17.03.2017
Ленінський районний суд м.Харкова
У Х В А Л А
Іменем України
17 17 березня 2017р.Справа №642/5951/16-к Провадження 1-кп/642/86/17

Колегія суддів у складі: Головуючого судді ОСОБА_1

Суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

Секретаря: ОСОБА_4

За участю:

Прокурора: ОСОБА_5

Захисників: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ОСОБА_9

Обвинувачених: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ;

розглянувши кримінальне провадження за обвинуваченням: ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному правопорушенні за п.6 ч.2. ст.115, ч.4 ст.187, ч.2 ст.263 КК України, ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у кримінальному правопорушенні за ч.4 ст.187 КК України, ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у кримінальному правопорушенні за ч.4 ст.187 КК України, ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України,

ВСТАНОВИЛА:
У провадженні Ленінського районного суду м.Харкова перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого нормами КК України.

Санкція КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк понад десять років.

Враховуючи думку учасників судового кримінального провадження, щодо заявленого клопотання прокурором про продовження строку запобіжного заходу та сторони захисту про зміну запобіжного заходу, суд вважає:

Статтею 331 КПК України визначено:

Під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Суд, оцінюючи в сукупності всі обставини, у тому числі тяжкість злочину, який згідно ст. 12 КК України відноситься до особливо тяжких злочинів, суспільну небезпечність кримінального правопорушення, яке інкримінується обвинуваченим, покарання, яке загрожує обвинуваченим у разі визнання їх винуватими, а також враховуючи те, що вони обвинувачуються у злочині, вчиненому з корисливих мотивів, що свідчить про схильність обвинувачених до вчинення кримінальних правопорушень, та можливість в разі зміни запобіжного заходу переховуватися від суду, та вважає обґрунтованими доводи прокурора про існування ризиків, які стали підставою для застосування відносно ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 запобіжних заходів.

При цьому суд враховує практику Європейського суду з прав людини, згідно якої тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

З урахуванням того, що судове провадження не завершено, запобіжний захист щодо обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, спливає, підстав заявлених захистом для скасування або заміни запобіжного заходу в судовому засіданні не встановлено. Підстави, які були враховані слідчими суддями та судом при обранні міри запобіжного заходу не відпали, є доцільним продовжити запобіжні заходи щодо обвинувачених на період, визначений ч.3 ст.331 КПК України.

Вищевказані обставини свідчать про неможливість запобігання встановленим ризикам шляхом застосування до обвинувачених більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою та домашній арешт.

З огляду на зазначене підстав для задоволення клопотання захисту про зміну запобіжного заходу не має.

Таким чином, суд вважає доцільним продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 строком на шістдесят днів, та домашній арешт відносно ОСОБА_14 , ОСОБА_12 на два місяці.

Керуючись ст.ст. 197, 331, 372, 392 КПК України, -

УХВАЛИЛА:

В задоволені клопотання захисту про зміну запобіжного заходу відмовити.

Клопотання прокурора щодо продовження запобіжного заходу задовольнити.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою продовжити терміном 60 днів відносно обвинувачених ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до «24.00» год. 16.05.2017р. з триманням обвинувачених в закладі кримінально-виконавчої системи.

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту продовжити терміном на два місяці відносно обвинувачених:

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ,

Копію ухвали направити до закладу кримінально-виконавчої системи для виконання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2 ОСОБА_3