Справа № 333/261/17
Справа №333/261/17
Провадження №1-кс/333/61/17
УХВАЛА

Іменем України
18 січня 2017 року м.Запоріжжя

Слідчий суддя Коммунарського районного суду м.Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора Запорізької місцевої прокуратури №2 Запорізької області ОСОБА_3 , слідчого Комунарського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Комунарського районного суду м.Запоріжжя, клопотання слідчого Комунарського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Запорізької місцевої прокуратури №2 Запорізької області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000194 і додані до нього матеріали відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя, громадянина України, українця, офіційно непрацюючого, неодруженого, не є депутатом, зареєстрованого і проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
18 січня 2017 року слідчий Комунарського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_4 звернулася до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000194 відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України.

Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що 12 січня 2017 року, о 21-30 годині, ОСОБА_5 , маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя і здоров`я потерпілої, з проникненням у інше приміщення, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 і ОСОБА_8 , з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, знаходячись біля магазину «Дюна», що розташований за адресою: м.Запоріжжя, вул.Новокузнецька, буд.36, вступили у злочинну змову з метою викрадення грошових коштів із зазначеного магазину. Після чого, ОСОБА_5 і ОСОБА_8 , впевнившись, що у приміщенні вказаного магазину немає відвідувачів, повідомили про це ОСОБА_7 , який вже в заздалегідь заготовленій пластмасовій масці на обличчі зайшов до приміщення магазину, а самі залишились ззовні біля входу до нього. Після чого ОСОБА_9 , зайшовши до приміщення магазину, і задля виконання злочинного умислу перестрибнув торговий прилавок, де відчинив касовий апарат, з якого відкрито викрав грошові кошти і поклав до внутрішнього карману одягнутої на ньому куртки. У цей момент продавець магазину ОСОБА_10 почала робити спроби припинення протиправних дій останнього, у зв`язку з чим він наніс їй близько п`яти ударів в область руки і обличчя, від яких потерпіла упала на підлогу, а ОСОБА_7 тим часом схопив з прилавка її мобільний телефон «Samsung G 350 E», вартістю 3000,00 гривень і з вітрини блок цигарок, в якому знаходилось 9 пачок цигарок «Ротманс», вартістю по 19,00 гривень за кожну, загальною вартістю 171,00 гривня, і з викраденим майном вибіг з приміщення магазину. У результаті злочинних дій ОСОБА_5 , ОСОБА_8 і ОСОБА_7 потерпілій ОСОБА_10 спричинено майнову шкоду у загальному розмірі 3000,00 гривень, а потерпілій ОСОБА_11 , яка є власником вказаного магазину, спричинено майнову шкоду у загальному розмірі 171,00 гривня.

Умисні дії ОСОБА_5 кваліфіковані органом досудового розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у інше приміщення.

18 січня 2017 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України.

У зв`язку із викладеним, орган досудового розслідування прийшов до висновку, що для забезпечення належної явки підозрюваного ОСОБА_5 в слідчі органи і суд, можливості виконання у відношенні нього процесуальних рішень, останньому необхідно обрати як запобіжний захід тримання під вартою, з наступних підстав: ОСОБА_5 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.186 КК України, що відноситься згідно зі ст.12 КК України до категорії тяжких злочинів, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 4 до 8 років; зібрані слідством докази по справі достатньо вказують на винність ОСОБА_5 у скоєнні вищезазначеного кримінального правопорушення, що підтверджується показаннями потерпілої, свідків, іншими матеріалами кримінального провадження; підозрюваний ніде не працює, а отже не має постійного джерела доходів. Таким чином, враховуючи те, що, перебуваючи на волі, ОСОБА_5 активно перешкоджатиме встановленню істини по справі, що не дозволить виконати прийняті відносно нього процесуальні рішення, а також, приймаючи до уваги те, що підозрюваний, усвідомлюючи ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення і невідворотності покарання за його вчинення, може переховуватись від органів досудового розслідування або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, орган досудового розслідування просить суд застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід тримання під вартою.

Слідчий у судовому засіданні підтримав своє клопотання у повному обсязі і послався на обставини, які у ньому були викладені.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання слідчого у повному обсязі, а також стверджував, що вжиття більш м`яких запобіжних заходів, що передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України, є недостатньою мірою з огляду на обставини скоєного і ризики, які існують.

Підозрюваний ОСОБА_5 , після роз`яснення йому слідчим суддею прав, передбачених ч.2 ст.193 Кримінального процесуального кодексу України, пояснив, що свої інтереси бажає представляти сам, в послугах захисника потреби не має. Відмова від захисника, не пов`язана з відсутністю матеріальних коштів.

У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 щодо задоволення клопотання слідчого заперечував, просив суд відмовити слідчому у задоволенні його клопотання, посилаючись на відсутність підстав вважати, що він може здійснити дії, перераховані ч.1 ст. 177 КПК України, і просив застосувати менш суворий запобіжний захід, ніж тримання під вартою домашній арешт. Також пояснив, що він дійсно вчинив інкриміноване йому кримінальне правопорушення, щиро розкаюється у скоєному.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя доходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 13 січня 2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про скоєння кримінального правопорушення за ч.3 ст.186 КК України (кримінальне провадження №0000194).

Клопотання слідчого, погоджене з прокурором Запорізької місцевої прокуратури №2 Запорізької області ОСОБА_3 , оформлене відповідно до вимог ст.184 Кримінального процесуального кодексу України. До матеріалів клопотання додані копії документів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження і долучено розпис ОСОБА_5 про вручення йому 18 січня 2017 року, о 14-10 годині, копії клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу тримання під вартою, а також копії матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу. Таким чином, враховуючи, що розгляд клопотання розпочався о 18-30 годині, слідчим виконані вимоги ч.3 ст.184 Кримінального процесуального кодексу України у повному обсязі.

Під час судового засідання встановлено, що підозрюваний у порядку ст.209 КПК України по даному кримінальному провадженню не затримувався. Час дії ухвали про обрання запобіжного заходу рахувати з моменту вручення підозри о 13-10 годині 18 січня 2017 року.

18 січня 2017 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України.

Відповідно до ч.1 ст.177 Кримінального процесуального кодексу України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Згідно з ч.2 ст.177 Кримінального процесуального кодексу України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

У рішенні по справі «Феррарі-Браво проти Італії» Європейський суд з прав людини вказує, що затримання і тримання особи під вартою допустимі не лише у випадку доведеності факту скоєння злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою попереднього розслідування, досягненню мети якого і є тримання під вартою. Факти, що викликають підозру, не обов`язково повинні бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу.
На підставі пункту 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п.32, Series A, №182).

Згідно з п.1 ч.1 ст.178 КПК України слідчий суддя при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу зобов`язаний оцінити вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_5 кримінального правопорушення, на думку слідчого судді, підтверджується протоколом допиту потерпілої, протоколом огляду місця події, протоколами допитів свідків, протоколом пред`явлення особи для впізнання та іншими матеріалами кримінального провадження.

Інкриміноване підозрюваному кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.186 КК України, відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином, санкцією статті якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 4 до 8 років.

При застосуванні запобіжного заходу слідчий суддя також оцінює в сукупності такі обставини: міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці проживання неодружений, на утриманні дітей чи інших осіб немає, мешкає за місцем реєстрації, офіційно не працює, раніше не судимий, його стан здоров`я зі слів підозрюваного на обліку у психіатра і нарколога не знаходиться, хронічними захворюваннями не страждає.

На думку слідчого судді, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, дані про особу підозрюваного, а саме те, що останній раніше не судимий, будучи працездатною особою, ніде не працює і не навчається, що характеризує його як особу схильну до вчинення корисливих злочинів і дає підстави вважати, що основним джерелом його доходів є злочинна діяльність, перебуваючи на волі, переховувався від органу досудового розслідування, відсутність у нього стійких соціальних зв`язків, конкретні обставини інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення, зокрема, суспільна небезпечність дій підозрюваного для оточуючих, свідчить про існування з боку підозрюваної особи наступних ризиків: переховуватися від органів досудового розслідування або суду, перешкоджати кримінальному провадженню, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу та недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. У кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Таким чином, враховуючи обставини, перераховані у ст.178 КПК України, а також доведеність слідчим, прокурором під час розгляду клопотання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України, не може запобігти наведеним під час розгляду клопотання ризикам, оцінюючи ступінь порушення цінностей суспільства у даному кримінальному провадженню, намагаючись забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, слідчий суддя вбачає, що клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно задовольнити і застосувати до останнього запобіжний захід тримання під вартою.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно з ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Враховуючи той факт, що злочин, в якому підозрюється ОСОБА_5 , підпадає під перелік злочинів, визначених ч.4 ст. 183 КПК України, а саме: вчинений із застосуванням насильства, тому слідчий суддя вважає за можливе не визначати розмір застави у кримінальному провадженні.

Відповідно до ст.198 КПК України висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

Керуючись, ст.ст.3, 176, 177, 178, 183, 184, 198 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :
Клопотання слідчого Комунарського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Запорізької місцевої прокуратури №2 Запорізької області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000194 задовольнити повністю.
Застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням у Запорізькому слідчому ізоляторі Управління державної пенітенціарної служби України в Запорізькій області.

Виконання ухвали доручити начальнику Запорізького слідчого ізолятору Управління державної пенітенціарної служби України в Запорізькій області.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Строк дії ухвали рахувати з 13-10 години 18 січня 2017 року. Ухвала діє до 13-10 години 17 березня 2017 року.
Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її винесення до Апеляційного суду Запорізької області.

Слідчий суддя Комунарського районного суду
м.Запоріжжя ОСОБА_1