Провадження № 1-кп/369/130/17
УХВАЛА
23.01.2017 року м. Київ
Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6 ,

представників потерпілого ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_11 у вчиненні злочину передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
До Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_11 у вчиненні злочину передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Вивчивши обвинувальний акт,вислухавши учасників судового провадження, суд дійшов до висновку про необхідність повернути обвинувальний акт прокурору на підставі п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, оскільки він не відповідає вимогам КПК України, виходячи з наступного.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_11 у вчиненні злочину передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, затверджений 28.11.2013 прокурором Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області, не відповідає вимогам ст. 291 КПК України з наступних підстав.

Так, формулювання обвинувачення, не містить будь-яких посилань на те, коли і за яких обставин у ОСОБА_11 виник злочинний умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману.

З`ясування даного питання має істотне значення для висновку про те, що діяння, яке поставлено особі за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад злочину і особа винна в його вчиненні, оскільки з огляду на положення ст. 190 КК України та роз`яснень, що містяться у п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України № 10 від 06 листопада 2009 року «Про судову практику у справах про злочини проти власності», отримання майна з умовою виконання якого-небудь зобов`язання може бути кваліфіковане як шахрайство лише в тому разі, коли винна особа ще в момент заволодіння цим майном мала на меті його привласнити, не виконуючи зобов`язання.

Окрім цього, із сформульованого ОСОБА_11 обвинувачення, залишилось нез`ясованим також і питання щодо предмету злочину, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, зокрема предмету злочинного посягання на земельну ділянку з об`єктом нерухомості, грошові кошти, чи придбання права на майно.

Поряд із цим, нез`ясованим залишилось також і питання у який спосіб відбулось заволодіння майном потерпілого.

Невирішення даних питань у складеному слідчим та затвердженим прокурором обвинувальному акті, вказує на відсутність належним чином сформульованого обвинувачення.

Суд вважає, що за вказаних обставин без усунення зазначених недоліків, виявлених в обвинувальному акті, призначення судового розгляду у даному кримінальному провадженні може призвести до порушення законних прав та інтересів учасників процесу.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 291, 314 КПК України, суд-

У Х В А Л И В:
Повернути обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_11 у вчиненні злочину передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України прокурору Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області для усунення недоліків.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області протягом семи днів з дня її оголошення через Києво-Святошинський районний суд Київської області.

Головуючий ОСОБА_1
Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3