вибачення у потерпілої запевнив , що не вчинятиме нових злочинів.
Заявлений цивільний позов прокурора визнав повністю.
Показання обвинуваченого ОСОБА_4 повністю узгоджуються з показаннями потерпілої ОСОБА_5 , яка повідомила що 29 січня 2017 року, близько 16 годин 30 хвилин, її колишній чоловік будучи в стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи на кухні в будинку по місцю проживання за адресою: АДРЕСА_1 , на ґрунті ревнощів, наніс удар ножем в область черевної порожнини, після чого її було госпіталізовано до Здолбунівської ЦРЛ. Претензій матеріального характеру ОСОБА_5 до обвинуваченого, вона не має та просить суворо його не карати , бо останній постійно допомагає їй у побутових справах та після вчинення злочину зокрема.
Беручи до уваги, що обвинувачений повністю визнав свою вину у вчиненому злочині, його показання відповідають суті пред`явленого обвинувачення, суд за згодою обвинуваченого та учасників судового розгляду, враховуючи, що не оспорювалися фактичні обставини кримінального провадження, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України визнає їх встановленими в судовому засіданні та вважає недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин. При цьому суд переконався у тому, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, які б підлягали б доказуванню і ними не заперечуються, та сумнівів у добровільності їх позиції немає, а також роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.
Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що вина обвинуваченого у скоєному кримінальному правопорушенні повністю доведена.
Таким чином, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 умисно спричинив потерпілій ОСОБА_5 тяжкі тілесні ушкодження, які є небезпечними для життя в момент заподіяння, тому його дії за ч.1 ст.121 КК України кваліфіковані правильно.
При обранні виду і міри покарання суд ураховує думку потерпілої, яка претензій до обвинуваченого не має і просить призначити її колишньому чоловіку покарання з випробуванням, а також те, що кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_4 згідно ст.12 КК України є тяжким злочином, він позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, раніше не судимий.
До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд відносить його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, визнання цивільного позову заявленого прокурором.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
З врахуванням викладеного, приймаючи до уваги, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення та запобігання вчиненню інших злочинів, суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства, але в умовах постійного контролю за його поведінкою з боку уповноваженого органу з питань пробації, а тому обирає йому покарання у виді позбавлення волі із застосуванням положень ст. ст. 75, 76 КК України.
При визначенні тривалості іспитового строку суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, виду і строку призначеного основного покарання, обставин, що характеризують особу обвинуваченого, середовище, в якому він перебуває.
Згідно довідки від 24 березня 2017 року потерпіла ОСОБА_5 знаходилася на стаціонарному лікуванні у хірургічному відділенні Здолбунівської центральної районної лікарні Рівненської області з 29.01.2017 по 06.02.2017 , що складає вісім ліжко днів. Відповідно до довідки розрахунку загальна сума витрат на стаціонарне лікування потерпілої від кримінального правопорушення становить 1409 грн.68 коп.
Відповідно до ст.1206 ЦК України, п.1.4 "Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 липня 1993 року №545, особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, які підлягають стягненню з винних осіб на користь бюджету, з якого фінансується лікувальний заклад.
Понесені закладом охорони здоров`я на лікування потерпілої витрати, ОСОБА_4 не відшкодовані.
З огляду на викладене, позов прокурора у кримінальному провадженні в інтересах держави в особі фінансового управління Здолбунівської РДА Рівненської області до ОСОБА_4 про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення є обґрунтованим та підлягає задоволенню.
Питання щодо речових доказів суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.
Процесуальні витрати у справі відсутні.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст.100, 128-129, 323, 324, 335 КПК України, суд,-
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком 5 /п`ять/ років.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 3 /трьох/ років не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Зобов`язати ОСОБА_4 відповідно до п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.
Цивільний позов прокурора в інтересах держави задоволити.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь відповідного бюджету, з якого фінансується Здолбунівська центральна районна лікарня Рівненської області витрати на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення у розмірі 1409 ( одна тисяча чотириста дев`ять гривень) 68 коп.
Речові докази по справі, а саме:
- зразки крові ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у висушеному стані на шести марлевих серветках та двох конторольних марлях, що поміщенні в дві першопочаткові упаковки а саме паперові конверти , які оклеєно та на яких пнаявні пояснюючі записки - знищити;
- кухонний ніж на якому наявна кров ОСОБА_5 , що поміщений до спеціального пакету експертної служби МВС України №0234327- знищити.
- куртка темно-синього кольору, рушник, футболка сіро-зеленого кольору жіночі лосини світло-коричневого кольору, светр чорного кольору на яких виявлено кров людини та які поміщені до спеціальних пакетів Експертної служби МВС України за №2095339 та №2095338 повернути їх володільцю.
На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Рівненської області через Здолбунівський районний суд протягом 30 днів з моменту його проголошення а обвинуваченому в той же строк з моменту вручення копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а копія вироку обвинуваченому та прокурору підлягає врученню негайно після проголошення.
Суддя: ОСОБА_1