Справа № 404/7827/16-к
Номер провадження 1-кп/404/154/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 січня 2017 року Кіровський районний суд м. Кіровограда у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому кримінальне провадження, що зареєстроване в ЄРДР за № 0011093, про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровограда, українця, громадянина України, освіта базова середня, одруженого, не працюючого, без реєстрації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до вимог ст. 89 КК України є особою такою, що не має судимостей,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ :
04.09.2016 року приблизно о 21.00 год. ОСОБА_3 разом зі своїм знайомим ОСОБА_7 та раніше не знайомим ОСОБА_5 , перебували біля магазину «Кременчуцький», що розташований за адресою: м. Кропивницький, вул. Кременчуцька, 1, де спільно розпивали алкогольні напої. В цей час ОСОБА_3 помітив на шиї раніше невідомого ОСОБА_5 золотий ланцюжок. В цей момент у ОСОБА_3 виник умисел на вчинення нападу з метою заволодіння майном потерпілого.

Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи цілеспрямовано та з корисливих спонукань, ОСОБА_3 наніс удар правою рукою в область голови потерпілого ОСОБА_5 , від чого останній впав на землю та втратив свідомість, чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді оскольчатого ментального перелому нижньої щелепи більше зліва зі зміщенням уламків, гематоми правої половини обличчя, садин обличчя, закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, які відповідно до висновку експерта № 1843 від 23.11.2016 року відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості. Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, ОСОБА_3 скориставшись безпорадним станом потерпілого ОСОБА_5 , який лежав на землі без свідомості, відкрито викрав, належний потерпілому, золотий ланцюжок, 585 проби, вагою 13,15 г, вартість якої згідно висновку експерта № 320 від 25.10.2016 року становить 8277,40 грн., золотий кулон, 585 проби, вагою 4,85 г, вартість якого згідно вищевказаного висновку становить 3052,88 грн.

Після чого, ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 11330,28 грн.

Таким чином обвинувачений ОСОБА_3 вчинив напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), тобто кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 187 КК України.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні злочину визнав повністю та показав суду, що 04.09.2016 року приблизно о 21.00 год. він разом зі своїм знайомим ОСОБА_7 та раніше не знайомим ОСОБА_5 , перебували біля магазину «Кременчуцький», що розташований за адресою: м. Кропивницький, вул. Кременчуцька, 1, де спільно розпивали алкогольні напої. В цей час він побачив на шиї ОСОБА_5 золотий ланцюжок, який він вирішив викрасти. У зв`язку з чим він наніс удар правою рукою в область голови ОСОБА_5 , від чого останній впав на землю та втратив свідомість. Після чого він скориставшись безпорадним станом ОСОБА_5 , який лежав на землі без свідомості, викрав, належний останньому золотий ланцюжок з кулоном. Після чого, з місця вчинення злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

У вчиненому щиро кається, повністю визнає усі обставини злочину, вказані в його обвинуваченні, кількість та вартість викраденого, просить суворо не карати. Заявлений цивільний позов потерпілим про відшкодування матеріальної та моральної шкоди визнав частково.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні в частині заявленого цивільного позову суду надав показання, що повністю підтримує цивільний позов в частині заявленої матеріальної шкоди у розмірі 17793, 28 грн. та моральної шкоди в сумі 10000 грн., посилаючись на обставини викладені в ньому.

Обвинуваченому ОСОБА_3 та іншим учасникам судового провадження правильно зрозумілі суть обвинувачення та обставини справи. Як показав ОСОБА_3 у судовому засіданні дає покази правдиво та добровільно, оскільки повністю визнає провину у вчиненні кримінального правопорушення. У зв`язку з цим після роз`яснення всім учасникам судового провадження наслідків, передбачених ч. 3 ст. 349 КПК України, та за їх згодою при дослідженні доказів у справі суд, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі, визначив обмежитися лише допитом обвинуваченого, допитом потерпілого в частині заявленого ним цивільного позову та дослідженням матеріалів кримінального провадження, які стосуються заявленого потерпілим цивільного позову та характеризують особу обвинуваченого.

Таким чином, обвинувачення, висунуте ОСОБА_3 відповідно до обвинувального акта визнається судом доведеним, воно ніким не оспорюється.

У зв`язку з цим суд, розглядаючи справу в межах висунутого обвинувачення, кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 187 КК України, оскільки він вчинив напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій).

При призначенні ОСОБА_3 покарання суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, ОСОБА_3 вчинив злочин, віднесений до категорії тяжких.

Як особа ОСОБА_3 за місцем проживання характеризується позитивно, осудний, на обліках у лікарнях не перебуває, відповідно до вимог ст. 89 КК України є особою такою, що не має судимостей.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає те, що він розкаявся.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого, відсутні.

Із врахуванням всіх обставин справи, враховуючи тяжкість вчиненого злочину та особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який відповідно до вимог ст. 89 КК України є особою такою, що не має судимостей, офіційно не працює та немає жодного законного доходу, суд вважає за необхідне призначити йому покарання у межах санкції ч. 1 ст. 187 КК України у виді позбавлення волі однак, враховуючи те, що ОСОБА_3 характеризується позитивно, розкаявся у вчиненому, суд приходить до висновку про можливість його виправлення без відбування покарання і вважає за можливе, застосувавши ст. 75 КК України, звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням.

В ході судового розгляду потерпілим ОСОБА_5 заявлено до обвинуваченого ОСОБА_3 цивільний позов про стягнення з обвинуваченого 17793,28 грн. матеріальної шкоди витрат, понесених на придбання ліків, а також 10000 грн. у відшкодування моральної шкоди, завданої перенесеним болем, погіршенням стану здоров`я, нервовими переживаннями, порушенням звичного ритму життя, оскільки був змушений 15 днів лікуватись в стаціонарі, який обвинувачений визнав частково.

Нормами ч. 1 ст. 129 КПК України передбачено, що ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Відповідно до вимог ст.1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

При вирішенні питання про наявність підстав для задоволення цивільного позову потерпілого в частині стягнення матеріальної шкоди, суд приймає до уваги п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 31.03.1989 р. «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна», відповідно до якого, вирішуючи при постановленні вироку питання про відшкодування матеріальної шкоди, суд керується відповідними нормами цивільного, трудового та іншого законодавства, які регулюють майнову відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам, підприємствам, установам, організаціям, державі.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона в даному випадку потерпілий зобов`язаний довести ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог.

На підтвердження заявлених позовних вимог потерпілим ОСОБА_5 надано виписки з історії хвороби та копії чеків. Аналізуючи надані суду копії чеків та виписки з медичних карток, суд вважає, що позовні вимоги в частині відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином, а саме витрати на лікування в сумі 17793,28 грн. підлягають частковому задоволенню, зокрема в межах 13178,28 грн., що становить суму витрат на придбання ліків. Разом з тим, суд дійшов до висновку, що у наданих суду копіях фіскальних чеків про сплату благодійних внесків на загальну суму 4615 грн. відсутнє посилання на призначення вказаних платежів для проведення лікування потерпілому ОСОБА_5 .

Крім того, відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає:у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна;у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; в інших випадках, встановлених законом.

Зі змісту роз`яснень, наданих у п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування визначається судом залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних страждань, з урахуванням ступеня вини відповідача та інших обставин, до яких віднесено: характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість заподіяної травми, істотність вимушених змін у його життєвих стосунках, ступінь зниження престижу, який залежить від часу і зусиль, необхідних для відновлення первинного стану.

При вирішенні питання щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди суд приймає до уваги, що потерпілим не мотивовано, з чого він виходив, оцінюючи завдану йому моральну шкоду в межах 10 тис. грн. Однак, суд враховує характер вчиненого злочину, глибину фізичних та моральних страждань потерпілого, що полягають у душевних переживаннях у зв`язку з втратою попереднього стану здоров`я, витрачений значний час для відновлення попереднього стану здоров`я, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення, суд вважає, що співрозмірним понесеним потерпілим ОСОБА_5 моральним та фізичним стражданням буде моральна шкода в розмірі 4000 грн.

Судові витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ :
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.

Згідно зі ст. 76 КК України протягом іспитового строку покласти на засудженого обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Цивільний позов ОСОБА_5 - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 13178 грн. 28 коп. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 4000 грн. 00 коп. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Кіровоградської області протягом 30 діб з моменту його проголошення через Кіровський районний суд м. Кіровограда, а обвинуваченим, який тримається під вартою, у той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги , а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Кіровського районного суду м.Кіровограда ОСОБА_1