УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18. 11. 2016 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , розглянувши в закритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора у кримінальному провадженні начальника шостого відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0001701 від 23.06.2016, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 364 КК України,

В С Т А Н О В И В :
До Солом`янського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0001701 від 23.06.2016, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 364 КК України,

Прокурор у поданому клопотанні просив слідчого суддю накласти арешт на нерухоме майно, що належить на праві власності ОСОБА_5 : ? частину квартири, що розташована за адресом: АДРЕСА_1 ; квартиру, що розташована за адресом: АДРЕСА_2 , квартиру, що розташована за адресом: АДРЕСА_3 , автомобіль марки TOYOTA CAMRY, 2007 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3 , квартиру за адресом АДРЕСА_4 , житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами за адресом: АДРЕСА_5 , нежиле приміщення за адресом: АДРЕСА_6 , 146, 147, адміністративне приміщення за адресом: АДРЕСА_7 .

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити з підстав, наведених в клопотанні.
Слідчий суддя на підставі ч. 2 ст. 172 КПК України вважає за можливе розглянути дане клопотання без повідомлення власника майна, оскільки, це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
Заслухавши пояснення прокурора, вивчивши та дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.
Згідно з положеннями ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутись прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.
Слідчим суддею встановлено, що Національним антикорупційним бюро України здійснюється досудове розслідування, а Спеціалізованою антикорупційною прокуратурою процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0001701 від 23.06.2016, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 364 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 постановою Верховної Ради України від 12.04.2012 № 4632-VI призначено на посаду Голови Рахункової палати.

Відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України від 17.09.2012 № 674-р (Розпорядження діяло у період вчинення кримінального правопорушення і втратило чинність на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 465 від 22.07.2016) посаду Голови Рахункової палати віднесено до першої категорії посад державних службовців відповідно до ст. 25 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-XII (Закон діяв у період вчинення кримінального правопорушення і втратив чинність на підставі Закону № 889-VIII (889-19) від 10.12.2015.
Відповідно до ст. 6 Закону України «Про державну службу» № 889-VIII (889-19) від 10.12.2015 чинного на даний час, посада ОСОБА_5 Голови Рахункової палати України відноситься до категорії «А» посад державної служби (вищий корпус державної служби).

Обіймаючи вказану посаду, ОСОБА_5 являвся службовою особою в силу виконання організаційно-розпорядчих функцій.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України ОСОБА_5 як посадова особа органу державної влади зобов`язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Так, листами від 03.09.2013 № 13-1970 та від 02.10.2013 № 13-2199 Голова Рахункової палати ОСОБА_5 з метою формування висококваліфікованого кадрового потенціалу вказаного державного органу шляхом вирішення питання забезпечення її працівників житлом звернувся до Міністерства фінансів України з проханням внесення змін до плану бюджетних асигнувань на 2013 рік збільшити витрати на суму 7,025 млн. грн. на капітальне будівництво (придбання) житла.

За результатами розгляду вищевказаних листів внесені зміни до кошторису Рахункової палати та до плану бюджетних асигнувань на 2013 рік. Відповідно до розподілів відкритих асигнувань, наданих головним розпорядником коштів Рахунковою палатою Державній казначейській службі України, асигнування на зазначені цілі у 2013 році спрямовано у повному обсязі призначень в результаті купівлі восьми квартир, зокрема квартири АДРЕСА_8 загальною площею 84,9 м2, житловою площею 42,1 м2.

У період з третьої декади січня 2014 року по другу декаду лютого 2014 року (після включення квартири АДРЕСА_8 до числа службового житла згідно з розпорядженням Голови Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації від 23.01.2014 №17), точну дату досудовим розслідуванням не встановлено, у головного контролера директора Департаменту з питань АПК, природоохоронної діяльності та надзвичайних ситуацій Рахункової палати ОСОБА_6 виник злочинний умисел на заволодіння вищевказаною квартирою в якості неправомірної вигоди шляхом вчинення нею активних дій за пособництва свого племінника ОСОБА_7 , а також активного сприяння Голови Рахункової палати ОСОБА_5 шляхом зловживання ним своїм службовим становищем, з метою усунення перешкод для набуття у приватну власність зазначеної квартири.

Установлено, що ОСОБА_5 , зловживаючи своїм службовим становищем, всупереч інтересам служби, визначивши пріоритет у задоволенні корисливих мотивів ОСОБА_6 перед реальними потребами у покращенні житлових умов інших (щонайменше двадцяти) працівників Рахункової палати, які мають право на службове житло і потребують його, звернувся з листом від 13.03.2014 № 14-519 до Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації. Вказаним листом ОСОБА_5 попросив у місцевого органу влади дозволу на надання службової квартири головному контролеру директору Департаменту з питань АПК, природоохоронної діяльності та надзвичайних ситуацій ОСОБА_6 та трьом членам її родини, керуючись вигаданою підставою нібито необхідністю проживання поблизу місця роботи, виконанням вкрай важливих державних завдань та ненормованого робочого дня.

Продовжуючи реалізовувати злочинну змову ОСОБА_5 , зловживаючи своїм службовим становищем, всупереч інтересам служби, видав наказ від 18.03.2014 № 16п, яким прийняв рішення надати ОСОБА_6 та трьом членам її родини двокімнатну ізольовану квартиру АДРЕСА_9 .

19.03.2014 ОСОБА_5 листом від № 03-581 звернувся до Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації з проханням затвердити рішення Голови Рахункової палати від 19.03.2014 і видати ордер на право зайняття службового житлового приміщення (квартири) АДРЕСА_8 ОСОБА_6 .

Після отримання ордеру ні ОСОБА_6 , ні члени її сім`ї не проживали у вищевказаній квартирі всупереч раніше згаданій меті отримання квартири як службового житла (необхідності проживання поблизу місця роботи, виконання вкрай важливих державних завдань та ненормованого робочого дня).

11.08.2014 ОСОБА_6 , знаючи, що згідно з ч. 2 ст. 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», не підлягають приватизації квартири, віднесені у встановленому порядку до числа службових, зловживаючи своїм службовим становищем, звернулася до ОСОБА_5 із заявою про виключення наданої їй квартири з числа службових.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_5 , усвідомлюючи їх протиправний характер, розуміючи негативні наслідки для держави в особі Рахункової палати України внаслідок передання державного майна у приватну власність, задовольнив заяву ОСОБА_6 про виключення квартири з числа службових та, зловживаючи своїм службовим становищем, всупереч інтересам служби, знаючи, що згідно з вимогами ч. 2 ст. 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» квартири (кімнати, будинки), віднесені у встановленому порядку до числа службових, не підлягають приватизації, звернувся з листом від 18.08.2014 № 14-1678 до Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації, в якому висловив прохання виключити квартиру АДРЕСА_8 з числа службових у зв`язку з тим, що відпала потреба в такому її використанні.

За результатами розгляду вищевказаного звернення ОСОБА_5 , 02.10.2014 Шевченківською районною в м. Києві державною адміністрацією прийнято розпорядження № 515 про виключення згаданої вище квартири з числа службового житла.

Продовжуючи реалізацію злочинної змови, ОСОБА_6 20.01.2015 звернулась до ОСОБА_5 із заявою про надання дозволу на здійснення правочинів щодо приватизації вищевказаної квартири.

У свою чергу ОСОБА_5 , не маючи відповідних повноважень, в порушення вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України, зловживаючи своїм службовим становищем, діючи всупереч інтересів Рахункової палати та всупереч мети закупівлі квартири для державної установи, вказаної у раніше згаданих листах Рахункової палати від 03.09.2013 № 13-1970 та від 02.10.2013 № 13-2199 до Міністерства фінансів України, достовірно знаючи, що ОСОБА_6 використала своє право на приватизацію об`єктів державного житлового фонду (ще в часи коли вказана особа була народним депутатом України), безпідставно підписав та направив лист від 28.01.2015 № 14-172 на адресу Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації про те, що Рахункова палата не заперечує проти приватизації квартири

АДРЕСА_8 .

Продовжуючи сприяти своїй тітці ОСОБА_6 в отриманні у власність державного майна, ОСОБА_7 29.01.2015 звернувся у якості наймача квартири АДРЕСА_8 до органу приватизації Шевченківського району м. Києва з заявою про передачу йому вказаної квартири у приватну власність. Згадана заява задоволена розпорядженням органу приватизації від 19.02.2015 № 2140. Того ж дня ОСОБА_7 отримав від органу приватизації свідоцтво про право приватної власності на вищевказану квартиру.

Таким чином, 29.01.2015 в результаті злочинних дій ОСОБА_5 державна квартира Рахункової палати перейшла у приватну власність фізичної особи ОСОБА_7 , у якого згідно зі ст. 12 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» виникли правомочності власника, тобто право розпоряджатися квартирою на свій розсуд: продати, подарувати, заповісти, здати в оренду, обміняти, закласти, укладати інші угоди, не заборонені законом.

При цьому ОСОБА_7 не мав жодного відношення до державної служби і роботи в Рахунковій палаті, зокрема, не перебував у трудових відносинах із зазначеним органом державної влади та відповідно до вимог

ст. 37 Житлового кодексу України не перебував на обліку, як громадянин, який потребуює поліпшення житлових умов, за місцем роботи.

З метою списання квартири АДРЕСА_8 з балансу Рахункової палати 05.03.2015 між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 складено акт приймання-передачі вказаної квартири з зазначенням її вартості в розмірі 1 390 532,98 грн. В результаті підписання цього акта злочинна мета щодо зловживання службовим становищем з метою одержання неправомірної вигоди за попередньою змовою ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , за пособництва ОСОБА_7 , повністю досягнута та реалізована шляхом протипарвного відчуження державного майна.
Вищевказані дії спричинили настання збитків, розмір яких тотожний вартості квартири, яка становить 1 390 532,98 грн., більш ніж у двісті п`ятдесят разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину, що є тяжким наслідком.
16.11.2016 о 14-06 годин ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 364 КК України тобто у зловживанні своїм службовим становищем, а саме в умисному, з метою одержання неправомірної вигоди для іншої фізичної особи використанні службовою особою службового становища всупереч інтересам служби, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, що спричинило тяжкі наслідки.

В ході досудового розслідування встановлено, що згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотеки, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна №71259359 від 24.10.2016 ОСОБА_5 на праві власності належить ? частина квартири, що розташована за адресом: АДРЕСА_1 .

Відповідно до акту №2 від 28.01.2014 року приймання-передачі, вартість зазначеної квартири АДРЕСА_10 , укладеного між ПАТ «ХК «Київміськбуд» та Департаментом будівництва та житлового забезпечення КМДА, складає 877 910 грн. Вартість частки ОСОБА_5 у даній квартирі в даному випадку складає 438 955 грн.

Окрім того, згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотеки, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна №65767933 від 13.08.2016 ОСОБА_5 на праві спільної сумісної власності разом із дружиною ОСОБА_8 належить квартира, що розташована за адресом: АДРЕСА_2 , загальною площею 162,5 м.кв., житловою площею 79,5 м.кв. Вартість даної квартири в інформаційній довідці не відображена та на даний час органом досудового розслідування встановлюється.

Відповідно до вказаної інформаційної довідки ОСОБА_5 на праві власності також належить квартира за адресом: АДРЕСА_3 , вартість якої згідно вказаної інформаційної довідки становить 6363 грн.

Згідно бази даних «НАІС ДДАІ» МВС України ОСОБА_5 належить автомобіль марки TOYOTA CAMRY, 2007 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3 .

Згідно із копією паспорту ОСОБА_5 05 лютого 1983 року Тернопільським відділом ЗАГСу зареєстровано шлюб ОСОБА_5 із ОСОБА_8 .

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотеки, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна №73174490 від 17.11.2016 ОСОБА_8 на праві власності належить:

- чотирикімнатна квартира за адресом АДРЕСА_4 . Вартість даної квартири в інформаційній довідці не відображена та на даний час органом досудового розслідування встановлюється. Право власності на дану квартиру у ОСОБА_8 виникло на підставі договору купівлі-продажу №1-1451 від 22.05.1997 року, посвідченого П`ятою донецькою держнотконторою. Право власності на вказану квартиру у ОСОБА_8 виникло за час шлюбу.

- житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами за адресом: АДРЕСА_5 . Право власності виникло на підставі свідоцтва про право власності № НОМЕР_4 від 29.10.2012, виданого Вишеньківською сільською радою. Вартість даного будинку в інформаційній довідці не відображена та на даний час органом досудового розслідування встановлюється. Право власності на будинок у ОСОБА_8 виникло за час шлюбу.

- нежиле приміщення за адресом: АДРЕСА_6 , АДРЕСА_11 , 147. Право власності на вказані приміщення у ОСОБА_8 виникло на підставі договору купівлі-продажу №386 від 30.01.2007, посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_9 . Вартість даних нежилих приміщень в інформаційній довідці не відображена та на даний час органом досудового розслідування встановлюється. Право власності на нежилі приміщення у ОСОБА_8 виникло за час шлюбу.

- адміністративне приміщення за адресом: АДРЕСА_7 . Право власності у ОСОБА_8 на вказані адміністративні приміщення виникло на підставі договору дарування №3356 від 05.04.2008, посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_10 . Загальна вартість адміністративного приміщення згідно із інформаційною довідкою становить 22 284 грн. Право власності на нежилі приміщення у ОСОБА_8 виникло за час шлюбу.

Прокурор зазначає, що підставою для застосування арешту майна ОСОБА_5 є запобігання можливості його відчуження, а метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення.

В зв`язку із зазначеним прокурор просив про задоволення клопотання, на що слід зазначити наступне.
Згідно із ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно ст. 61 СК України, об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Таким чином, набуте ОСОБА_8 майно також належить і підозрюваному ОСОБА_5 на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відповідно до ч. 1 ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
Зважаючи на викладене вище, ураховуючи вимоги ч. 2 ст. 173 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, оскільки прокурором було доведено, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення, а тому потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні прокурора та може бути виконане завдання, для виконання якого прокурор звернувся із клопотанням про арешт майна.
За таких обставин є всі підстави для накладення арешту на майно підозрюваного ОСОБА_5 з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення.
Вартість майна ОСОБА_5 , яке належить арештувати з метою забезпечення відшкодування збитків є співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 131, 132, 170, 172, 173, 372 КПК України, слідчий суддя, -
У Х В А Л И В :
Клопотання задовольнити.
Накласти арешт на нерухоме майно, що належить на праві власності підозрюваному ОСОБА_5 , а саме:

- ? частину квартири, що розташована за адресом: АДРЕСА_1 .
- квартиру, що розташована за адресом: АДРЕСА_2 .
- квартиру, що розташована за адресом: АДРЕСА_3 .
- автомобіль марки TOYOTA CAMRY, 2007 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3
- квартиру за адресом АДРЕСА_4 .
- житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами за адресом: АДРЕСА_5 .
- нежиле приміщення за адресом: Донецька область, м.Добропілля, Молодіжний мікрорайон, будинок, 3, приміщення №№145, 146, 147.
- адміністративне приміщення за адресом: Донецька область, м.Донецьк, вулиця Полоцька, будинок, 9.
Ухвала про арешт майна виконується негайно.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.
Слідчий суддя ОСОБА_1