АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 211/4764/16-к Суддя 1 інстанції ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/774/887/К/16 Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі 13 грудня 2016 року апеляційну скаргу прокурора на ухвалу Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 листопада 2016 року про повернення обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000285, за обвинуваченням ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч.5 ст.191 КК України, прокурору для усунення, зазначених в ухвалі порушень вимог ст. 291 КПК України.
Учасники судового провадження:
Прокурор ОСОБА_7
Обвинувачений- ОСОБА_6 .
Захисник обвинуваченого-адвокат - ОСОБА_8 .
В апеляційній скарзі прокурор просить оскаржувану ухвалу скасувати і призначити новий розгляд обвинувального акту у суді першої інстанції.
Ухвалою Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 листопада 2016 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР за № №0000285 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч.5 ст.191 КК України повернуто прокурору для усунення порушень вимог ст.291 КПК України.
Свої доводи суд мотивував тим, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 не відповідає вимогам ст.291 КПК України, а саме в обвинувальному акті прокурором формулюванні обвинувачення не містять фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими стосовно кожного потерпілого у справі. Не конкретизовано і місце, час, способи, мотиви вчинення кримінального правопорушення, що позбавляє суд можливості вирішити в тому числі питання щодо підсудності справи Довгинцівському районному суду м. Кривого Рогу. При цьому, у суду відсутній правовий механізм примушення прокурора до усунення недоліків обвинувального акту під час судового розгляду шляхом зміни обвинувачення. Тому, суд першої інстанції прийшов до висновку, що обвинувачення ОСОБА_6 винусуно неконкретне, що порушує його право на захист у зв`язку із чим неможливо призначити кримінальне провадження до судового розгляду і як наслідок обвинувальний акт повернув прокурору.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги прокурор посилається на незаконність та необгрунтованість ухвали суду. На думку прокурора, підстави, на які послався суд повертаючи обвинувальний акт прокурору є неправомірними, та не відповідають ст.291 КПК України, яка визначає загальні вимоги до обвинувального акту. Такі вимоги при складенні обвинувального акту дотримано. На думку апелянта, суд не послався на жодну частину обвинувального акта, яка б свідчила чи спростовувала свідчення зазначені в ухвалі. На думку прокурора, в обвинувальному акті чітко зазначені спосіб та місце вчинення кримінального правопорушення щодо кожного потерпілого та розмір збитків завданих кожному потерпілому. Також в обвинувальному акті, на думку апелянта, чітко зазначені всі елементи складу кримінального правопорушення, які необхідні для кваліфікацій дій винного, зазначено час, місце, спосіб, мотиви злочину.
В судовому засіданні, при апеляційному розгляді, прокурор підтримав апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні, просив колегію суддів задовольнити її в повному обсязі; обвинувачений та його захисник просили апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення оскільки ухвала суду першої інстанції про повернення обвинувального акту прокурору є обґрунтованою.

Відповідно до ст. 402 КПК України, заперечення на апеляційну скаргу сторонами судового провадження надані не були.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду Дніпропетровської області, вислухавши думки учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у апеляційній скарзі доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 415 КПК України висновки і мотиви з яких скасовані судові рішення є обов`язковими для суду першої інстанції при новому розгляді.

Як вбачається з ухвали Довгинцівського районного суду м. Кривого рогу Дніпропетровської області від 22 квітня 2016 року, яка ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 05 липня 2016 року залишена без змін, обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР за № №0000285 за обвинуваченням ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч.5 ст.191 КК України вже повертався прокурору для усунення порушень вимог ст. 291 КПК України з підстав неконкретного формулювання прокурором обвинувачення, яке не містить фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, стосовно кожного потерпілого у справі, де зазначалось, що не конкретизовано і місце, час, способи, мотиви вчинення кримінального правопорушення, що уномежливлювало суд вирішити питання щодо підсудності справи Довгинцівському районному суду м. Кривого Рогу.

30 вересня 2016 року вищезазначений обвинувальний акт вдруге був направлений до Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, який ухвалою від 22 листопада 2016 року був знову повернутий прокурору Криворізької місцевої прокуратури №3 для усунення недоліків. Так, як зазначив суд першої інстанції, обвинувальний акт у відношенні ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч.5 ст. 191 КК України не містить виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які слідчий, прокурор, вважають встановленими стосовно кожного потерпілого у справі; не конкретизовано місце, час, способи і мотиви вчинення кримінального правопорушення, що позбавляє суд можливості вирішити питання щодо підсудності справи саме Довгинцівському районному суду м. Кривого Рогу, тобто повертає обвинувальний акт прокурору з аналогічних підстав, зазначених в ухвалі Апеляційного суду Дніпропетровської області 05 липня 2016 року.

З огляду на вищезазначене, колегія суддів приходить до висновку, що вимоги ч.3 ст. 415 КПК України, щодо усунення недоліків обвинувального акта були не виконані прокурором, у зв`язку із чим ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою.

Як вже зазначалось відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває особі обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.
При цьому обвинувачення згідно з п. 13 ч. 1ст.3 КПК України - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленомуКПК України. Для формулювання обвинувачення необхідно встановити всі елементи складу кримінального правопорушення (суб`єкт, об`єкт, суб`єктивна та об`єктивна сторона) та викласти зазначене у відповідному процесуальному документі. Саме в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта суд першої інстанції здійснює судовий розгляд, як це передбачено вимогами ст. 337 КПК України.
Доводи апеляційної скарги прокурора про те , що суд при винесені ухвали , взагалі не послався на жодні обставини та докази на підставі яких прийняв своє рішення, самостійно вийшов за межі наданих кримінальним процесуальним законом повноважень, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки вони спростовуються матеріалами провадження.
Відповідно до п. 3 ч.3ст. 314 КПК України при проведенні підготовчого судового засідання, за умови, що обвинувальний акт не відповідає вимогам Кримінального процессуального кодексу України, суд має право повернути обвинувальний акт прокурору.
Суд першої інстанції дотримався цих вимог закону та відповідно до вимог ст. 372 КПК України навів в ухвалі мотиви , з яких прийшов до висновку про невідповідність обвинувального акту щодо ОСОБА_6 вимогам ст. 291 КПК України, що перешкоджає призначенню кримінального провадження до судового розгляду на підставі цього обвинувального акту
Як вбачається зі змісту оскаржуваної ухвали підставою для повернення обвинувального акту прокурору, на думку суду, є порушення органом досудового слідства, при складанні обвинувального акту вимог ст. 291 КПК України.
Згідно ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити в тому числі виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Однак, всупереч вказаній нормі кримінального процесуального закону, в обвинувальному акті не викладені конкретні обставини кримінального правопорушення (час, місце, спосіб, форма вини, мотив і мета вчинення злочину).
Відповідно до обвинувального акту в ході досудового розслідування встановлено, що кримінальним правопорушенням, яке вчинив ОСОБА_6 , спричинено майнову шкоду, а саме: виконкому Довгинцівської районної у місті ради Дніпропетровської області в особі відділу освіти у розмірі 527 985,55 грн.; виконкому .Жовтневої районної, у місті ради Дніпропетровської області в особі відділу освіти у розмірі 640 650,68 грн.; виконкому Тернівської районної у місті ради Дніпропетровської області в особі відділу освіти у розмірі 435 203,48 грн.; виконкому Інгулецької районної у місті ради Дніпропетровської області в особі відділу освіти у розмірі 264 030,42 грн.
Однак, судом першої інстанції правильно було зазначено, що викладене прокурором обвинувачення не конкретне, не зазначено місце, час, способи, мотиви вчинення кримінального правопорушення, що позбавляє суд можливості вирішити питання щодо підсудності справи Довгинцівському районному суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області і при цьому порушує права обвинуваченого на захист, так як обвинувачений має право знати у вчиненні якого кримінального правопорушення його обвинувачують.
Викладення фактичних обставин кримінального правопорушення, формулювання обвинувачення та правова кваліфікація з посиланням на закон про кримінальну відповідальність, має бути чітким, зрозумілим, не повинен містити протиріч, неточностей та неоднозначного тлумачення і лише в такому випадку особа зможе ефективно захищатись від висунутого обвинувачення та не буде порушене її право на захист.
При таких обставинах колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про невідповідність обвинувального акту щодо ОСОБА_6 вимогам ст. 291 КПК України, що перешкоджає призначенню кримінального провадження до судового розгляду на підставі цього обвинувального акту, а тому обвинувальний акт обґрунтовано повернуто прокурору.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора - залишити без задоволення, а ухвалу Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 листопада 2016 року про повернення обвинувального акту з додатками у кримінальному провадженні №0000285, за обвинуваченням ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч.5 ст.191 КК України, прокурору для усунення, порушень вимог ст. 291 КПК України - залишити без змін.
Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.
Судді Апеляційного суду
Дніпропетровської області
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4