Справа № 191/419/17
Провадження № 1-кп/191/166/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 серпня 2017 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Синельникове матеріали кримінального провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Синельникове, Дніпропетровської області, громадянин України, українець, освіта середня, працює в ТОВ «Атлант-КС» мельником, одружений, раніше не судимий, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

а також за участю:

обвинуваченого ОСОБА_4

неповнолітнього потерпілого ОСОБА_5

законного представника потерпілого ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В :
Водій ОСОБА_4 1 серпня 2016 року приблизно о 1 годині 10 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, не маючи посвідчення водія, керуючи технічно справним мотоциклом «Дніпро-11» з коляскою без реєстраційного номеру (номер рами НОМЕР_1 , номер двигуна НОМЕР_2 ), рухався по проїзній частині вул. Леніна в районі будинку № 27, в смт. Славгород Синельниківського району Дніпропетровської області з боку центральної частини смт. Славгород у напрямку с. Бігма Синельниківського району Дніпропетровської області, порушуючи п.п. 1.3, 1.5, 2.1 (а), (б), 2.3 (б), 2.9 (а) та 10.1 Правил дорожнього руху України, не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя і здоров`я громадян, будучи неуважним до дорожньої обстановки та її змінам, не переконавшись, що це буде безпечним, і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, змінив свій напрямок руху вправо, в результаті чого допустив наїзд правою стороною коляски мотоцикла «Дніпро-11» без реєстраційного номеру (номер рами НОМЕР_1 , номер двигуна НОМЕР_2 ) на неповнолітнього пішохода ОСОБА_5 , 2001 року народження, який в цей час слідував у попутному з ним напрямку, в районі будинку АДРЕСА_3 .

Своїми діями водій ОСОБА_4 грубо порушив вимоги п.п. 1.3, 1.5, 2.1 (а), (б), 2.3 (б), 2.9 (а) та 10.1 Правил дорожнього руху України, згідно з якими:

п. 1.3 «Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги Правил дорожнього руху, а також бути взаємно ввічливими»;

п. 1.5 «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»;

п.2.1 «Водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі:

а) посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії;

б) реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, внутрішніх військ МВС, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - технічний талон);

п. 2.3 Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) «бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;

п. 2.9 Водієві забороняється:

а) «керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин»;

п. 10.1 «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху»;

Порушення вимог п. 10.1. Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_4 знаходиться у прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди.

Невиконання вищевказаних пунктів Правил дорожнього руху України привело до даної дорожньо-транспортної пригоди, в результаті якої неповнолітній пішохід ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у вигляді сумісної тупої травми тіла: відкритих багатоуламкових переломів лівої великогомілкової та лівої малогомілкової кісток в середній та нижній третині зі зміщенням уламків та з забійно-рваною раною в проекції перелому, в просвіті якої виступають фрагменти великогомілкової кістки; саден в завушній області праворуч, в проекції правої лопатки та на задній поверхні правого ліктьового суглобу.

За своїм характером виявлені у ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді сумісної тупої травми тіла відносяться до тяжких тілесних ушкоджень.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину визнав повністю, щиро розкаявся в скоєному, та пояснив, що все було так як викладено в обвинувальному акті. Також доповнив, що 31.07.2016 року увечері вжив приблизно пляшку горілки об`єм 0, 5 л. Приблизно о 01 годині на мотоциклі здійснив наїзд на потерпілого, після чого проїхав ще три вулиці та зупинившись заснув. Прокинувшись, поїхав назад, де по дорозі був зупинений працівниками поліції. Посвідчення водія не має. За лікування потерпілому сплатив повністю. Чому здійснив даний наїзд пояснити не може.

Неповнолітній потерпілий ОСОБА_5 пояснив, що йшов з друзями по обочині та коли повернувся його збив мотоцикл. Обвинувачений повністю сплатив йому лікування.

Законний представник неповнолітнього потерпілого ОСОБА_6 пояснив, що в той день знаходився на роботі і йому повідомили, що збили його сина. Лікування обвинувачений повністю сплатив. Претензій до обвинуваченого не мають.

Оскільки учасники судового провадження не оспорювали обставин вчиненого кримінального правопорушення та не заперечували проти судового розгляду в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, відтак, у суворій відповідності до даних вимог, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. За таких обставин суд прийняв рішення про проведення судового розгляду в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України. Прийняття такого рішення свідчить про те, що обставини, які сторони не оспорюють, будуть вважатися встановленими в судовому засіданні і суд буде це враховувати при постановленні вироку.

Крім того, це повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Враховуючи викладене вище, суд, допитавши обвинуваченого, неповнолітнього потерпілого та його законного представника, дослідивши матеріали, що характеризують його особу, дійшов висновку, що його винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю та встановлена винність обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяли тяжке тілесне ушкодження потерпілому.

Суд, призначаючи покарання обвинуваченому, виходячи з принципу індивідуалізації покарання, враховує обставини вчинення кримінального правопорушення, його тяжкість, яке згідно з ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, особу винного, який раніше не судимий, до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху не притягувався, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання та реєстрації характеризується посередньо, за місцем роботи характеризується позитивно, повністю визнав свою вину, щиро розкаявся в скоєному, добровільно відшкодував заподіяну потерпілому шкоду шляхом сплати за лікування, але вчинив злочин у стані алкогольного сп`яніння відносно неповнолітньої особи.

До обставини, що пом`якшує покарання згідно ст. 66 КК України, суд відносить шире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку.

До обставин, що відповідно до вимог ст. 67 КК України обтяжують покарання, суд відносить вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Під час судового розгляду детально проаналізовано поведінку обвинуваченого після вчинення злочину, його відношення до скоєного, наслідки суспільно-небезпечного діяння, відсутність у потерпілого претензій матеріального та морального характеру, відсутність у обвинуваченого будь-яких намірів уникнути кримінальної відповідальності, у зв`язку з чим та враховуючи вищевикладені обставини, суд дійшов висновку, що також при призначенні покарання має бути застосований принцип гуманізації відповідальності з врахуванням засад закріплених у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню згідно зі ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», а тому суд вважає, що покарання обвинуваченому ОСОБА_4 повинно бути обрано необхідне та достатнє для його виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень, а саме у вигляді позбавлення волі в межах санкції інкримінованої статті Кримінального Кодексу України. Підстави для позбавлення права керувати транспортними засобами відсутні, оскільки обвинувачений не має такого права.

Згідно ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 369 - 371, 373 - 376 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :
Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами з поміщенням його до кримінально-виконавчої установи.

Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_4 рахувати з моменту його затримання.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_3 , на користь держави: отримувач платежу УДКСУ у Бабушкінському районі м. Дніпро Дніпропетровської області, № рахунку 0004, МФО 805012, , найменування установи банку: ГУДКСУ у Дніпропетровській області, призначення платежу: за експертизу від 17.10.2016 року № 5/10.1 941, документально підтверджені витрати на залучення експерта у розмірі 703 грн. 68 коп.

Речові докази, що знаходяться під зберігальною розпискою у ОСОБА_7 , повернути у володіння ОСОБА_4 .

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Синельниківський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1