УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 серпня 2017 року Місто Одеса
В ході досудового розслідування встановлено, що 07.07.2017 співробітниками Київської міської митниці ДФС (далі - КММС ДФС) затримано міжнародне поштове відправлення - проста бандероль № б/н, що пересилалось з Нідерландів до України та проведено його митний огляд, в ході якого виявлено таблетки фігурні, фіолетового кольору, з відтиском метелика, кількістю 20 одиниць.
Досудовим розслідуванням встановлено, що вказане міжнародне поштове відправлення прямує на адресу: АДРЕСА_1 , а саме за місцем реєстрації ОСОБА_5 , який являється безпосереднім одержувачем вказаного відправлення.
Крім того, в ході досудового розслідування встановлено, що на орієнтування Управління СБ України в Одеській області, 15.07.2017 співробітниками МП «Спеціалізований» Київської ММ ДФС, розташованої за адресою: м. Київ, вул. Г. Кірпи, 2, проведено сканування міжнародного поштового відправлення № б/н, яке прямує з Нідерландів до України, на адресу ОСОБА_5 , з його подальшим розпакуванням та доглядом виявлених таблеток фіолетового кольору, та станом на теперішній час вилучені, на підставі акта про взяття проб (зразків) товарів від 15.07.2017, посадовою особою митниці.
Відповідно до висновку експертного дослідження УНД1СТСЕ СБУ № 201/5 від 19.07.2017: «Надані для проведення дослідження таблетки у кількості 20 шт., загальною масою нетто 8,590г, у своєму складі містять МДМА. (3,4 - метилендіоксиметамфетамін). МДМА. (3.4 - метилендіоксиметамфетамін) - є особливо небезпечною речовиною, обіг якої заборонено.».
Крім того, наявна інформація свідчить, що вищенаведений випадок одержання ОСОБА_5 поштових відправлень з Голандії, які містять у собі психотропну речовину, має не одиночний, а систематичний характер.
Так, на протязі часу з початку 2017 року по теперішній час у зоні діяльності Київської міської митниці виявлено та затримано, як мінімум 4 (чотири) міжнародних поштових відправлень, що прямували з Голандії до України на адресу: АДРЕСА_1 , одержувач - ОСОБА_5 , у яких була виявлена особливо небезпечна психотропна речовина «МДМА».
По кожному з вищевказаних випадків органами митниці, а саме державними інспекторами відділу митного оформлення міжнародних поштових відправлень «Укрпошта» МП «Спеціалізований» Київської міської митниці ДФС складено відповідні протоколи про порушення митних правил (далі - ПГІМП), а саме:
-ППМП № 0072/100000015/17 від 26.01.2017 (пігулки «МДМА», у кількості 188 одиниць);
-ППМП № 0090/100000015/7 від 03.02.2017 (пігулки «МДМА», у кількості 97 одиниць);
Згідно вказаним ППМП, психотропні речовини переміщувались через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів.
Слідчий у судовому засіданні підтримав клопотання та просив задовольнити його в повному обсязі.
Розглянувши клопотання слідчого, заслухавши думку слідчого, вивчивши надані до клопотання матеріали, вважаю необхідним клопотання задовольнити з наступних підстав.
Згідно ч.ч. 1,2 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому КПК України. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:
1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;
2) перелік і види майна, що належить арештувати;
3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;
4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини четвертої статті 170 цього Кодексу.
До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Згідно ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу);
4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою;
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно до ч. 1 ст. 98 КПК України: «Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення».
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя -
Клопотання слідчого в ОВС слідчого відділу УСБУ в Одеській області ОСОБА_3 задовольнити.
Виконання ухвали покласти на слідчого в ОВС слідчого відділу УСБУ в Одеській області ОСОБА_3 .
Копію ухвали про арешт майна направити слідчому та прокурору.
Відповідно до ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Одеської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1