Справа № 372/1891/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/679/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 34 06.06.2017

УХВАЛА
Іменем України
06 червня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

з участю:

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Обухівського районного суду Київської області від 05 квітня 2017 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кам`янка Черкаської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, призначено йому покарання у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 3 400 грн. без позбавлення права керування транспортними засобами та звільнено останнього від призначеного покарання на підставі ч. 5 ст. 74 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, визначених п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України.

Постановлено стягнути із ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати за проведення судових експертиз в розмірі 4011 грн. 04 коп.

Цим же вироком вирішено питання щодо речових доказів.

ВСТАНОВИЛА:
ОСОБА_7 визнаний винним та засуджений за те, що 18 лютого 2014 року, близько 08 години 20 хвилин, в світлий час доби, при сприятливих погодних умовах, сухому асфальтному покритті, керуючи технічно справним автомобілем «Mitsubishi-Lancer» реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись автодорогою по вул. Старокиївській в смт. Козин Обухівського району Київської області в напрямку м. Київ, під`їжджаючи до будинку № 43 в порушення вимог п.п. 12.3, 12.4 ПДР України був неуважний, не стежив за дорожньою обстановкою, не обрав безпечну швидкість руху керованого ним транспортного засобу, виїхав на смугу зустрічного руху та допустив зіткнення з автомобілем «ЗАЗ Forza», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_8 , який виконував маневр повороту ліворуч.

В результаті даної пригоди, водій автомобіля «ЗАЗ Forza» ОСОБА_8 згідно висновку судово-медичної експертизи № 135 від 10.12.2014р. отримав тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить вирок Обухівського районного суду Київської області від 05 квітня 2017 року скасувати та призначити новий розгляд справи в суді першої інстанції.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що судом першої інстанції не правильно встановлено фактичні обставини по справі, повністю проігноровані наявні в матеріалах провадження докази, зокрема його покази, покази потерпілого та свідка відносно погодних умов дорожнього покриття, а також швидкості його автомобіля та кваліфікація дій потерпілого.

Апелянт вказав, що суд першої інстанції при встановлені стану дорожнього покриття в момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди, надає перевагу одним доказам, а саме протоколу огляду місця події від 18.02.2014р., але при цьому не звертає увагу, що подія відбулася о 08 годині 20 хвилин, а огляд було здійснено об 11 годині 35 хвилин. Суд чомусь приймає до уваги сумнівну інформацію Філії «Обухівське районне дорожнє управління» від 01.02.2017р. про сухе дорожнє покриття та відповідну температуру повітря -0 градусів.

Крім того, апелянт вказав, що суд прийшов до хибних висновків щодо наявності обмеження допустимої швидкості на ділянці автодороги де сталося ДТП, приймаючи за істину інформацію Обухівського РДУ від 01.02.2017р. та ігноруючи інформацію Служби автомобільних доріг у Київській області від 07.09.2016р. Також суд ігноруючи його неодноразові заперечення щодо невідповідності вихідних даних та як наслідок хибних висновків експертиз спотворює фактичні обставини справи.

Апелянт стверджує, що всупереч ст. 17 КПК України обвинуваченням не доведено його вини, а все ґрунтується на суперечливих та не відповідних доказах. Прокурором, слідчим та судом першої інстанції не було вжито всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин справи, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують обвинуваченого. Слідчий експеримент проведено не було, оскільки проігноровано як його клопотання так і клопотання прокурора.

Заслухавши доповідь судді, обвинуваченого ОСОБА_7 , котрий підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задоволити, думку прокурора, котрий апеляційну скаргу не підтримав та просить вирок суду залишити без зміни, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Вина ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке його засуджено, доведена доказами зібраними в ході досудового розслідування та дослідженими в судовому засіданні, а саме: показаннями потерпілого ОСОБА_9 , котрий показав, що 18 лютого 2014 року близько 08 години 15 хвилин він разом із сином ОСОБА_10 на автомобілі «ЗАЗ Forza» рухалися по вул. Старокиївській в смт. Козин, в напрямку м. Києва. Виїхавши з другорядної дороги на головну, він ввімкнув показчик лівого повороту і почав виконувати маневр повороту ліворуч, в цей час в задню частину автомобіля в`їхав автомобіль «Mitsubishi-Lancer». Його автомобіль відкинуло на майданчик де були припарковані автомобілі, він втратив свідомість; свідка ОСОБА_11 , котрий показав, що він бачив зіткнення автомобілів обвинуваченого та потерпілого, яке відбулося на смузі зустрічного руху відносно автомобіля «Mitsubishi-Lancer»; протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди; ілюстративною таблицею; схемою до протоколу огляду місця ДТП від 18 лютого 2014 року; фотокартками, згідно яких вбачається місце дорожньо-транспортної пригоди, вид та стан дорожнього покриття, проїжджа частина, її розміри, положення транспортних засобів «Mitsubishi-Lancer» та «ЗАЗ Forza»; протоколом огляду транспортного засобу автомобіля «ЗАЗ Forza» від 18 лютого 2014 року; ілюстративною таблицею до протоколу, де зафіксовано стан вказаного транспортного засобу; висновком судово-медичної експертизи № 135 від 26.11.2014р. згідно якого у ОСОБА_8 виявлене тілесне ушкодження у вигляді перелому 7-го ребра зліва. Дане тілесне ушкодження утворилось від дії тупого (тупих) предмету (предметів) та відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості. Виявлене у ОСОБА_8 тілесне ушкодження могло утворитись за обставин та в термін викладений у фабулі постанов при ДТП 18.02.2014р.

Що ж стосується доводів обвинуваченого ОСОБА_7 про стан дорожнього покриття в момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди та про хибні висновки щодо наявності обмеження допустимої швидкості на ділянці автодороги де сталося ДТП, то вони є безпідставними, оскільки суд першої інстанції дав цим доказам належну оцінку та обґрунтування і з таким висновком повністю погоджується колегія суддів, оскільки будь-яких зауважень до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 18.02.2014р. та до схеми ДТП в учасників пригоди не було.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що винність ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України доведена в повному обсязі, його дії, які виразились в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, кваліфіковані правильно.

Порушень вимог закону, які можуть бути підставам для скасування чи зміни вироку суду першої інстанції, колегією суддів не встановлено
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Обухівського районного суду Київської області від 05 квітня 2017 року, стосовно нього без зміни.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення.

СУДДІ: