Справа №467/792/15-к 16.01.2017
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 січня 2017 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3 ,
за участю секретаря ОСОБА_4 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу законного представника засудженого ОСОБА_5 ОСОБА_6 на ухвалу Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 22 липня 2016 року про залишення без задоволення заяви законного представника ОСОБА_6 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Арбузинського районного суду Миколаївської області від 01.07.2015 р. відносно ОСОБА_5 .
Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_7 ,
засуджений ОСОБА_5 ,
захисник ОСОБА_8 ,
законний представник ОСОБА_6 ,
Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.
Ухвалою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 22 липня 2016 року заяву законного представника ОСОБА_6 про перегляд у зв`язку з нововиявленими обставинами вироку Арбузинського районного суду Миколаївської області від 01.07.2015 р. залишено без задоволення.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
Законний представник ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу суду та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.
Законний представник ОСОБА_6 в апеляційній скарзі зазначає, що ухвала суду є незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки судове засідання 22.07.2016 р. про перегляд вироку за нововиявленими обставинами, на порушення вимог ч. 2 ст. 37 КК України, відбулось за участю іншого прокурора та за відсутності потерпілої ОСОБА_9 , що є порушенням п. 1 ч. 1 ст. 415 КПК України.
Вважає, що суд безпідставно відхилив її клопотання про допит ОСОБА_10 , який на її думку, під психічним примусом втягнув неповнолітніх, в тому числі і її сина ОСОБА_5 у злочинну діяльність та не допитав свідка ОСОБА_11 , який це бачив та може підтвердити, прийняв до уваги лише покази засудженого ОСОБА_12 , який разом із ОСОБА_10 все спланував. Вказані обставини на її думку не були відомі суду на момент розгляду справи, а тому в розумінні п. 5 ч. 2 ст. 459 КК України є нововиявленими. Також вважає, що засуджений ОСОБА_12 надавав неправдиві свідчення.
Зазначає, що наведені обставини Южноукраїнським міським судом Миколаївської області не досліджувались і не знайшли свого відображення в ухвалі від 26.04.2016 р.
На її думку судом не прийнято до уваги роз`яснення, викладені в п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 27.02.2004 р. «Про застосування судами законодавства про відповідальність за втягнення неповнолітніх у злочинну чи іншу антигромадську діяльність».
Узагальнений виклад позиції інших учасників судового провадження.
В запереченні на апеляційну скаргу прокурор просить ухвалу Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 22.07.2016 р. залишити без змін, а апеляційну скаргу законного представника без задоволення. Вказує на безпідставність наведених апелянтом доводів, які не свідчать про неправильність вироку, а фактично зводяться до оскарження вироку з питань неповноти судового розгляду, а тому не дають суду підстав для перегляду судового рішення.
Обставини, встановлені судом першої інстанції.
29.06.2016 р. до Южноукраїнського міського суду Миколаївської області з Апеляційного суду Миколаївської області надійшли матеріали кримінального провадження відносно ОСОБА_5 та ОСОБА_12 за ч. 2 ст. 186 КК України із заявою законного представника засудженого ОСОБА_5 ОСОБА_6 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Арбузинського районного суду Миколаївської області від 01.07.2015 р., яким ОСОБА_5 засуджено за ч. 2 ст. 186 КК України, із застосуванням ст. 71 КК України, до 5 років 1 місяця позбавлення волі.
В обґрунтування заяви ОСОБА_6 посилалась на те, що 10.02.2016 р. їй стало відомо про здійснення на її сина ОСОБА_5 тиску з боку ОСОБА_10 , який фактично примусив її сина пограбувати ОСОБА_9 , що може підтвердити свідок ОСОБА_11 .
Суд першої інстанції залишив без задоволення заяву законного представника ОСОБА_6 , зазначивши, що викладені в заяві обставини не дають підстав для перегляду вироку Арбузинського районного суду Миколаївської області від 01.07.2015 р., оскільки в судовому засіданні встановлено, що засуджені ОСОБА_5 та ОСОБА_12 давали показання про обставини вчинення ними злочину добровільно, без жодного тиску з боку інших осіб, що дозволило суду зробити висновок про їх щире каяття, засуджений ОСОБА_12 відносно ролі ОСОБА_10 у подіях, поясняв, що ОСОБА_10 ні на нього, ні на ОСОБА_5 психічного примусу не здійснював та не підбурював їх на скоєння злочину.
Заслухавши доповідь судді, засудженого ОСОБА_5 , його законного представника ОСОБА_6 та захисника на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечував проти задоволення клопотання, вивчивши надані матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга законного представника ОСОБА_6 не підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції.
Вироком Арбузинського районного суду Миколаївської області від 1 липня 2015 року ОСОБА_5 і ОСОБА_12 засуджені за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України. ОСОБА_5 призначено покарання, із застосуванням ст. 71 КК України, у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі, ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 8 вересня 2015 року вирок суду залишений без змін.
Ухвалою Арбузинського районного суду Миколаївської області від 17.11.2015 р. відмовлено у задоволенні заяви законного представника ОСОБА_6 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Арбузинського районного суду Миколаївської області від 01.07.2015 р. відносно ОСОБА_5 . Ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 05.01.2016 р. ухвала Арбузинського районного суду Миколаївської області від 17.11.2015 р. залишена без змін.
Ухвалою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 26.04.2016 р. заява законного представника ОСОБА_6 залишена без задоволення, ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 16.06.2016 р. ухвала скасована із призначенням нового розгляду у суді першої інстанції.
Відповідно до ст. 460 КПК України, учасники судового провадження мають право подати заяву про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення суду будь-якої інстанції, яке набрало законної сили.
Відповідно до положень ст. 466 КПК України, заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами розглядається судом згідно з правилами, передбаченими КК України для кримінального провадження в суді тієї інстанції, яка здійснює перегляд.
Відповідно до вимог п.п. 1, 5 ч. 2 ст. 459 КПК України, на які посилається апелянт, нововиявленими обставинами визнаються завідомо неправдиві показання обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок та інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухвалені судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку, що належить переглянути.
За положеннями ст.459 КПК України обов`язковою умовою розгляду справи за нововиявленими обставинами, мають бути абсолютно нові, раніше не відомі суду обставини, що у матеріалах справи не висвітлені і потребують окремого розслідування.
Факт неправдивості показань обвинуваченого, підозрюваного встановлюється матеріалами розслідування.
Тобто поновленню справи за такими обставинами обов`язково повинно передувати досудове розслідування та притягнення винних осіб до відповідальності.
В апеляційній скарзі законний представник ОСОБА_6 стверджує що підбурювання певною особою ОСОБА_5 до скоєння злочину є нововиявленими обставинами, які свідчать про невинуватість останнього. Але такі твердження є безпідставними, оскільки факт вчинення ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, знайшов своє підтвердження в ході розгляду даного кримінального провадження дослідження доказів відбулось в порядку, визначеному ч. 3 ст. 349 КПК України. ОСОБА_5 і ОСОБА_12 правом надати показання в суді скористались, надали показання, яки вважали за необхідне, наводили певні обставини вчинення злочину. Під час розгляду заяви законного представника ОСОБА_6 був допитаний засуджений ОСОБА_12 , який заперечував наявність тих обставин, на які посилається апелянт.
Із наданих законним представником ОСОБА_6 копій документів слідує, що 24.10.2016 р. після отримання ухвали слідчого судді Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 05.10.2016 р., слідчим до ЄРДР внесено відомості в порядку ст. 214 КПК України за заявою (повідомленням) ОСОБА_6 від 25.07.2016 р. про притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_10 , а тому твердження апелянта про скоєння останнім злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186 та ч. 1 ст. 304 КК України на даний час є передчасними та припущенням.
Що стосується дотримання судом вимог КПК України, під час розгляду заяви законного представника ОСОБА_6 , то відповідно до ч. 1 ст. 37 КПК України, прокурор, який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, визначається керівником відповідного органу прокуратури після початку досудового розслідування. У разі необхідності керівник органу прокуратури може визначити групу прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні, а також старшого прокурора такої групи, який керуватиме діями інших прокурорів.
За матеріалами кримінального провадження першим заступником керівника Первомайської місцевої прокуратури Миколаївської області постановою від 21.07.2016 р. призначено групу прокурорів у кримінальному провадженні №00000778, серед яких зазначений прокурор Арбузинського відділу Первомайської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_13 , який брав участь у даній справі при перегляді вироку за нововиявленими обставинами в суді першої інстанції.
Також ст. 466 КПК України визначено порядок здійснення перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, частиною другою якої визначено, що учасники судового провадження повідомляються про дату, час та місце розгляду справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду заяви і перегляду судового рішення.
За матеріалами кримінального провадження потерпіла ОСОБА_9 належним чином повідомлялась про розгляд заяви законного представника ОСОБА_6 про перегляд вироку за нововиявленими обставинами і її неявка не перешкоджала розгляду заяви законного представника ОСОБА_6 .
Враховуючи наведене, доводи апелянта в частині істотного порушення судом першої інстанції вимог кримінально-процесуального закону у зв`язку з порушенням порядку перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами за участю іншого прокурора та без участі потерпілої ОСОБА_9 позбавлені підстав.
Отже, постановляючи ухвалу про відмову в задоволенні заяви законного представника про перегляд ухвали суду за нововиявленими обставинами, суд першої інстанції правильно обґрунтував своє рішення на підставі положень ч. 2 ст. 459 КПК України.
З огляду на наведене, апеляційна скарга законного представника ОСОБА_6 не підлягає задоволенню, ухвала суду є законною і підстав для її скасування, як того просить апелянт, не вбачається.
Керуючись ст.ст. 407, 409, 412, 424, 532 КПК України, апеляційний суд, -
п о с т а н о в и в :
апеляційну скаргу законного представника ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 22 липня 2016 року без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді

_____________________ ______________ __________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3