Апеляційний суд Рівненської області
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
13 липня 2017 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:
судді-доповідача - ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ;
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження за клопотанням слідчого СВ Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_4 (далі слідчий) про накладення арешту на тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні №0001024, внесеного до ЄРДР від 14 лютого 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України;
за апеляційною скаргою особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 19 червня 2017 року;
За участі:
секретаря с/з ОСОБА_6 ,
прокурора ОСОБА_7 ,
апелянта ОСОБА_5 ,
представника ОСОБА_5 -адвоката ОСОБА_8 ;

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 19 червня 2017 року задоволено клопотання слідчого та накладено арешт на автомобіль марки «BMW 525», реєстраційний номер НОМЕР_1 . Встановлено заборону власнику автомобіля, чи будь-якій іншій особі користуватися та розпоряджатися автомобілем марки «BMW 525», реєстраційний номер НОМЕР_1 , до прийняття кінцевого рішення у кримінальному провадженні та вирішено залишити цей транспортний засіб зберігати на території спеціального майданчика для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів Рівненської філії ДП МВС України «Інформ-Ресурси», що за адресою: м. Рівне, вул. Київська, 101-ж.

Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя в ухвалі зазначив, що на його думку, на даній стадії досудового розслідування є підстави вважати, що автомобіль марки «BMW 525», який був зупинений працівником поліції та вилучений, відповідає критеріям ст.98 КПК України та може бути предметом кримінального правопорушення, а тому необхідність у накладенні арешту на вказаний транспортний засіб, на думку слідчого судді, існує з метою збереження та заборони відчуження, знищення чи розпорядження цим майном з боку володільця чи інших осіб.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_5 вважає ухвалу слідчого судді такою, що підлягає скасуванню, оскільки клопотання слідчого, на його думку, є безпідставним та підлягало до залишення без задоволення. В обгрунтування заявлених вимог зазначає, що у клопотанні слідчого не зазначено жодного документа, який би підтверджував право власності на арештований слідчим суддею транспортний засіб і, враховуючи те, що він є володільцем цього автомобіля, а в рамках кримінального провадження відсутні докази того, що автомобіль у розшуку чи викрадений та слідчому судді таких слідчий не надав, то клопотання, в даному випадку, було слідчим подано передчасно. Просить ухвалу слідчого судді скасувати.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_5 та його представника - адвоката ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, думку прокурора про відмову в задоволенні апеляційної скарги та залишення ухвали слідчого судді без змін, перевіривши матеріали судового провадження за клопотанням слідчого про накладення арешту на майно та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до таких висновків.

У відповідності до вимог ч.3 ст.392 КПК України, в апеляційному порядку також можуть бути оскарженні ухвали слідчого судді у випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, слідчий суддя належним чином перевірив доводи слідчого, наведені ним у клопотанні, та належним чином мотивував своє рішення накладаючи арешт на зазначене у клопотанні майно.

З такими висновками слідчого судді погоджується і колегія суддів.

У судовому засіданні слідчий суддя встановив, що 13 лютого 2017 року до чергової частини Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області надійшло повідомлення від інспектора роти №3 УПП у м.Рівне ДПП ОСОБА_9 про те, що в м.Рівне по вул.Вербова ним було зупинено автомобіль марки «ВMW», реєстраційний номер НОМЕР_1 та при перевірці документів у власника автомобіля ОСОБА_5 , виявлено підроблене свідоцтво про реєстрацію автомобіля.

За даним фактом 14 лютого 2017 року до ЄРДР було внесено відомості за №00010248, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України.

Згідно з п.3 ч.2 ст.171 КПК слідчий (прокурор) у своєму клопотанні про арешт майна має назвати документи, які підтверджують право власності на майно, що підлягає арешту. Разом із тим під час розгляду відповідних клопотань слідчим суддям необхідно враховувати, що такі документи не можуть бути зазначені у клопотанні та надані щодо майна, право власності на яке неможливо підтвердити документально (наприклад, на майно, вилучене з обігу; рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації і документи щодо якого відсутні, тощо), а також щодо майна, яке підлягає державній реєстрації, проте всупереч вимогам закону не було зареєстровано. Водночас відповідну неможливість має бути обґрунтовано у клопотанні, про неї має бути зазначено і в ухвалі. Документи, що підтверджують право власності на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації і яке було фактично зареєстровано, або копії цих документів, мають зазначатися в клопотанні та обов`язково додаватися до клопотання (наприклад, інформаційна довідка з Державного реєстру прав на нерухоме майно тощо).

Враховуючи те, що на момент розгляду клопотання слідчого було встановлено, що автомобіль марки «BMW 525», д.н.з. НОМЕР_1 , належить ОСОБА_5 , однак, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, що надав ОСОБА_5 працівнику поліції, викликало в останнього підозри щодо його підроблення, а подальшою, призначеною експертизою свідоцтва даний факт підтвердився, то доводи ОСОБА_5 в апеляційній скарзі щодо відсутності у клопотанні слідчого документів, що підтверджують право власності на автомобіль є безпідставними.

Крім того, доводи ОСОБА_5 щодо того, що його автомобіль марки «BMW 525», д.н.з. НОМЕР_1 не перебуває у розшуку, не викрадений, а тому не може бути в даному кримінальному провадженні визнаний речовим доказів, спростовуються матеріалами провадження, так як, кримінальне провадження відкрито за фактом підробки документів, а не за фактом викрадення транспортного засобу.

Арешт майна є важливим елементом здійснення завдань кримінального провадження, своєчасне застосування якого, може запобігти непоправним негативним наслідкам при розслідуванні злочину.

Враховуючи достатність доказів, що арештований автомобіль може бути основним доказом у відкритому кримінальному провадженні, то у відповідності до п.2 ч.2 ст.173 КПК України, на думку колегії суддів, слідчий суддя з`ясувавши обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно та перевіривши обставини кримінального провадження, в повній мірі встановив правові підстави для накладення арешту на вказаний у клопотанні автомобіль.

Доводи представника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_8 , висловлені в судовому засіданні апеляційного суду, зокрема й в апеляційній скарзі ОСОБА_5 про істотне порушення судом першої інстанції вимог кримінального процесуального закону, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки вони не знайшли свого підтвердження при апеляційному перегляді ухвали слідчого судді.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвалу слідчого судді слід залишити без змін, у відповідності до п.1 ч.3 ст.407 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -
УХВАЛИЛА:
Ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 19 червня 2017 року, якою задоволено клопотання слідчого та накладено арешт на автомобіль марки «BMW 525», реєстраційний номер НОМЕР_1 у кримінальному провадженні №0001024 за ч.1 ст.358 КК України залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_5 без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач - ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3