№ 1-кп/521/242/17

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України,
обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 369-2 КК України,-
Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 звернувся до суду із клопотанням про зняття арешту та повернення майна, посилаючись на те, що накладаючи арешт на зазначене майно, слідчий суддя виходив з того, що вилучене майно, речі та грошові кошти можуть бути використані як докази у кримінальному провадженню, оскільки могли зберегти на собі сліди злочинів, та можуть бути незаконно набутим майном, із урахуванням того факту що ОСОБА_4 повідомили про підозру у вчиненні корисливого правопорушення, за яке санкцією статті передбачене обов`язкове додаткове покарання у вигляді конфіскації майна. З метою забезпечення виконання завдань кримінального провадження, збереження від втрати, знищення чи перетворення вилучених речей, задля використання їх у доказових цілях.
В подальшому, під час досудового розслідування слідчим або прокурором не встановлено та не доведено фактів, які б підтверджували наявність мотивів, що стали підставою для арешту майна. В направленому до суду обвинувальному акті не міститься жодної інформації про те що вилучені майно, речі та грошові кошти будь-яким чином мають відношення до інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, або його наслідкам, були здобуті злочинним шляхом, чи в незаконний спосіб, або можуть бути використані у доказових цілях.
Також необхідно звернути увагу на те, що санкцією ч. ч.2 ст.369-2 КК України конфіскація майна не передбачена ні в якості основного ні додаткового покарання.
В судовому засідання сторона захисту підтримала подане клопотання та просила його задовольнити в повному обсязі.
Прокурор заперечував проти задоволення клопотання захисника, надав письмові заперечення на клопотання про зняття арешту та повернення майна.
Розглянувши клопотання захисника ОСОБА_5 , вивчивши надані суду матеріали, вислухавши думку прокурора, захисника та обвинуваченого, суд приходить до висновку, що клопотання захисника не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку.
Зазначене у клопотанні ОСОБА_6 майно, відповідно до вимог ст. 98 КПК України визнані речовими доказами та відповідно до ст. 170 КПК України на них було накладено арешт.
Відповідно до ст. 357 КПК України речові докази під час судового розгляду досліджуються та оглядаються судом.
На підставі вище викладеного, суд приходить до висновку, що на даний час відповідно до обраного порядку дослідження доказів, письмові та речові докази по вказаному кримінальному провадженні та документи, на підставі яких вказане майно вилучалось, судом не досліджувались та не вивчались, у зв`язку із чим прийняття на даний час рішення щодо скасування арешту, зазначеного у клопотанні ОСОБА_6 майна є передчасним та таким, що порушує порядок судового розгляду.
Керуючись ст.ст. 349, 369-371, 372 КПК України, суд. -
Суддя ОСОБА_1