Справа № 161/6860/17
Провадження № 1-кп/161/408/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Луцьк 31 травня 2017 року
Луцький міськрайонний суд Волинської області під головуванням:

Судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

захисника-адвоката: ОСОБА_5 ,

законного представника неповнолітнього потерпілого: ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі в місті Луцьку кримінальне провадження, що внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000409, від 28.01.2017 року, про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, з інвалідністю ІІ-ї групи, раніше судимого:

1) 15.06.2015 року, вироком Горохівського районного суду Волинської області, за ч.1 ст.186 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 850 грн..

2) 11.01.2016 року, вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області, за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки, на підставі ст.75; ст.76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки.

-за ч.1 ст.286 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
Обвинувачений ОСОБА_4 , 27.01.2017 року, близько 17 год. 20 хв., будучи особою, яка не має права керування транспортними засобами, керуючи технічно справним автомобілем, марки «Chevrolet Aveo», номерний знак « НОМЕР_1 », рухаючись по вул. Гнідавській зі сторони вул. Станіславського у напрямку вул. Потебні в м. Луцьку, Волинської області, зі швидкістю близько 50 км/год., під`їжджаючи до нерегульованого пішохідного переходу, який навпроти КЗ «Луцький навчально-виховний комплекс «Гімназія №14 ім. Василя Сухомлинського» Луцької міської ради Волинської області», що за адресою: м. Луцьк, вул. Черняховського, 8, Волинської області, не вибрав безпечної швидкості, проявив безпечність та неуважність, неправильно оцінив дорожню обстановку, відволікся від її спостереження, не переконався у відсутності на пішохідному переході пішоходів, продовжував рух прямо зі сталою швидкістю тим самим, порушив п.п. 2.3(б); 12.3; 18.1 та 18.4 ПДР України, не вжив негайних заходів для зменшення швидкості руху аж до зупинки транспортного засобу, таким чином не надав дорогу пішоходу, малолітньому потерпілому ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , який здійснював перехід проїзної частини дороги по нерегульованому пішохідному переході зліва на право, відносно руху автомобіля та здійснив наїзд на нього, чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому обох кісток правої гомілки в нижній третині зі зміщенням відламків, які згідно висновку судово-медичної експертизи за №210, від 10.03.2017 року, відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості, за ознакою тривалого розладу здоров`я, оскільки для їх загоєння необхідний час більше 21-ї доби, після чого залишив місце дорожньо-транспортної пригоди.

В прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та наслідками, що настали є грубе порушення обвинуваченим ОСОБА_4 вимог ПДР України, згідно яких:

п.2.3(б) для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну;

п.12.3 у разі виникнення небезпеки руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкод;

п.18.1 водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

п.18.4 якщо перед нерегульованим пішохідним переходом зменшує швидкість чи зупинився транспортний засіб, водії інших транспортних засобів, що рухаються у сусідніх смугах повинні зменшити швидкість, а вразі потреби зупинитися і можуть продовжити рух лише переконавшись, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

Таким чином, своїми протиправними необережними діями, що виразилися в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.286 КК України.

Допитаний в судовому засіданні, з приводу інкримінованого йому даним вироком злочину, обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість визнав повністю.

Дав показання про те, що він, дійсно не маючи права на керування транспортним засобом, 27.01.2017 року, у вечірній час, керуючи автомобілем, марки «Chevrolet Aveo», здійснюючи рух по вул. Гнідавській, у напрямку вул. Потебні в м. Луцьку, зі швидкістю близько 50 км/год., відволікся від спостереження за дорожньою обстановкою, на нерегульованому пішохідному переході, що по вул. Черняховського, 8, у м. Луцьку, допустив наїзд на потерпілого ОСОБА_7 , який здійснював перехід проїзної частини дороги, якому спричинив тілесні ушкодження, після чого злякавшись, залишив місце дорожньо-транспортної пригоди.

Заявлений цивільний позов про відшкодування збитків на лікування потерпілого ОСОБА_7 визнає повністю.

Крім повного визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини у інкримінованому йому за ч.1 ст.286 КК України злочині, його винуватість підтверджується показаннями в судовому засіданні законного представника батька малолітнього потерпілого ОСОБА_7 ОСОБА_6 , який повідомив, що 27.01.2017 року, у вечірній час, він разом із сином потерпілим ОСОБА_7 переходили проїжджу частину дороги по нерегульованому пішохідному переході, що по вул. Черняховського, 8, у м. Луцьку, де водій автомобіля, марки «Chevrolet Aveo», допустив наїзд на його сина потерпілого ОСОБА_7 , після чого залишив місце пригоди, чим спричинив останньому тілесні ушкодження.
Таким чином, враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав обставини вчинення злочину, про які дав послідовні показання в судовому засіданні, які повністю підтвердив законний представник потерпілого ОСОБА_6 , який був очевидцем злочину,які також підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, які неоспорюються учасниками судового розгляду, а тому суд, за їх згодою, у відповідності до положень, передбачених ч.3 ст.349 КПК України, їх дослідження не проводилось.

Разом з тим, суд виключає з обвинувачення ОСОБА_4 порушення п.2.1 (а), та п.2.10 ПДР України, оскільки вони на думку суду не можуть бути прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та наслідками, що настали, а тому їх виключає як помилково вмінені.

Обговорюючи питання про вид і міру покарання відносно обвинуваченого ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відноситься до категорії невеликої тяжкості, дані про його особу.

До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд відносить щире каяття та добровільне відшкодування завданої шкоди, до обставин, які обтяжують його покарання, суд відносить вчинення злочину відносно малолітнього та рецидив злочинів.

При таких обставинах, враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 добровільно відшкодував завдану шкоду, його суб`єктивне ставлення до вчиненого злочину, що свідчить про його щире каяття, має інвалідність другої групи, вчинив злочин хоч із необережності, однак при обтяжуючих обставинах, відносно малолітнього, під час іспитового строку, а тому суд приходить до висновку, що покарання йому слід призначити за санкцією закону за яким він притягується до кримінальної відповідальності, у відповідності до ч.1 ст.71 та ч.1 п.1 ст.72 КК України у виді позбавлення волі без позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки такого він немає.

В порядку ст.128 КПК України, вирішуючи цивільний позов прокурора ОСОБА_8 в інтересах держави та територіальної громади Волинської області в особі Волинської обласної ради, про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_4 7 614 грн. 56 коп., витрат понесених на лікування потерпілого ОСОБА_7 , суд вважає, що його слід задовольнити повністю, оскільки такі витрати підтверджуються довідкою головного бухгалтера Волинського обласного дитячого територіального медичного об`єднання.

Керуючись ст.ст. 368; 370; 371; 373; 374 КПК України (в ред. 2012 року), суд -

З А С У Д И В:
Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, призначивши йому покарання у виді арешту строком на 6 (шість) місяців без позбавлення права керування транспортними засобами.

На підставі ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків до покарання, призначеного за новим вироком, ОСОБА_4 частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком суду, від 11.01.2016 року у виді позбавлення волі строком 1 (один) рік 7 (сім) місяців, та остаточно призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки 1 (один) місяць без позбавлення права керування транспортними засобами, відповідно до ч.1 п.1 ст.72 КК України з розрахунку, що один день арешту відповідає одному дню позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту приведення вироку до виконання в частині взяття його під варту.

Цивільний позов прокурора ОСОБА_8 в інтересах держави та територіальної громади Волинської області в особі Волинської обласної ради, про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_4 витрат, понесених на лікування потерпілого ОСОБА_7 , задовольнити повністю.

Стягнути із обвинуваченого ОСОБА_4 в користь держави та територіальної громади Волинської області в особі Волинської обласної ради 7 614 (сім тисяч шістсот чотирнадцять) гривень 56 (п`ятдесят шість) копійок, витрат понесених на лікування потерпілого ОСОБА_9 .

Стягнути із ОСОБА_4 в дохід держави, судові витрати за проведення під час досудового розслідування судової інженерно-транспортної експертизи у сумі 1 407 (одна тисяча чотириста сім) гривень 36 (тридцять шість) копійок.

Речові докази по справі:

Транспортний засіб, марки Chevrolet Aveo», номерний знак « НОМЕР_1 » та номерний знак « НОМЕР_1 », відповідно повернути та залишити за належністю їх власнику.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Волинської області, шляхом її подачі через Луцький міськрайонний суд Волинської області, протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

ГОЛОВУЮЧИЙ: ОСОБА_1