УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 486/533/17
Провадження № 1-кп/486/69/2017
30 червня 2017 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області
у складі: головуючої - судді - ОСОБА_1
секретаря - ОСОБА_2
за участю: прокурора ОСОБА_3
потерпілої - ОСОБА_4
розглянув у відкритому підготовчому судовому засіданні матеріали обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000342 від 09.04.2017 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, не одруженого, дітей на утриманні не має, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 03.12.2014 року вироком Южноукраїнськього міського суду Миколаївської області за ч. 1 ст. 185 КК України у вигляді штрафу 850 гривень;
- 05.08.2015 року вироком Южноукраїнськього міського суду Миколаївської області за ч. 1 ст. 125 КК України у вигляді покарання громадських робіт 200 годин;
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст 125 КК України.
В С Т А Н О В И В:
22 травня 2017 року до Южноукраїнського міського суду Миколаївської області надійшов обвинувальний акт у порядку ст. 291 КПК України по кримінальному провадженню №0000342 від 09.04.2017 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями 22 травня 2017 року обвинувальний акт розподілено у провадження судді ОСОБА_1
23 травня 2017 року реєстром передачі справ кримінальне провадження №486/533/17 передано судді ОСОБА_1 .
Підготовчі судові засідання 24 та 29 травня 2017 року не відбулися в зв`язку з неявкою обвинуваченого, а 30 червня 2017 року у підготовче засідання з`явилася особа, яка називає себе ОСОБА_5 , але без документа, за яким би можно було б його ідентифікувати.
Дане кримінальне провадження підсудне Южноукраїнському міському суду Миколаївської області оскільки вмінене обвинуваченому діяння було вчинено на території м. Южноукраїнська.
Водночас, відповідно до пункту 3 частини 3 ст. 314 КПК України, суд у підготовчому судовому засіданні має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам КПК України.
В підготовчому судовому засіданні 30.06.2017 року прокурор висловив думку про призначення кримінального провадження до судового розгляду так як на його думку обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України.
Обвинувачений у підготовчому судовому засіданні не надав паспорт громадянина України та повідомив, що у нього відсутній будь-який інший документ, який би посвідчував його особу.
Потерпіла ОСОБА_4 висловила думку, що суд не може призначити кримінальне провадження до судового розгляду відносно особи, яку не встановлено на підставі паспорту. Окрім того звернулася із письмовою заявою до суду з приводу погроз її сина.
В підготовчому судовому засіданні встановлено, що обвинувачений, який називає себе ОСОБА_5 не має документу за допомогою якого суд зміг би його ідентифікувати, що підтверджується поясненнями прокурора в підготовчому судовом засіданні, що анкетні дані до обвинувального акту вносилися слідчим на підставі форми №1.
Суд вважає слушним аргументи потерпілої, яка вважає, що призначати кримінальне провадження до розгляду не можливим з огляду на те, що у особи відсутній паспорт громадянина України, хоча вона підтверджує факт того, що це її син.
У відповідності до Закон України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус», суддя зобов`язаний встановити особу на підставі документів, які визначені ст.13 вищезгаданого закону :
1) документи, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України:
а) паспорт громадянина України;
б) паспорт громадянина України для виїзду за кордон;
в) дипломатичний паспорт України;
г) службовий паспорт України;
ґ) посвідчення особи моряка;
д) посвідчення члена екіпажу;
е) посвідчення особи на повернення в Україну;
є) тимчасове посвідчення громадянина України;
2) документи, що посвідчують особу та підтверджують її спеціальний статус:
а) посвідчення водія;
б) посвідчення особи без громадянства для виїзду за кордон;
в) посвідка на постійне проживання;
г) посвідка на тимчасове проживання;
ґ) картка мігранта;
д) посвідчення біженця;
е) проїзний документ біженця.
Відповідно до практики ЄСПЛ поняття «обвинувачення» має «автономне» значення; воно повинно розумітися в сенсі Конвенції, а не лише в контексті його значення у національному праві. Таким чином, воно може визначатися як «офіційне повідомлення особи компетентним органом державної влади».
Спрямований органами досудового слідства обвинувальний акт до суду затверджений прокурором, але належним чином не засвідчений печаткою прокуратури. Так як відповідно до ст. 54 Закону України "Про прокуратуру" генеральна прокуратура України і підпорядковані їй прокуратури є юридичними особами і мають свою печатку з зображенням Державного герба України та своїм найменуванням.
Зі змісту наведених вище процесуальних норм випливає, що врученню копії обвинувального акту та копії реєстру передує затвердження обвинувального акту та його підписання прокурором. Недотримання цього порядку, тобто вручення обвинувального акту, особі яку слідчим не ідентифіковано на підставі паспорта громадянина України, який затверджений прокурором, але не скріплений печаткою свідчить про те, що такі процесуальні документи не мають юридичної сили і є безумовною підставою для повернення обвинувального акта прокурору.
Окрім того органи досудового слідства висунули підозру громадянину ОСОБА_5 не ідентифікуючи його особу. Факт відсутності у ОСОБА_5 з 14 травня 2016 року паспорта громадянина України підтверджується постановами Южноукраїнського міського суду Миколаївської області № 486/617/16-п, 486/741/16-п, №486/1015/16-п, що спростовує доводи потерпілої про те, що обвинувачений приховує свій паспорт. Даний факт підтверджує, що органи досудового слідства не ідентифікуючи особу спрямували обвинувальний акт до суду.
Суд не може встановити особу лише за допомогою самих тверджень обвинуваченого, потерпілої, що він таким являється та посилання прокурора, оскільки це суперечить Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус», так як це є спосіб невизначений законом.
Як вбачається з реєстру матеріалів досудового розслідування, долученого до обвинувального акту відносно обвинуваченого ОСОБА_5 не зазначено всі процесуальні дії, проведені під час досудового розслідування, та не відображено всі процесуальні рішення.
В частині ІІІ реєстру матеріалів досудового розслідування «Заходи забезпечення кримінального провадження, застосовані в ході досудового розслідування» зазначено що запобіжні заходи не застосовувалися. Суд звертає увагу на те, що 29 травня 2017 року керівнику Первомайської місцевої прокуратури було спрямовано інформацію потерпілої ОСОБА_4 щодо погроз вбивства її сином. Результати розгляду даної інофрмації про прийняте рішення до суду станом на 30 червня 2017 року не надійшли.
Реєстр матеріалів досудового розслідування повинен відображати хід і проміжні результати досудового розслідування, використані в розслідуванні джерела доказів, а тому в ньому обов`язково повинні міститися: в хронологічному порядку дані про кожну процесуальну дію, проведену під час досудового розслідування - її номер, найменування та час проведення, зокрема, повідомлення про внесення відомостей, які можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, до Єдиного реєстру досудових розслідувань та відомості про початок досудового розслідування.
В реєстрі матеріалів досудового розслідування відсутні будь-які дані про реалізацію обвинуваченим права на захист, що також свідчить про невідповідність обвинувального акту та додатків до нього вимогам КПК України.
Відповідно до положень ст. 59, ч.2 ст. 63, ч. 3 ст. 129 Конституції України підозрюваний, обвинувачений мають право на правову допомогу та мають право на захист. Забезпечення права підозрюваного, обвинуваченого на захист є конституційною засадою кримінального процесу України.
Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод також передбачає право кожного обвинуваченого захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд.
Зазначені обставини, виключають можливість призначити кримінальне провадження до судового розгляду.
Суд дотримується вимог ст. 129 Конституції України, п.3 (с) ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ст. 20 КПК України, щодо реалізації права на захист обвинуваченого та вважає за доцільне повернути обвинувальний акт прокурору для приведення у відповідність до вимог КПК України.
Керуючись ст. 59,63,129 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 291,314-316,395 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В :
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000342 від 09.04.2017 року за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 125 КК України - повернути керівнику Первомайської місцевої прокуратури Миколаївської області для приведення його у відповідності до вимог КПК України.
Заяву потерпілої ОСОБА_4 від 30.06.2017 року - направити керівнику Первомайської місцевої прокуратури Миколаївської області - для прийняття рішення передбаченого КПК України.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Миколаївської області через Южноукраїнський міський суд Миколаївської області протягом семи діб з дня її оголошення.

Суддя Южноукраїнського міського суду ОСОБА_1