Ярмолинецький районний суд Хмельницької області
Справа № 689/145/17
УХВАЛА
23 січня 2017 року смт. Ярмолинці

Слідчий суддя Ярмолинецького районного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю: прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Ярмолинці клопотання слідчого СВ Ярмолинецького ВП ГУ НП в Хмельницькій області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Городоцької місцевої прокуратури, що винесене в кримінальному провадженні №0000025 від 22.01.2017 р., про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Соколівка Ярмолинецького району Хмельницької області, освіта неповна середня, не працюючого, не одруженого, громадянина України, на утриманні неповнолітніх дітей не має, зареєстрований в АДРЕСА_1 , фактично проживає в АДРЕСА_2 , раніше судимого Ярмолинецьким районним судом 26.06.2014 р. за ч.2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 2 років обмеження волі, на підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнений із встановленням іспитового строку на 1 рік, 6 місяців,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 190 КК України,-

встановив:

23.01.2017 р. слідчий СВ Ярмолинецького ВП ГУНП в Хмельницькій області звернувся до суду з клопотанням, погодженим прокурором Городоцької місцевої прокуратури про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 190 КК України.

В обґрунтування клопотання посилається на те, що ОСОБА_6 будучи раніше судимим за ч. 2 ст. 185 КК України у межах іспитового строку вчинив новий злочин. Відповідно до ст. 276 КПК України, ОСОБА_6 12.06.2015 р. оголошено про підозру у вчинені злочинів передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.15 ч.2 ст.185, ст.360 КК України та 21.07.2015 р. Городоцькою місцевою прокуратурою було скеровано відповідний обвинувальний акт до Ярмолинецького районного суду. Однак, ОСОБА_6 належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та вчинив нові корисливі злочини.

Так, 22.01.2017 р. близько 12:30 год., ОСОБА_6 перебував у будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , де разом із власницею ОСОБА_7 та її співмешканцем ОСОБА_8 розпивали спиртні напої. Того ж дня, близько 13 години, до будинку ОСОБА_7 прийшла неповнолітня ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка зняла свою куртку, в якій знаходився її мобільний телефон марки ««Fly», моделі «FF179» та поклала її на стілець в одній із кімнат будинку. ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, з корисливою метою, вирішив викрасти належний неповнолітній ОСОБА_9 мобільний телефон марки «Fly», моделі «FF179».

Скориставшись відсутністю сторонніх осіб, які б слідкували за його діями, ОСОБА_6 таємно, умисно, з корисливих мотивів, повторно, викрав із кишені куртки неповнолітньої ОСОБА_9 її мобільний телефон марки «Fly», моделі «FF179», вартістю 399 грн., в якому знаходилася SIM-картка, оператора українського мобільного зв`язку «Київстар», вартістю 20 грн. та продовжив залишатися у будинку ОСОБА_7 , із викраденим мобільним телефоном, який знаходився при ньому.

В подальшому, неповнолітня ОСОБА_9 , виявивши відсутність свого мобільного телефону і у присутності ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які усвідомлювали факт крадіжки мобільного телефону, виявила даний мобільний телефон у ОСОБА_6 та попросила його повернути. Водночас, ОСОБА_6 діючи відкрито та усвідомлюючи, що ОСОБА_9 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 відомо про факт викрадення мобільного телефону у ОСОБА_9 , вказаний мобільний телефон не повернув.

Своїми злочинними діями, ОСОБА_6 спричинив матеріальну шкоду неповнолітній потерпілій ОСОБА_9 на загальну суму 419 гривень.

Окрім цього, 22.01.2017 р. близько 16:00 год., ОСОБА_6 , перебуваючив стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в с. Томашівка Ярмолинецького району, з метою вчинення шахрайських дій, а саме заволодіння мобільним телефоном, пішов до свого знайомого ОСОБА_10 , який тимчасово проживає в даному населеному пункті по АДРЕСА_2 .

Перебуваючи у будинку ОСОБА_11 , ОСОБА_6 , під приводом здійснення телефонного дзвінка, шляхом обману та зловживаючи довірою попросив у ОСОБА_11 його мобільний телефон. На прохання ОСОБА_6 , ОСОБА_10 передав йому свій мобільний телефон марки «SAMSUNG», моделі GT:S5250 (SEK), який ОСОБА_6 не мав намір повертати. Усвідомлюючи протиправність своїх дій, шахрайським шляхом, з корисливих мотивів, ОСОБА_6 умисно, повторно, заволодів мобільним телефоном марки «SAMSUNG», моделі GT:S5250 (SEK), вартістю 400 грн., у якому знаходилася SIM-картка українського оператора мобільного зв`язку «Київстар», вартістю 20 грн., на якій були грошові кошти в сумі 70 грн., що належать ОСОБА_11 .. В подальшому, викрадений мобільний телефон марки «SAMSUNG», моделі GT:S5250 (SEK), ОСОБА_6 подарував своїй знайомій ОСОБА_7 .

Своїми злочинними діями, ОСОБА_6 спричинив матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_11 на загальну суму 490 гривень.

23.01.2017 р. ОСОБА_6 оголошено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 186 КК України.

Слідчий посилається на те, що під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п. 1 та п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 покликається на те, що він ніде не працює, не має постійного джерела доходів, зловживає алкогольними напоями, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, так як 28.11.2014 знаходився в розшуку (розшукова справа №418, 05.11.2015 по кримінальному провадженню №0000224 від 20.06.2015, був оголошений в розшук (розшукова справа №22/422), може незаконно вплинути на потерпілих та свідків у даному провадженні, а саме: ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_12 , перешкодити кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення та продовжити займатися злочинною діяльністю, так як 26.06.2014 р. будучи засудженим Ярмолинецьким районним судом за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, в період іспитового строку звільнення від відбування покарання, на шлях виправлення не став. 12.06.2015 р. ОСОБА_6 оголошено про підозру у вчинені злочинів передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.15 ч.2 ст.185, ст.360 КК України та 21.07.2015 року скеровано обвинувальний акт до Ярмолинецького районного суду. Тому, підстав для застосування більш м`яких запобіжних заходів не має.

В судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали з аналогічних мотивів. Покликаються на негативну характеристику ОСОБА_6 по місцю його фактичного перебування, вчинення нового злочину в період іспитового строку та перебування у розшуку по кримінальному провадженню №0000224 від 20.06.2015 р.

Підозрюваний та його захисник заперечували проти застосування вказаного запобіжного заходу, просили застосувати більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту. При цьому, ОСОБА_6 не заперечуючи вказані факти покликався на неточний їх виклад, помилкову оцінку його намірів. Ствердив, що він планував повернути телефони власникам.

Захисник покликається на підстави для застосування домашнього арешту.

Заслухавши прокурора, слідчого, підозрюваного, його захисника, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що дане клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.

ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 190 КК України у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.01.2017 р. №0000025. 23.01.2017 р. ОСОБА_6 оголошено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190, ч.2 ст.186 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих йому злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 190 КК України, підтверджується: протоколом прийняття заяви від ОСОБА_10 від 22.01.2017, про незаконне заволодіння ОСОБА_6 його мобільним телефоном марки «SAMSUNG», моделі GT:S5250 (SEK); протоколом допиту ОСОБА_10 від 22.01.2017, де він розповідає про обставини незаконного заволодіння ОСОБА_6 його мобільним телефоном марки «SAMSUNG», моделі GT:S5250 (SEK); протоколом огляду мобільного телефону марки «SAMSUNG», моделі GT:S5250 (SEK), від 22.01.2017 р., що був вилучений у ОСОБА_7 , який з її слів їй залигив ОСОБА_6 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 22.01.2017, в якому вона розповідає, що 22.01.2017 р. до неї додому прийшов ОСОБА_6 , який залишив їй мобільний телефон марки «SAMSUNG», моделі GT:S5250 (SEK); протоколом прийняття заяви від ОСОБА_9 від 22.01.2017, про викрадення ОСОБА_6 її мобільного телефону марки «Fly», моделі «FF179»; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_9 від 22.01.2017, де вона розповідає про обставини викрадення її мобільного телефону марки «Fly», моделі «FF179» ОСОБА_6 , а також про те, що вона бачила, як ОСОБА_6 подарував мобільний телефон марки «SAMSUNG» ОСОБА_7 ; протоколом огляду мобільного телефону марки «Fly», моделі «FF179», від 22.01.2017, що був вилучений у ОСОБА_6 тощо.

Перевіряючи достатність доказів для такого висновку, слідчий суддя, наряду з вимогами КПК України, враховує практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення Чеботарь проти Молдови), у відповідності до якої слова обґрунтована підозра означають наявність фактів чи інформації, котрі могли б переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що конкретна особа, можливо вчинила злочин. Питання щодо доведеності вини особи та правильності кваліфікації її дій у відповідності до закону про кримінальну відповідальність підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду кримінального провадження по суті.

Слідчий суддя вважає, що у кримінальному провадженні наявні обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання особі одного із запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Згідно ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, яке є тяжким злочином і за який передбачене покарання у вигляді позбавленням волі на строк від 4 до 6 років та кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 2 ст. 190 КК України, яке є злочином середньої тяжкості, за яке передбачено покарання у вигляді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк від одного до двох років, або обмеження волі на строк до п`яти років, або позбавленням волі на строк до трьох років.

Стороною обвинувачення доведено наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені у п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, що виправдовують обрання запобіжного заходу - тримання під вартою.

Матеріалами справи підтверджується існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, підозрюваний ОСОБА_6 вчинив злочини, кваліфіковані як тяжкий і середньої тяжкості, ніде не працює, не має постійного джерела доходів, зловживає алкогольними напоями, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки фактично 28.11.2014 знаходився у розшуку (розшукова справа №418, 05.11.2015 по кримінальному провадженню №0000224 від 20.06.2015), був оголошений в розшук (розшукова справа №22/422), може незаконно вплинути на потерпілих та свідків у даному провадженні, а саме: ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_12 , схиляючи їх до зміни показань, про що (можливу зміну ними показань) він заявляв у суді; перешкодити кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення та продовжити займатися злочинною діяльністю. 26.06.2014 р. будучи засуджений Ярмолинецьким районним судом за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України, у період іспитового строку звільнення від відбування покарання, вчинив новий злочин, досудове розслідування щодо якого завершено. Тому, підстав для застосування більш м`яких запобіжних заходів не має.

Крім цього, на виконання ч. 3 ст. 183 КПК України суд визначає розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Керуючись ст. 32, 110, 131, 132, 176-178, 183, 193, 194, 196, 197, 202, 205, 309, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Соколівка Ярмолинецького району Хмельницької області, жителя АДРЕСА_2 , підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 190 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 22 березня 2017 року.

Визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим наступних обов`язків:

- прибувати до суду негайно за першим викликом;

- не відлучатися із Ярмолинецького району Хмельницької області без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування з будь-яким свідком у справі;

у розмірі 40 (сорока) прожиткових мінімумів, тобто у розмірі 64000 (шістдесят чотири тисячі) гривень.

Строк тримання під вартою ОСОБА_6 обчислюється з моменту його затримання з 23.01.2017 року.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Строк дії ухвали закінчується 22 березня 2017 року.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Хмельницької області протягом 5 діб з моменту оголошення.

Слідчий суддя підпис

Копія вірна:

Суддя ОСОБА_1