Справа № 214/6764/16-к
1-кп/214/783/16
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2016 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

за участю потерпілої ОСОБА_4

за участю захисника ОСОБА_5

за участю обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кривому Розі кримінальне провадження № 0003245 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. ст. 15 ч.2, 186 ч.2 КК України, суд,

ВСТАНОВИВ:

У судове засідання від прокурора надійшло клопотання про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою, так як маються ризики того, що обвинувачений, який раніше неодноразово судимий, не працює, не має міцних соціальних зв`язків, може вчинити новий злочин, вплинути на потерпілу, свідків.

Потерпіла у судовому засіданні підтримала думку прокурора.

Обвинувачений у судовому засіданні клопотання захисника підтримав, заперечує проти продовження йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та пояснив, що в нього є престаріла мати, яка хворіє. На даний час він не працює, неповнолітніх дітей на має.

Захисник у судовому засіданні не погодився з думкою прокурора та просить змінити запобіжний захід на інший, більш м`який домашній арешт.

Вислухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 належить продовжити. При цьому суд враховує наступне.

Згідно ст.331 ч.3 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ст. ст. 15 ч.2, 186 ч.2 КК України. Строк тримання під вартою закінчується 9 січня 2017 року. Судове провадження на даний час не завершене, докази по справі не досліджені, свідки не допитані. Суд приходить до переконання, що існують ризики передбачені ст. 177 ч.1 КК України, а саме, що обвинувачений може вчинити новий злочин, вплинути на свідків та потерпілого. До такого висновку суд приходить з урахуванням особи обвинуваченого, який не працює, не одружений, раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів. Також, суд враховує, що через нетривалий час після умовно-дострокового звільнення з місць позбавлення волі, ОСОБА_6 знов обвинувачується у вчиненні злочину, поєднаного з незаконним поводженням із зброєю, справа про який направлена до суду 17 жовтня 2015 року, а по даній справі обвинувачується у вчиненні відкритого викрадення чужого майна. На переконання суду, позитивна характеристика з попереднього місця роботи, не виключає визначених судом ризиків.

Тому суд вважає, що доцільним є продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 строк тримання під вартою.

Суд приходить до переконання, що строк тримання під вартою обвинуваченого належить продовжити, згідно ст.197 КПК України, строком на 60 днів. Зважаючи на те, що юридичне значення ухвали про продовження строку тримання під вартою є в продовженні строку який закінчується, то юридично значима дія цієї ухвали починається з дня закінчення строку тримання під вартою, та вказані 60 днів необхідно відраховувати з 9 січня 2017 року і продовжити строк тримання під вартою до 10 березня 2017 року.

Керуючись ст.ст. 331, 369-372 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 строк тримання під вартою до 10 березня 2017 року.

У задоволенні клопотання захисника та обвинуваченого про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя : ОСОБА_1