Справа № 1-228
Провадження №699
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2010 року м. Вінниця

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Вінницької області в складі:

Головуючого-судді: Пікановського Б.В. суддів: Ващук В.П., Паська Д.П. за участю прокурора: Фінца Д.Г. захисника ОСОБА_1 засудженого ОСОБА_2 розглянула 19 серпня 2010 року у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці кримінальну справу за апеляціями прокурора з доповненнями, засудженого ОСОБА_2 та в його інтересах адвоката ОСОБА_1 на вирок Ленінського районного суду м. Вінниці від 1 червня 2010 року, яким ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1, згідно запису у вироку раніше судимий, засуджений за ст. 146 ч. 2 КК України на п'ять років позбавлення волі;

- за ст. 289 ч. 2 КК України на шість років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 70 КК України остаточно покарання ОСОБА_2 за сукупністю злочинів призначено шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у виді шести років позбавлення волі з конфіскацією майна.

З ОСОБА_2 на користь НДЕКЦ при ГУМВС України у Вінницькій області стягнуто судові витрати в сумі 91 гривня 27 коп. за проведення криміналістичних досліджень.

Як вбачається з вироку районного суду ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні у м. Вінниці 27-28 січня 2006 р. незаконного заволодіння транспортним засобом потерпілого ОСОБА_3, поєднаного з насильством, що не є небезпечним для життя або здоров'я потерпілого та такого, що заподіяло значної шкоди, а також у вчиненні незаконного позбавлення волі потерпілого ОСОБА_3 за попередньою змовою групою осіб.

В апеляції прокурора з доповненнями ставиться питання про скасування вироку у зв'язку з м'якістю призначеного засудженому покарання та у

зв'язку з неповнотою судового слідства, мотивуючи це тим, що під час судового слідства не було дотримано положення ст. 257 КПК України щодо безпосередності дослідження доказів по справі, зокрема, судом безпідставно були оголошені показання свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 без з'ясування причин їх неявки у судове засідання, чим допущено істотну неповноту та поверховість судового слідства. Суд безпідставно зіслався на показання цих свідків як докази по справі і записав це у вироку.

Крім того, прокурор вважає, що судом призначено ОСОБА_2 надто м'яке покарання, без врахування тяжкості злочинів, думки потерпілого про призначення суворого покарання та без врахування негативних даних про особу ОСОБА_2

В апеляціях засудженого ОСОБА_2 та його адвоката ставиться питання про зміну вироку, застосування до ОСОБА_2 ст. ст. 69, 69і та 75 КК України, оскільки суд не в повній мірі врахував дані про особу засудженого, погашення його судимостей, відшкодування потерпілому матеріальної шкоди, позитивні характеристики, наявність неповнолітньої дитини на утриманні, а також зазначають про незаконність не врахування ОСОБА_2 в строк відбування покарання строк його перебування під вартою при екстрадиції.

Заслухавши доповідача, виступ прокурора, який підтримав апеляцію з доповненнями, виступи засудженого ОСОБА_2 та його адвоката, які підтвердили свої апеляції, перевіривши матеріали кримінальної справи та обговоривши доводи апелянтів, колегія суддів приходить до висновку, що апеляції частково обґрунтовані і підлягають частковому задоволенню.

На думку колегії суддів, під час проведення судового слідства судом були порушені положення ст. ст. 257 та 306 КПК України і безпідставно оголошені показання свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7, чим порушено принцип безпосередності дослідження доказів, а потім суд порушив і положення ст. 334 ч. 1 КПК України, зіславшись як на докази на незаконно оголошені в судовому засіданні показання даних свідків, які вони давали під час досудового слідства.

Обґрунтованими є й доводи адвоката та засудженого про неповноту з'ясування даних про особу ОСОБА_2, зокрема, щодо його судимостей - у справі немає навіть спецвимоги з даними про колишні засудження ОСОБА_2, відбуття ним покарань та підстави звільнення від відбу- ання покарання.

Також не з'ясовано і не зазначено у вироку про відшкодування ОСОБА_8 потерпілому заподіяної злочинами матеріальної шкоди і причини невизнання даної обставини за таку, яка пом'якшує покарання.

Наведені порушення закону мають бути усунуті при новому розгляді справи.

Оскільки по справі допущена неповнота та однобічність судового слідства та порушені положення ст. 22 КПК України, то висловитися про м'якість чи надмірну суворість призначеного покарання колегія суддів не знаходить підстав.

У разі доведеності вини ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованих йому злочинів і засудження до реального позбавлення волі слід обговорити можливість зарахування йому в строк відбування покарання перебування під вартою при екстрадиції.

З огляду на наведене, керуючись ст. ст. 367 ч. 1 п. 1, 368 ч. 2 п. 1, 366, 377 КПК України, колегія суддів, -

Ухвалила:

Апеляцію прокурора з доповненнями, а також апеляції засудженого ОСОБА_2 та його адвоката задовольнити частково.

Вирок Ленінського районного суду м. Вінниці від 01.06.2010 року щодо ОСОБА_2 скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд в той же суд але іншим суддею.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_2 залишити попередній - взяття під варту.

Судді:

З оригіналом вірно: