Справа № 386/119/17
Провадження № 1-кп/386/35/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 січня 2017 року смт. Голованівськ

Голованівський районний суд Кіровоградської області

В складі головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5
розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Голованівськ обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 1-кп/386/35/17, зареєстрованому в ЄРДР за № 0000007 від 09.01.2017 року відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Пушкове, Голованівського району, Кіровоградської області, українця, громадянина України, освіта професійно технічна, не працюючого, не депутата, не одруженого, утриманців та піль не має, не судимого, військовозобов`язаного, зареєстровано та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.185 КК України та угоду про примирення від 16.01.2017 року, укладену між підозрюваним ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_5 ,
ВСТАНОВИВ :
17.01.2017 року з Голованівського відділу Новоукраїнської місцевої прокуратури Кіровоградської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000007 від 09.01.2017 року, разом з угодою про примирення, укладеною 16.01.2017 року між потерпілим ОСОБА_5 з однієї сторони та підозрюваним ОСОБА_4 з другої сторони, відповідно до якої сторонами кримінального провадження визнано наступне обвинувачення:
26 грудня 2016 року близько 23год.30хв., ОСОБА_4 разом зі своїми знайомими, а саме: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 прийшли на територію АЗС «Пушкове» ПП «Форсаж» , що знаходиться за адресою : вул..Комарова, 93, с.Пушкове, Голованівського району Кіровоградської області з метою провідати свого знайомого ОСОБА_5 , який працює на вказаній АЗС оператором паливно-мастильних матеріалів.
У вищевказаний проміжок часу , перебуваючи на території АЗС «Пушкове», ПП «Форсаж» ОСОБА_4 побачив, як під час штовханини , яка виникла між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 у ОСОБА_5 з кишені його верхнього одягу випав належний йому мобільний телефон марки «NoMI і 5011 EVO M 1» , в якому була встановлена сім-карта мобільного оператора «МТS».
В той момент у ОСОБА_4 виник злочинний корисливий умисел , направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме належного ОСОБА_5 мобільного телефону із сім-картою .
У вказаний час , діючи з прямим умислом та з корисливих мотивів, переслідуючи мету особистого збагачення злочинним шляхом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, скориставшись відсутністю сторонніх осіб та власника телефону, ОСОБА_4 підняв даний мобільний телефон із землі, поклав його до кишені свого верхнього одягу та залишив місце вчинення злочину.
Внаслідок своїх умисних протиправних дій ОСОБА_4 таємно викрав та обернув на свою користь мобільний телефон марки «NoMI і 5011 EVO M 1», вартість якого згідно висновку експерта від 13.01.2017 року становить 1530грн., в середині якого була встановлена сім-карта мобільного оператора «МТS», вартість якої згідно висновку експерта від 13.01.2017 року становить 25 грн., на рахунку якої грошових коштів не було, а всього таємно викрав та обернув на свою користь майна на загальну суму 1555 грн., внаслідок чого заподіяв ОСОБА_5 матеріальної шкоди на вказану суму.

Згідно вказаної угоди про примирення від 16.01.2017 року ОСОБА_4 під час досудового розслідування повністю визнав свою вину у таємному викраденні чужого майна (крадіжці) , зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри в судовому засіданні.
Потерпілий ОСОБА_5 від висунення вимог та претензій матеріального характеру до підозрюваного ОСОБА_4 в рамках даного кримінального провадження відмовився, у зв`язку з тим, що завдані збитки , відшкодовані у повному обсязі шляхом повернення викраденого майна.
Сторони кримінального провадження погодились на призначення підозрюваному покарання по ч.1 ст. 185 КК України у вигляді громадських робіт строком на 80 (вісімдесят) годин.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, тобто в таємному викраденні чужого майна (крадіжці) визнав повністю, пояснив, що 26.12.2016 року він перебував на території АЗС «Пушкове», ПП «Форсаж» побачив, як під час штовханини, яка виникла між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , у ОСОБА_5 випав з кишені мобільний телефон , в якому була встановлена сім-картка , після чого у нього виник умисел на таємне викрадення вказаного телефону. Скориставшись відсутністю сторонніх осіб, він викрав та обернув на свою користь мобільний телефон. Викрадений телефон повернув. Щиро кається.

Потерпілий претензій матеріального характеру до нього не має. Між ними укладено угоду про примирення.
Він розуміє, що має право на судовий розгляд в повному обсязі, йому відомі наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, характер обвинувачення, вид та міру передбаченого угодою покарання .
Угоду з потерпілим про примирення він уклав добровільно, просить її затвердити.
Потерпілий ОСОБА_5 суду пояснив, що претензій до ОСОБА_4 не має, погоджується з кваліфікацією дій обвинуваченого, з передбаченою угодою мірою покарання. Матеріальної шкоди не заподіяв, угоду про примирення він уклав добровільно, наслідки укладення та затвердження угоди йому зрозумілі, просить угоду затвердити.
Прокурор клопотання потерпілого та обвинуваченого про затвердження угоди про примирення підтримав, вважає, що угода відповідає вимогам закону, тому її необхідно затвердити, визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України та призначити йому узгоджене угодою покарання по ч. 1 ст. 185 КК України у вигляді громадських робіт строком на 80 (вісімдесят) годин.

Суд, розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, заслухавши обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 , прокурора, дослідивши обвинувальний акт, угоду про примирення, матеріали досудового розслідування дійшов до висновку, що угода підлягає затвердженню виходячи з наступного:
Згідно п. 1 ст. 468, ч. 3, ч. 5 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Укладення угоди про примирення може ініціюватись в будь - який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.
Як вбачається з наданих суду матеріалів ОСОБА_4 було повідомлено про підозру 13.01.2017 року. Угода про примирення укладена 16.01.2017 року, після повідомлення про підозру.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 обґрунтовано кваліфіковані як кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна ( крадіжка), кримінальне провадження свідчить про наявність обставин та фактичних підстав для визнання винуватості .

Злочин, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим, відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, угода про примирення за своїм змістом відповідає вимогам ч. 2, 4 ст. 469 КПК України , ст. 473 КПК України та ч. 1 ст. 185 КК України , в тому числі стосовно міри та виду узгодженого сторонами покарання та наслідків невиконання угоди.

Суд не має сумнівів в тому, що обвинувачений цілком розуміє свої права, передбачені п. 5 ст. 474 КПК України, тобто він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення,у вчиненні якого він обвинувачується, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи ,які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом , розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди , передбачені ст. 473 КПК України.
Потерпілий ОСОБА_5 також розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.
Суд переконався, що укладення сторонами угоди про примирення є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді,умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України, не порушують законних прав та інтересів сторін .
Міра покарання, узгоджена сторонами ,є достатньою для виправлення та перевиховання обвинуваченого і відповідає вимогам та загальним засадам призначення покарання, передбачена санкцією ч. 1 ст. 185 КК України .
Підстав для відмови в затвердженні угоди судом не встановлено.
Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема , затвердити угоду. За умовами ч. 1 ст. 475 КПК України якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок , яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання .
Враховуючи викладене, суд вважає, що угоду про примирення, укладену між потерпілим та обвинуваченим необхідно затвердити , обвинуваченого визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України , так як вина його доведена повністю і його дії суд кваліфікує по ч.1 ст. 185 КК України та призначити обвинуваченому узгоджену сторонами міру покарання.
Запобіжний захід відповідно до видів , передбачених ст. 131 КПК України, обвинуваченому не обирався.
Витрати на залучення експерта по кримінальному провадженню відсутні.
Долю речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 100,314,373,374,468,469,471,473,475 КПК України , суд
У ХВАЛИВ :
Затвердити угоду про примирення , укладену 16.01.2017 року між сторонами кримінального провадження потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 1-кп/386/35/17, зареєстрованому в ЄРДР за № 0000007 від 09.01.2017 р за ч. 1 ст. 185 КК України.
На підставі затвердженої сторонами кримінального провадження угоди про примирення ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити ОСОБА_4 покарання, узгоджене потерпілим та обвинуваченим в угоді про примирення від 16.01.2017 року, у вигляді громадських робіт строком на 80 (вісімдесят) годин.
Речові докази мобільний телефон марки «NoMI і 5011 EVO M 1» , сім-карта «МТS» передано на зберігання потерпілому ОСОБА_5 повернути потерпілому.

Матеріали досудового провадження на 78 арк., витребувані судом, долучити до матеріалів судового провадження.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Кіровоградської області через Голованівський районний суд Кіровоградської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення .
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги , якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок , якщо його не скасовано , набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції .
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку .
Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення .
Учаснику судового провадження , який не був присутній в залі судового засідання , копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1