Справа №636/3192/16-к
Провадження №1-кп/636/94/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 липня 2017 року м. Чугуїв
Чугуївський міський суд Харківської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю прокурора ОСОБА_2
обвинуваченого ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
розглянувши у судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000023 від 13.01.2015 року за обвинувальним актом стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчука Полтавської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, не одруженого, раніше судимого:
- 06.07.2012 року вироком Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України засуджено до позбавлення волі строком на 4 роки, із застосуванням ст. 75 КК України звільнено з іспитовим строком на 2 роки;
- 25.12.2014 року вироком Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області за ч. 2 ст. 185 КК України засуджено до позбавлення волі строком на 3 роки, із застосуванням ст. 75 КК України звільнено з іспитовим строком на 2 роки;
- 03.09.2015 року ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області, за сукупністю вироків, на підставі ст. 71 КК України, визначено остаточне покарання шляхом часткового приєднання до покарання призначеного вироком Автозаводського районного суду м. Кременчука від 25.12.2014 року невідбутого покарання призначеного за вироком того ж суду від 06.07.2012 року та вважати ОСОБА_3 засудженим на 4 роки та 1 місяць позбавлення волі, колишнього військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, призваного 08.08.2014 року Кременчуцьким ОМВК у Полтавській області, оператора СБР-3 5 механізованої роти 1 механізованого батальйону військової частини польова пошта НОМЕР_1 , солдата, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
08.08.2014 року на підставі Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 21.07.2014 року №607/2014, затвердженого Законом України №1595-VІІІ від 22.07.2014 року солдат запасу ОСОБА_3 призваний ІНФОРМАЦІЯ_2 на військову службу за призовом під час мобілізації. В цей же день, наказом командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 №162 від 08.08.2014 року солдата ОСОБА_3 призначено на посаду оператора СБР-3 5 механізованої роти 1 механізованого батальйону військової частини польова пошта НОМЕР_1 та поставлено на всі види забезпечення.
Відповідно до ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, які проходять військову службу відповідно до законодавства.
Являючись військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, солдат ОСОБА_3 у відповідності до вимог ст.ст. 9, 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, суворо дотримуватися Статутів Збройних Сил України, бути дисциплінованим, не допускати негідних вчинків самому та утримувати від них інших військовослужбовців. Проте, солдат ОСОБА_3 , достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством, яке регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, та маючи можливість належно їх виконувати, свідомо допустив їх порушення та виявив небажання проходити військову службу та тимчасово ухилитись від її проходження.
Так, близько 08:00 години 31.10.2014 року солдат ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, реалізуючи свій злочинний намір, діючи умисно, порушив вимоги зазначеного вище законодавства та самовільно, без поважних причин, залишив військову частину польова пошта НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_3 . Цього ж дня, солдат ОСОБА_3 , діючи з метою тимчасово ухилитись від військової служби, убув за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 . Незаконно перебуваючи поза місцем служби за вказаною адресою солдат ОСОБА_3 проводив час вільно, на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням службових обов`язків. 03.06.2016 року солдат ОСОБА_3 вирішив припинити ухилятись від військової служби та цього ж дня самостійно прибув до військової частини польова пошта НОМЕР_1 і приступив до виконання своїх обов`язків.
Наказом командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 №123 від 13.06.2016 року ОСОБА_3 звільнено з військової служби.
Таким чином, солдат ОСОБА_3 будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації і проходячи її на посаді оператора СБР-3 5 механізованої роти 1 механізованого батальйону військової частини польова пошта НОМЕР_1 , близько 08:00 години 31.10.2014 року самовільно залишив військову частину польова пошта НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_3 , та продовжував ухилятися від військової служби до 02.06.2016 року, понад один місяць.
Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю, щиро розкаявся та підтвердив обставини вчинення ним кримінального правопорушення.
За згодою сторін, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України, судом було визнано недоцільним дослідження всіх доказів по справі, що були зібрані в ході досудового розслідування стосовно фактичних обставин справи, оскільки обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також фактичні обставини справи ніхто не оспорює, крім того учасникам судового провадження роз`яснено, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Тому суд обмежив дослідження фактичних обставин справи, а саме: допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого:
- згідно службової характеристики від 01.12.2014 року - обвинувачений під час проходження військової служби зарекомендував себе з позитивної сторони, військовослужбовець, який досяг належного рівня бойової підготовки в своєму підрозділі (а.к.п.43);
- довідки головного лікаря Кременчуцького обласного наркологічного диспансеру від 31.07.2015 року за №884 та від 21.06.2016 року за №605, головного лікаря Кременчуцького обласного психоневрологічного диспансеру свідчать про те, що обвинувачений на обліку у лікаря нарколога та психіатра у вказаних закладах не перебуває (а.к.п.65, 66, 74);
- у довідці №499-21062016/63103 ОСК ГУНП України в Полтавській області зазначено, що обвинувачений раніше до кримінальної відповідальності притягувався (а.к.п.97);
Дослідивши, співставивши та проаналізувавши вивчені в справі докази, суд приходить до висновку, що покази обвинуваченого мають характер логічних, послідовних та таких, що в сукупності з іншими наведеними доказами дозволяють суду зробити обґрунтований висновок про те, що обвинувачений своїми діями вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 407 КК України, а саме: самовільне залишення військової частини, вчинене військовослужбовцем (крім строкової служби), тривалістю понад один місяць.
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує характер та суспільну небезпеку скоєного, особу обвинуваченого, позитивно характеризуючі особу дані, пом`якшуючою покарання обставиною є щире каяття, обтяжуючих покарання обставин суд не вбачає.
Крім того, судом враховане те, що ОСОБА_3 неодноразово засуджений, так, 03.09.2015 року ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області, за сукупністю вироків, на підставі ст. 71 КК України, йому визначено остаточне покарання шляхом часткового приєднання до покарання призначеного вироком Автозаводського районного суду м. Кременчука від 25.12.2014 року невідбутого покарання призначеного за вироком того ж суду від 06.07.2012 року та вважати ОСОБА_3 засудженим на 4 роки та 1 місяць позбавлення волі.
Відповідно до вимог ст. 65 ч.2 КК України, згідно якої особі, що скоїла злочин повинно бути призначено покарання необхідне та достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, суд вважає, що обвинуваченому необхідно обрати покарання в межах санкції ч. 3 ст. 407 КК України,

-2-
із застосуванням ст. 70 ч. 4 КК України, у виді позбавлення волі, оскільки інші види покарання не будуть мати впливу на його виправлення і саме в такому випадку буде досягнута передбачена ч. 2 ст. 50 КК України мета покарання у вигляді виправлення особи та попередження скоєння нових злочинів як обвинуваченим так і іншими особами.
Згідно повідомлення начальника ГУНП в Полтавській області Кременчуцького ВП від 11.05.2017 року ОСОБА_3 04.05.2017 року, згідно ухвали Автозаводського районного суду Полтавської області від 03.09.2015 року, затриманий та переданий до ІТТ Кременчуцького ВП для відбуття кримінального покарання у вигляді 4 років 1 місяця позбавлення волі (а.с.126).
Ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області від 08.06.2017 року ОСОБА_3 було етаповано з Сумської ВК №116 до Харківської установи виконання покарань №27, з подальшою доставкою засудженого до Чугуївського міського суду Харківської області для участі в розгляді зазначеного кримінального провадження (а.с.137).
Зі змісту повідомлення начальника відділу по контролю за виконанням судових рішень Харківської установи виконання покарань №27 від 29.06.2017 року ОСОБА_3 прибув до вказаної установи 22.06.2017 року (а.с.151).
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 374 - 376 КПК України, суд
У Х В А Л И В :
Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України і призначити йому покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі.
Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука від 03.09.2015 року, більш суворим покаранням, призначеним за цим вироком, визначити остаточне покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з моменту його затримання, тобто з 04.05.2017 року.
Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Харківської області через Чугуївський міський суд протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення, а для особи, що перебуває під вартою - з моменту вручення копії судового рішення. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуюча: