Справа № 474/364/17
Провадження № 1-кп/474/48/17
ВИРОК
Іменем України
01.06.17 року смт. Врадіївка
Врадіївський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000161 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, місце народження смт. Врадіївка Врадіївського району Миколаївської області, не працюючої, освіта середня 9 класів, має п`ятеро малолітніх дітей, місце проживання: АДРЕСА_1 , раніше судимої:

- 24.04.2014р. Врадіївським районним судом Миколаївської області за ч. 1 ст. 126, ч. 1 ст. 162, ст. 70 КК України до покарання у вигляді 200 годин громадських робіт,

- 22.09.2016р. Врадіївським районним судом Миколаївської області за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у вигляді 200 годин громадських робіт, судимість не погашена,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України,
встановив:
ОСОБА_4 вироком Врадіївського районного суду Миколаївської області від 22.09.2016р. засуджена за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, до покарання у вигляді 200 годин громадських робіт.

23.10.2016р. вирок Врадіївського районного суду Миколаївської області набрав законної сили.

27.10.2016р. вирок Врадіївського районного суду Миколаївської області, яким ОСОБА_4 було засуджено до покарання у вигляді 200 годин громадських робіт, надійшов на виконання до Врадіївського РС кримінально-виконавчої інспекції управління Державної пенітенціарної служби України в Миколаївській області.

З 27.10.2016р. ОСОБА_4 взято на облік Врадіївською РС кримінально-виконавчої інспекції управління Державної пенітенціарної служби України в Миколаївській області.

25.11.2016. працівниками Врадіївського РС кримінально-виконавчої інспекції управління Державної пенітенціарної служби України в Миколаївській області ОСОБА_4 була ознайомлена з порядком та умовами відбування покарання, а також попереджена, що в разі ухилення від відбування покарання може бути притягнута до кримінальної відповідальності на підставі ч. 2 ст. 389 КК України.

Відповідно до направлення Врадіївського РС кримінально-виконавчої інспекції управління Державної пенітенціарної служби України в Миколаївській області від 25.11.2016р. до Врадіївської селищної ради, ОСОБА_4 повинна була приступити до відбування покарання з 28.11.2016р.

Відповідно до розпорядження № 69/2 від 28.11.2016р. виданого Врадіївською селищною радою про відбування покарання у вигляді громадських робіт ОСОБА_4 визначено вид громадських робіт, який повинна відпрацювати ОСОБА_4 , а саме - прибирання території в ДНЗ Золотий ключик по вул. Героїв Врадіївщини, 119, смт. Врадіївка Миколаївської області з 28.11.2016р.

ОСОБА_4 будучи ознайомленою про порядок та умови відбування покарання у виді громадських робіт, попередженою про кримінальну відповідальність, передбачену ч. 2 ст. 389 КК України, за ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, умисно ухилилася від відбування громадських робіт та не виконала покладені на неї обов`язки, не з`явилась для відбуття покарання згідно встановленого графіку без поважних на те причин, не відпрацювавши таким чином за призначеним вироком Врадіївського районного суду Миколаївської області від 22.09.2016р. покарання у вигляді 180 годин громадських робіт.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 , свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнала повністю, розкаялася, попросила пробачення за свої дії та надала свідчення, згідно яких її було відомо про необхідність відпрацювання громадських робіт за попереднім вироком, які вона відпрацювала частково, а саме в грудні 2016 року три дні та в березні 2017 року два дні. Також ОСОБА_4 повідомила, що її попереджали про кримінальну відповідальність за ухилення від відбуття покарання, однак не зважаючи на це усвідомлюючи, що здійснює ухилення від відбування покарання, поїхала в кінці грудня 2016 року до м. Одеси, де перебувала до кінця лютого 2017 року, до того часу поки її не забрали працівники поліції, при цьому пояснила, що мала намір довший час перебувати в м. Одесі. Просила звільнити її від кримінальної відповідальності.

З показань свідка ОСОБА_5 , яка є начальником Врадіївського районного сектору з питань пробації Південного міжрегіонального управління з питань виконання покарань та пробації Міністерства юстиції України, вбачається, що до 27.10.2016р. до відділу пробації на виконання надійшов вирок Врадіївського районного суду стосовно обвинуваченої, однак остання поставлена на облік лише в листопаді 2016р., оскільки остання на виклики не з`являлася та була відсутня за місцем свого проживання. При постановці на облік на обвинувачену була заведена особова справа, роз`яснено її права та обов`язки та попереджено про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування покарання. ОСОБА_4 направлено на відбування покарання до Врадіївської селищної ради де встановлено графік громадських робіт, однак остання відпрацювала лише 20 год. з 200 год. громадських робіт, а саме в листопаді 2016 року та березні 2017 року. В період з грудня 2016 року по лютий 2017 року обвинувачена, як стало відому свідку, перебувала в м. Одесі, на виклики не з`являлася та не виконувала громадські роботи. Після березня 2017 року обвинувачена до відпрацювання громадських робіт не приступала посилаючись на перелом ребра, однак відділом пробації було встановлено, що остання зверталася до лікаря з приводу вказаного питання, однак фактично не проходила жодного стаціонарного чи амбулаторного лікування. В зв`язку з тим, що обвинувачена регулярно порушувала умови та порядок відбуття покарання, остання неодноразово попередження про притягнення до кримінальної відповідальності, передбаченою ч. 2 ст. 389 КК України.

Свідок ОСОБА_6 , який є заступником голови Врадіївської селищної ради Миколаївської області, дав свідчення згідно яких обвинувачена була направлена до Врадіївської селищної ради для відбуття покарання у виді громадських робіт, з яких відпрацювала лише 20 год. в листопаді 2016 року та в березні 2017 року.

Крім того, винна обвинуваченої у вчиненні інкримінованого їй злочину підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:

- вироком Врадіївського районного суду Миколаївської області від 22.09.2014р., яким обвинувачена засуджена за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у вигляді 200 годин громадських робіт;

- повідомленням Кримінально-виконавчої інспекції Врадіївського району № 815 від 27.10.2016р., згідно якого вирок Врадіївського районного суду Миколаївської області від 22.09.2014р., яким обвинувачена засуджена за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у вигляді 200 годин громадських робіт, прийнято до виконання;

- повідомленням № 816 від 27.11.2016р., строжовою карткою № 817 від 27.11.2016р., повідомленням № 818 від 27.11.2016р., повідомленням № 819 від 27.11.2016р., викликом № 820 від 27.11.2016р., анкетою на ім`я ОСОБА_4 , підпискою від 25.11.2016р., довідкою про проведення бесіди від 25.11.2016, поясненнями від 25.11.2016р., з яких вбачається, що обвинувачена взята на облік у КВІ, ознайомлена про порядок та умови відбування покарання, а також про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування покарання;

- направленням від 25.11.2016р., розпискою від 25.11.2016р., розпорядженням № 20/1/г/р від 25.11.2016р., листами № 69/2 та 69/3 від 28.11.2016р., згідно яких обвинувачена направлена для відбування призначеного покарання до Врадіївської селищної ради, де з нею проведено інструктаж та остання приступила до відпрацювання громадських робі;

- графіком та табелем виходу на роботу у листопаді 2016 року засудженої до громадських робіт, згідно яких обвинувачена в листопаді 2016 року відпрацювала 8 год. - 28 та 29 листопада 2016 року;

- графіком та табелем виходу на роботу у грудні 2016 року засудженої до громадських робіт, згідно яких обвинувачена в грудні 2016 року не з`являлася для відпрацювання громадських робіт;

- викликом № 860 від 13.12.2016р., поясненнями, довідкою про проведення бесіди та попередженням від 26.12.2016р., з гідно яких, у зв`язку з невиходом в грудні 2016 року на відпрацювання громадських робіт, обвинувачена викликалася до КВІ, де з нею була проведена бесіда та винесено попередження про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування покарання, передбачену ч. 2 ст. 389 КК України;

- графіками та табелями виходу на роботу в січні-лютому 2017 року засудженої до громадських робіт, викликами № 86 від 01.02.2017р., № 24 від 24.02.2017р., згідно яких обвинувачена в січні-лютому 2017 року не з`являлася для відпрацювання громадських робіт, в зв`язку з чим викликалася до КВІ;

- поясненнями ОСОБА_7 від 01.03.2017р., згідно яких обвинувачена не з`являлася для відбуття покарання, оскільки перебувала в м. Одесі;

- поданням № 142 від 01.03.2017р. про здійснення приводу обвинуваченої;

- поясненнями, довідкою про проведення бесіди та попередженням від 09.03.2017р., з гідно яких, у зв`язку з невиходом в січні-березні 2017 року на відпрацювання громадських робіт, з обвинуваченою була проведена бесіда та винесено попередження про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування покарання, передбачену ч. 2 ст. 389 КК України;

- графіком та табелем виходу на роботу у березні 2017 року засудженої до громадських робіт, згідно яких обвинувачена в березні 2017 року відпрацювали 12 год. - 10, 13 та 14 числа, в інші дні не з`являлася для відпрацювання громадських робіт

- листом Врадіївської селищної ради № 31 від 03.04.2017р., згідно якого обвинувачена не приступила до відпрацювання громадських робіт;

- поясненнями, довідкою про проведення бесіди та попередженням від 10.04.2017р., з гідно яких, у зв`язку з невиходом на відпрацювання громадських робіт, з обвинуваченою була проведена бесіда та винесено попередження про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування покарання, передбачену ч. 2 ст. 389 КК України;

- листом Врадіївської селищної ради № 34 від 19.04.2017р., згідно якого обвинувачена не приступила до відпрацювання громадських робіт.

- листом Врадіївського районного сектору з питань пробації Південного міжрегіонального управління з питань виконання покарань та пробації Міністерства юстиції України № 342 від 18.05.2017р., згідно якого обвинувачена станом на 18.05.2017р. До відпрацювання громадських робіт не приступила.

Судом також досліджено матеріали, які характеризують особу обвинуваченої ОСОБА_4 , а саме:

- характеристику від 15.05.2017р., згідно якої обвинувачена посередньо характеризується по місцю проживання;

- довідку про склад сім`ї № 2022 від 12.05.2017р., згідно якої обвинувачена проживає одна;

- вимогу про судимість № 4348/62-2017 від 11.05.2017р., вироки Врадіївського районного суду Миколаївської області від 24.04.2014 та 22.09.2016р., згідно яких обвинувачена є особою раніше несудимою;

- довідку Врадіївської центральної районної лікарні № 399 від 11.05.2017р., згідно якої обвинувачена у лікаря-психіатра на диспансерному обліку не перебуває, перебуває на диспансерному обліку у лікаря-нарколога з діагнозом - синдром залежності від алкоголю.

Згідно досудової доповіді від 31.05.2017р. зробленої Врадіївським районним сектором з питань пробації стосовно обвинуваченої ОСОБА_4 , ризик повторного вчинення останньою кримінального правопорушення - дуже високий, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб - високий. Виправлення обвинуваченої без позбавлення або обмеження волі може становити небезпеку для суспільства в тому числі для окремих осіб.

Обставина, яка відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшуює покарання обвинуваченої ОСОБА_8 - щире каяття.

Обставина, яка відповідно до ст. 67 КК України, обтяжує покарання обвинуваченої ОСОБА_8 - рецедив злочинів.

Перевіривши та оцінивши докази в їх сукупності з метою встановлення обставин, що мають значення для даного кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ наданий сторонами з точки зору належності, допустимості, достовірності, суд вважає вказані докази достатніми та такими, що повністю доводять вину обвинуваченої ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого їй злочину - ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт, кваліфікував її дії за ч. 2 ст. 389 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_4 суд враховує скоєння обвинуваченою, яка є особою раніше судимою, злочину, що відповідно до ст. 12 КК України відноситься до невеликої тяжкості, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, посередню характеристику по місцю проживання, соціальні зв`язки обвинуваченої, а також те, що остання є матір`ю п`яти дітей.

Так, санкцією ч. 2 ст. 389 КК України, передбачено покарання у виді арешту або обмеження волі.

Водночас, згідно ч. 3 ст. 60 КК України, арешт не застосовується до осіб віком до шістнадцяти років, вагітних жінок та до жінок, які мають дітей віком до семи років.

Згідно ч. 3 ст. 61 КК України, обмеження волі не застосовується до неповнолітніх, вагітних жінок і жінок, що мають дітей віком до чотирнадцяти років, до осіб, що досягли пенсійного віку, військовослужбовців строкової служби та до інвалідів першої і другої групи.

Відповідно до п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003р. Про практику призначення судами кримінального покарання, суд не вправі перейти до більш м`якого виду покарання у випадках, коли санкцією закону, за яким засуджується особа, передбачено лише такі покарання, які з огляду на її вік чи стан не можуть бути до неї застосовані. В таких випадках суд, за наявності до того підстав, відповідно до ст. 7 КПК України повинен закрити справу і звільнити особу від кримінальної відповідальності або постановити обвинувальний вирок і звільнити засудженого від покарання.

Судом встановлено, що обвинувачена ОСОБА_4 , є матір`ю п`яти дітей, а саме: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,, ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ,

Згідно листа Служби у справах дітей Врадіївської районної державної адміністрації № 232-02 від 13.05.2017р. діти перебувають на первинному обліку в службі у справах дітей, мають статус позбавлених батьківського піклування та відібрані у обвинуваченої, однак без позбавлення батьківських прав.

Відтак, відповідно до ст.ст. 60, 61 КК України, обвинуваченій не може бути призначено жодне із альтернативних видів покарань визначених санкцією ч. 2 ст. 389 КК України.

Враховуючи вищевикладене, думку прокурора, яка вважає, що ОСОБА_4 підлягає визнанню винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, однак підлягає звільненню від покарання, як особа до якої не може бути застосовано жодного з видів покарання, передбаченого санкцією ч. 2 ст. 389 КК України, відсутність підстав для закриття справи та звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності, суд вважає за необхідне, у відповідно до ч. 2 ст. 373 КПК України, постановити обвинувальний вирок і звільнити останню від покарання.

Оскільки, відповідно до вимог ст. 71 КК України, невідбуте покарання за попереднім вироком може бути приєднано лише до покарання призначеного за новим вироком, а даним вироком ОСОБА_4 , не призначено жодного покарання, а відтак, суд вважає, що вирок Врадіївського районного суду Миколаївської області від 22.09.2016р. слід виконувати самостійно.

Керуючись ст.ст. 60, 61, 71 КК України, ст.ст. 366-368, 370, 371, 373, 374, 395 КПК України, суд, -

засудив:
ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, та звільнити від покарання на підставі ч. 3 ст. 60, ч. 3 ст. 61, ч. 1 ст. 74 КК України.

Вирок Врадіївського районного суду Миколаївської області від 22.09.2016р. виконувати самостійно.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Миколаївської області через Врадіївський районний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1