Кримінальне провадження№ 1-кп/760/71/16
Справа №760/2539/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 грудня 2016 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

та обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Чернігівської області Щорського району с. В. Щиміль, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,-

в с т а н о в и в :
як встановлено в судовому засіданні 13.12.2014, о 23 год. 00 хв., обвинувачений ОСОБА_4 , а також ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , матеріали відносно яких виділені в окреме провадження ухвалою суду від 01.08.2016 та оголошено їх у розшук, перебуваючи на території залізничного вокзалу станції «Київ Пасажирський» на Вокзальній площі, 1 в м. Києві разом із потерпілим ОСОБА_7 вживали спиртні напої і у них виник злочинний умисел на відкрите викрадення майна потерпілого.
Реалізуючи свій злочинний намір, діючи спільно та узгоджено, з корисливих мотивів, ОСОБА_5 , матеріали стосовно якого виділені в окреме провадження у зв`язку з його розшуком, 14.12.2014, приблизно о 00 год. 10 хв., підійшов до ОСОБА_7 , а в цей час ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , матеріли відносно якого виділенні в окреме провадження у зв`язку з його розшуком, за попередньою змовою почали останнього притримувати, а ОСОБА_5 , матеріали стосовно якого виділені в окреме провадження, відкрито викрав у ОСОБА_7 планшет марки «Asus Meno Pad». В подальшому ОСОБА_5 , матеріали стосовно якого виділені в окреме провадження, із викраденим намагався втекти, однак потерпілий його переслідував, а ОСОБА_4 намагався направився на платформу №1 Центрального залізничного вокзалу станції Київ Пасажирський з метою втекти з місця вчинення злочину.
Продовжуючи свої злочинні дії, для зникнення з місця злочину, ОСОБА_5 , матеріали стосовно якого виділені в окреме провадження, направився в Західний підземний перехід, а слідом за ним направився ОСОБА_7 , який продовжував переслідувати ОСОБА_5 матеріали стосовно якого виділені в окреме провадження. З метою подолання опору потерпілого ОСОБА_7 , та сприянні можливості зникнути ОСОБА_5 , матеріали стосовно якого виділені в окреме провадження з місця злочину та розпорядитися викраденим майном, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , матеріали стосовно якого виділені в окреме провадження продовжував вживати заходів для затримання ОСОБА_7 , а саме ОСОБА_4 , матеріали стосовно якого виділені в окреме провадження наздогнавши останнього, не давав йому можливості пройти, наніс при цьому два удари кулаком руки в область голови, чим заподіяв фізичний біль. В свою чергу потерпілий ОСОБА_7 незважаючи на отримані удари продовжив переслідувати ОСОБА_5 , матеріали стосовно якого виділені в окреме провадження, який весь цей час перебував в полі його зору, після чого ОСОБА_4 , матеріали стосовно якого виділені в окреме провадження знову наздогнав ОСОБА_7 і схопивши позаду останнього за лівий рукав куртки, почав його тягнути назад. ОСОБА_7 різким рухом лівої руки вирвався від ОСОБА_4 , матеріали стосовно якого виділені в окреме провадження, від чого останній впав на асфальт і почав голосно викрикувати а адресу ОСОБА_5 «Сява втікай!», матеріали стосовно якого виділені в окреме провадження. Вирвавшись від обвинуваченого ОСОБА_4 матеріали стосовно якого виділені в окреме провадження, потерпілий ОСОБА_7 намагався далі переслідувати ОСОБА_5 , але в цей час ОСОБА_6 з метою сприяння можливості зникнути ОСОБА_5 , матеріали стосовно яких виділені в окреме провадження, наздогнав потерпілого ОСОБА_7 , обійшовши спереду останнього, почав тримати його руками за передпліччя. ОСОБА_4 підвівшись підійшов до потерпілого і почав разом з ОСОБА_6 матеріали стосовно яких виділені в окреме провадження, тримати за руки ОСОБА_7 , що дало змогу ОСОБА_5 зникнути з місця злочину, матеріали стосовно якого виділені в окреме провадження.
В подальшому, ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , матеріали стосовно яких виділені в окреме провадження, побачивши, що ОСОБА_5 зник з поля зору, відпустили потерпілого ОСОБА_7 та побігли у напрямку Західного підземного переходу за ОСОБА_5 матеріали стосовно якого виділені в окреме провадження. Потерпілий з метою пошуку ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , матеріали стосовно яких виділені в окреме провадження, зайшов до переходу до Західного підземного переходу, де побачив, як ОСОБА_5 прямує на інший вихід з переходу разом з ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , матеріали стосовно яких виділені в окреме провадження. З метою повернення свого майна, потерпілий ОСОБА_7 викрикнув до ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , щоб вони повернули його планшет. Почувши дану вимогу потерпілого, ОСОБА_4 , озирнувся та побачив, матеріали стосовно якого виділені в окреме провадження, що потерпілий ОСОБА_7 прямує за ними. З метою сприяння можливості зникнути ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , матеріали стосовно яких виділені в окреме провадження, обвинувачений ОСОБА_4 розвернувся в зворотному напрямку та направився на зустріч потерпілому. Підійшовши до ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , матеріали стосовно якого виділені в окреме провадження наніс потерпілому ОСОБА_7 один удар кулаком правої руки в область голови останнього, внаслідок чого потерпілий ОСОБА_7 відчув фізичний біль та призупинився, а ОСОБА_4 наздогнавши ОСОБА_5 та ОСОБА_6 матеріали стосовно яких виділені в окреме провадження зник разом з останніми з поля зору потерпілого.
В подальшому потерпілий ОСОБА_7 бажаючи все ж таки повернути своє майно, продовжив пошуки ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та ОСОБА_6 і неподалік площі Перемоги, що в Шевченківському районі м. Києва потерпілий побачив ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та ОСОБА_6 матеріали стосовно яких виділені в окреме провадження. Підійшовши до останніх в черговий раз звернувся до них з вимогою повернути належний йому планшет, однак ОСОБА_4 матеріали стосовно якого виділені в окреме провадження почувши знову вимогу про повернення планшету, наніс потерпілому ОСОБА_7 один удар кулаком правої руки в область голи останнього, від чого потерпілий відчув фізичний біль. Після цього, ОСОБА_7 втік від ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 матеріали стосовно яких виділені в окреме провадження і зателефонував до міліції, повідомивши про факт його пограбування.
Допитаний в ході судового розгляду ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, розкаявся та показав суду, що

За згодою учасників судового провадження, згідно з ч.3 ст.349 КПК України, після допиту обвинуваченого, суд визнав недоцільним дослідження доказів зібраних в ході досудового розслідування стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, крім матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого.

При цьому судом з`ясовано, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, суд переконався у добровільності їх позиції, а також роз`яснив, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

З урахуванням викладеного суд приходить висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому правопорушенні доведена повністю, і його умисні дії, які виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднані з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчинені за попередньою змовою групою осіб, суд кваліфікує за ч. 2 ст.186 КК України.

Обираючи обвинуваченому ОСОБА_4 вид та міру покарання, суд враховує тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення та дані про його особу, який раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, має постійне місце реєстрації та проживання, неофіційно працює.

Згідно зі ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, є його щире каяття.

Згідно зі ст.67 КК України обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_4 , є вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння..

Отже, з урахуванням наведеного, суд вважає необхідним призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі, оскільки саме таке покарання буде необхідним для його виправлення та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Разом з тим, враховуючи дані про особу ОСОБА_4 , який раніше не судимий, його критичне ставлення до вчиненого і щире каяття, те, що після виділення в окреме провадження та оголошення в розшук обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 він постійно з`являвся в кожне судове засідання проживаючи у Чернігівській області, суд дійшов висновку про можливість виправлення останнього без відбування покарання, а тому на підставі ст. 75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки відповідно до ст. 76 КК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся, судові витрати відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.368, 374 КПК України, суд,-

з а с у д и в:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначити покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 (три) роки та покласти на нього обов`язки, передбачені п.п.2,3,4 ст.76 КК України: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально - виконавчої інспекції; повідомляти кримінально - виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та періодично з`являтися для реєстрації.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Солом`янський районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1