Справа № 183/590/17
№ 1-кп/183/440/17
В И Р О К
іменем України
14 березня 2017 року міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Новомосковського міськрайонного суду кримінальне провадження № 0000011 за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Аннінка, Новомосковського району Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 10.06.2011 року Сахновщинським районним судом Харківської області за ч. 3 ст. 185, ст.75 КК України до 3 років позбавлення волі з випробуванням строком на 2 роки;

- 03.08.2011 року Сахновщинським районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 185, ст.71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі;

- 30.01.2012 року Сахновщинським районним судом Харківської області за ч. 3 ст. 185, ч.4 ст.70 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі;

- звільненого 01.11.2013 року умовно - достроково на 1 рік 8 днів;

у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України, -

в с т а н о в и в:
30 грудня 2016 року близько 01.00 годин, ОСОБА_6 проходив по вул. Комсомольській в с. Попасне, Новомосковського району Дніпропетровської області, де у дворі домоволодіння АДРЕСА_2 , помітив транспортний засіб моделі "МТ 10-36", 1983 року випуску, без д/н, що належить ОСОБА_5 , та у нього виник злочинний умисел на незаконне заволодіння ним і в цей же день, тобто 30 грудня 2016 року, близько 01.05 годин, реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, з корисливих мотивів, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає ОСОБА_6 проник через хвіртку на територію вищевказаного домоволодіння, та підійшовши до стоячого у дворі транспортного засобу моделі "МТ 10-36", викотив його на вулицю і тим самим незаконно заволодів ним.

Після чого, ОСОБА_6 з викраденим транспортним засобом з місця скоєння злочину втік, розпорядившись ним на власний розсуд.

Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні свою вину у заволодінні транспортним засобом визнав повністю і показав, що дійсно 30 грудня 2016 року приблизно о 01.05 годин він, знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, посварившись зі своєю дівчиною, йшов по АДРЕСА_2 , де у дворі домоволодіння № 12 побачив мотоцикл "МТ 10-36", який вирішив викрасти. Через відкриту хвіртку, він зайшов на територію даного домоволодіння, викотив мотоцикл на вулицю, докотив його до повороту, після чого сів на нього та поїхав до себе додому у с. Миколаївка. Приблизно 31 грудня 2016 року - 01 січня 2017 року, коли він протверезів, зателефонував потерпілому, щоб домовитись про повернення мотоциклу, однак по дорозі до потерпілого його зупинили працівники поліції.

Крім того, вина обвинуваченого ОСОБА_6 в скоєнні даного злочину підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами по справі, а саме:

- показаннями потерпілого ОСОБА_5 про те, що 29 грудня 2016 року о 22.00 годині він приїхав після роботи додому та залишив мотоцикл у дворі свого домоволодіння АДРЕСА_2 . Наступного дня, тобто 30 грудня 2017 року о 07.00 годині, прокинувшись, він вийшов у двір та виявив відсутність мотоцикла. В цей же день, продивившись відеозапис з камери спостереження, що знаходилась на магазині "Лагуна" в с. Попасне, він взнав особу, що викрала мотоцикл. Підтвердив, що після його дзвінка, приблизно через пів години, до нього подзвонив обвинувачений ОСОБА_6 та зізнався, що мотоцикл, дійсно у нього, попросив пробачення за скоєне.

В судовому засіданні сторони не оспорювали обставини, при яких скоєне кримінальне правопорушення, тому суд вважає недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються.

У відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України судом було з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст наведених вище обставин, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.

Крім того, учасникам судового провадження судом роз`яснені вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України щодо позбавлення права оскарження обставин, які ніким не оспорюються, в апеляційному порядку.

Таким чином, суд вважає вину обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення встановленою і його дії належить кваліфікувати за ч. 2 ст. 289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно, з проникненням у інше сховище.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд враховує його перебування в момент скоєння злочину, в стані алкогольного сп`яніння, як обставину, що обтяжує його покарання.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_6 за місцем мешкання характеризується з негативної сторони (а.п.37), є особою, що неодноразово судима, скоєний ним злочин відноситься до категорії тяжких, він перебуває на обліку у лікаря-нарколога з приводу хронічного алкоголізму (а.п.33).

Однак, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_6 , вину визнав повністю, на обліках у лікарів психіатра, фтизіатра не перебуває (а.п. 34,35), потерпілий претензій до нього не має та на суворому покаранні не наполягає.

Щире каяття ОСОБА_6 та добровільне відшкодування спричиненої шкоди суд враховує, обставинами, що пом`якшують його покарання.

Аналізуючи сукупність зазначених обставин, суд приходить до висновку, що його виправлення можливе без ізоляції від суспільства, внаслідок чого суд вважає необхідним призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України, з максимальним строком випробування, як було обґрунтовано запропоновано стороною обвинувачення, що буде співрозмірним та достатнім для досягнення мети покарання та запобігання вчиненню нових злочинів.
Під час досудового слідства по даному кримінальному провадженню була проведена судово-автотоварознавча експертиза, вартість якої складає 1409 гривень 60 копійок (а.п.42), яка підлягає стягненню з обвинуваченого в силу вимог ч. 2 ст. 124 КПК України.

На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу винного, а також всі обставини по справі, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,-

у х в а л и в:

ОСОБА_6 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України та призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 обов`язки не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця свого проживання, роботи, а також періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Речовий доказ:
- мотоцикл "МТ 10-36", рама № НОМЕР_1 - залишити потерпілому ОСОБА_5 .

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави витрати, пов`язані із залученням експерта, у сумі 1409 гривень 60 копійок.

Копію вироку вручити обвинуваченому ОСОБА_6 , негайно.

Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Дніпропетровської області через Новомосковський міськрайонний суд протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1