Справа № 344/730/17
Провадження № 11-сс/779/44/2017
Категорія ст. 303 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 лютого 2017 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області

в складі суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 31 січня 2017 року про відмову в задоволенні його скарги на постанову про закриття кримінального провадження,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

апелянта ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_8 ,

в с т а н о в и л а :
В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді, скаргу задовольнити і скасувати настанову слідчого про закриття кримінального провадження.

В обґрунтування таких вимог зазначає, що з таким судовим рішенням не погоджується, оскільки вважає його необґрунтованим та незаконним. Вказує, що досудовим слідством встановлено, що 13 березня 2016 року близько 20 год. 30 хв. на приватну територію, де знаходиться будинок, в якому він постійно проживає, що належить його батькові, по АДРЕСА_1 без будь-яких правових підстав ввірвались працівники УПП м. Івано-Франківська ГУНП в Івано-Франківській області. Не представившись, без будь-яких причин та пояснень працівники поліції кинули його на землю, заподіявши тілесні пошкодження та одягли спецзасіб «кайданки», хоча ніяких активних дій щодо них не вчиняв. Повезли в Надвірнянську ЦРМ для освідування. Після чого патрульні відвезли в Надвірнянський відділ поліції ГНУП в Івано-Франківській області. Через 10-15 хв. без пояснень посадили в патрульний автомобіль Тойота снецномера 07 33 та повезли додому. Весь цей час, а це більше години, він перебував у кайданках, що завдавало різкі болі у районі зап`ясть рук. Близько 21 год. 30 хв. його привезли додому в с. Пнів, на що вийшли батьки. Працівники УПП м. Івано-Франківська ГУНП в Івано-Франківській області в супереч чинного законодавства викликали евакуатор, а рядова поліції ОСОБА_9 склала акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу. В результаті незаконної погрузки автомобіля на евакуатор його транспортному засобу було завдано істотної шкоди. Зазначає, що внаслідок злочинних дій працівниками поліції в нього виникли розлади здоров`я: забої м`якої частини лиця, гематома на обличчі, ризькі болі в області голови, перепали артеріального тиску та інші роздали, все це зазначено в медичних документах. Згідно висновку судово-медичного експерта № 106 від 12 квітня 2016 року, він отримав легкі тілесні ушкодження. Вказує, що слідчий суддя з незрозумілих причин не взяла до уваги достовірні факти, що підтверджують незаконність постанови слідчого про закриття кримінального провадження, а саме що не проведено жодної слідчої дії, а постанова про закриття кримінального провадження базується на допитах працівників УПП в м Івано-Франківську та неповних його показаннях. Показання, які дані свідками події, що підтверджують винуватість працівників поліції до уваги не були взяті. Що в результаті незаконної погрузки автомобіля на евакуатор, його транспортному засобу було завдано істотної шкоди, через що був вимушений звернутись до приватного експерта за оцінкою пошкоджень, загальна сума пошкодження автомобіля згідно цього висновку становить 36 411, 11 гривень. Що всі незаконні дії працівників поліції відбувались на приватній території його батька, де він постійно проживає. Законні вимоги власника залишити його будинковолодіння не були взяті до уваги. Це підтверджує перевищення службових повноважень працівниками поліції, оскільки ст. 233 КПК надає виключне право, у невідкладній випадках до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи, тільки слідчому чи прокурору. Вищевказані працівники УПП м. Івано-Франківська не являються слідчими, а тим більше прокурорами. Вказує, що відповідно до ч. 3 ст. 265-2 КУпАП у разі якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво не перешкоджає дорожньому руху, такий транспортний засіб може бути доставлений для зберігання на спеціальний майданчик. Його автомобіль знаходився на приватній території та не міг перешкоджати дорожньому руху. Що йому не зрозуміла позиція слідчого щодо тілесних ушкоджень, які він отримав в наслідок незаконного затримання. Спочатку він піддає сумніву існування причинного зв`язку між утворенням тілесних ушкоджень та подіями, які мали місце 13 березня 2016 року, а дещо пізніше в оспорюваній постанові погоджується з тим, що наявні тілесні ушкодження могли утворитись внаслідок незаконного затримання працівниками УПП у м. Івано-Франківська. Стверджує, що безпідставне посилання в постанові про закриття кримінального провадження на аналіз відеозаписів із нагрудних відеокамер працівників поліції, оскільки слідчий з причин не притягнення поліцейських до відповідальності не взяв до уваги відеозаписи подані ним, які підтверджують їхню винуватість. Вказує, що посилання слідчого, як одну з підстав закриття кримінального провадження, на те, що його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП від 31 березня 2016 року неправдиве, оскільки ОСОБА_10 відомо, що ним було подано апеляційну скаргу на цю постанову. 04 липня 2016 року постановою Івано-Франківського апеляційного суду зазначено протиправний характер дій працівників УПП м. Івано-Франківська, а в його діях відсутні ознаки адміністративного правопорушення за ознаками ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Ухвалою слідчого судді відмовлено у повному обсязі в задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову про закриття кримінального провадження, мотивуючи тим, що з матеріалів кримінального провадження та оскаржуваної постанови слідчого вбачається, що з метою встановлення фактичних обставин справи під час досудового розслідування слідчим були здійснені усі можливі та необхідні слідчі дії, а також усім встановленим під час досудового розслідування обставинам дана відповідна правова оцінка. За таких обставин доводи скарги про неповноту досудового розслідування, передчасність рішення про закриття кримінального провадження слідчим суддею оцінені критично, оскільки, окрім тверджень скаржника про неправомірні дії слідчого, скарга не містить будь-яких конкретних відомостей про обставини, за яких на думку скаржника, такі неправомірні дії слідчого мали місце. Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшла висновку, що слідчим підчас розслідування кримінального провадження № 0000043 вчинено усі необхідні процесуальні дії по перевірці повідомлення про кримінальне правопорушення; у відповідності до вимог чинного процесуального законодавства розслідування проведено повно та всебічно; встановлено відсутність будь-яких достатніх даних, які б вказували на наявність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 Кримінального кодексу України, що не спростовується доводами скарги та доказів протилежного особою, яка подала скаргу, суду не надано; рішення про закриття кримінального провадження прийнято у відповідності до вимог чинного законодавства України, а тому підстав для скасування постанови не вбачається.

Під час апеляційного розгляду:

- апелянт ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_8 підтримали доводи апеляційної скарги з мотивів викладених у ній;

- прокурор вважав, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали скарги, оглянувши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи й мотиви апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить задовольнити, ухвалу слідчого судді скасувати з наступних підстав.

Суд апеляційної інстанції згідно вимог ст. 404 КПК України переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України слідчий суддя - це суддя, до повноваження якого належить здійснення порядку судового контролю за дотримання прав, свобод, інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Завданням слідчого судді відповідно до вимог чинного КПК України є контроль законності рішень, дій чи бездіяльності, зокрема слідчого, на досудовому розслідуванні.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Слідчий суддя розглядаючи скаргу на постанову слідчого про закриття кримінального провадження, повинен був перевірити дотримання слідчим вимог закону при прийнятті рішення, і постановити мотивовану ухвалу.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 372 КПК України у мотивувальній частині ухвали зазначають встановлені судом обставини із посиланням на докази, а також мотиви неврахування окремих доказів, мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали.

Слідчий суддя вказаних вимог кримінального процесуального закону не дотримався.

Ч. 2 ст. 9 КПК України передбачено, що керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (рішення у справі «Ассенов та інші проти Болгарії»). Вони повинні вживати всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців та експертних висновків (рішення у справі «Танрікулу проти Туреччини»).

Слідчі судді при розгляді скарги на відповідні постанови з`ясовують питання дотримання вимог щодо всебічності та повноти дослідження, оскільки така неповнота може призвести до прийняття необґрунтованого рішення про закриття кримінального провадження.

Так, доводи апеляційної скарги про неповноту досудового розслідування та передчасність рішення про закриття кримінального провадження є обґрунтованими та знайшли своє підтвердження під час апеляційного перегляду рішення слідчого судді суду першої інстанції.

На думку колегії суддів, орган досудового розслідування, закриваючи кримінальне провадження, в повному обсязі не з`ясував зазначені заявником обставини вчиненого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України, не вжив всіх необхідних заходів для збирання доказів і забезпечення повного та всебічного досудового розслідування, не провів необхідного та повного переліку слідчих дій, спрямованих на встановлення істини у справі, що свідчить про передчасність висновку про відсутність в діянні складу злочину та ставить під сумнів законність постанови про закриття кримінального провадження.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження і постанови, слідчий обмежився лише викладом допиту потерпілого ОСОБА_6 та працівників УПП у м. Івано-Франківську ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_9 . При цьому слідчий детально не допитав та не взяв до уваги пояснення всіх свідків, які б могли дата показання щодо відомих їм обставин з приводу події 13 березня 2016 року, зокрема його батьків, сестри, дружини, сусідів, осіб, які здійснювали погрузку його автомобіля на евакуатор.

Належним чином не було з`ясовано, звідки в ОСОБА_6 появились виявлені легкі тілесні ушкодження. Залишено без дослідження твердження про пошкодження автомобіля.

Крім цього, слідчий, за наявності суперечливих показань ОСОБА_6 та працівників поліції, не провів одночасного допиту між ними для усунення протиріч в їх показаннях, а при необхідності не провів слідчого експерименту.

Згідно ст. 2 КПК України закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення.

Зі змісту ст. 284 КПК України вбачається, що кримінальне провадження закривається в силу наявності обставин, які його виключають, та чіткий перелік яких міститься в даній статті.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Правова природа аналізованого виду оскарження процесуального рішення слідчого та прокурора передбачає необхідність перевірки не лише дотримання процесуального порядку закриття кримінального провадження посадовими особами органів досудового розслідування, а й підстав його закриття.

Згідно із ст. 110 КПК України постанова про закриття кримінального провадження повинна містити зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу. Тобто таке процесуальне рішення повинно відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та відповіді на усі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Враховуючи важливість інституту закриття кримінального провадження для належної реалізації прав осіб, пов`язаних із вчиненням кримінального правопорушення, ухвали слідчих суддів, які постановляють за результатами розгляду скарги на постанову про закриття кримінального провадження, мають містити відповіді на всі доводи скаржника, які зумовили звернення до слідчого судді.

Так, слідчий не відобразив у постанові, чому він взяв до уваги одні докази у справі і критично поставився до інших, у тому числі до доводів заявника, не навів будь-якої оцінки доказів.

Аналізуючи зміст постанови слідчого, колегія суддів дійшла висновку, що в цій постанові не вказано взагалі переконливих мотивів прийняття такої постанови та обґрунтування відсутності в діях посадових осіб складу злочину по кожному з порушень, на яких наголошує у своїй заяві ОСОБА_6 , слідчий тільки зазначив, що в ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження не здобуто будь-яких фактичних даних, які б вказували, на наявність ознак злочину, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України у діях працівників поліції.

В постанові про закриття кримінального провадження слідчим не наведено обставин, за яких слід дійти висновку про наявність достатніх підставі для закриття кримінального провадження з огляду на відсутність викладання підтвердженої доказами аргументації, яка спростовує покликання заявника про вчинення кримінального правопорушення.

В постанові про закриття кримінального провадження відображено лише висновки щодо неправомірності дій ОСОБА_6 , при цьому відсутнє обґрунтування правомірності та законності дій кожного з працівників міліції щодо припинення адміністративних правопорушень, зокрема під час затримання працівниками УПП м. Івано-Франківська ОСОБА_6 , доставки його у Надвірнянську ЦРЛ на освідчення, доставки автомобіля для тимчасового зберігання на спеціальний майданчик, відповідності їх дій приписам Кодексу України про адміністративні правопорушення, нормативно-правих актів, інструкцій.

Як вбачається зі змісту постанови слідчого, ОСОБА_6 згідно постанови Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 31 березня 2016 року притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Слідчий не врахував, що постановою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 04 липня 2016 року скасовано вказану постанову та провадження у справі закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу ознаки адміністративного правопорушення (а.п. 6-8).

Зі змісту вказаної постанови випливає, що огляд на стан алкогольного сп`яніння було проведено з порушенням вимог ст. 266 КУпАП та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103.

Заслуговують уваги й доводи апелянта про те, що слідчим не наведено правових підстав застосування до нього спеціального засобу «кайданки».

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 відмовився пред`явити працівникам УПП у м. Івано-Франківську посвідчення водія та документи на автомобіль, у зв`язку з чим працівниками поліції в подальшому вживалися відповідні заходи.

В той час, за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), ч. 1 ст. 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність.

У разі виявлення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбаченого ст. 126 КУпАП, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу, відповідно до Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 № 1395, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за № 1408/27853.

Наявність такої постанови у справі про адміністративне правопорушення могла б підтвердити факт відмови ОСОБА_6 пред`явити посвідчення водія та документи на автомобіль, однак слідчий при винесенні постанови про закриття кримінального провадження не навів даних про наявність або відсутність такої постанови. За таких обставин, відсутня об`єктивна можливість перевірити твердження ОСОБА_6 .

Оскільки мотивувальна частина оскаржуваної постанови не містить відомостей про мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування, відсутні підстави вважати її такою, що відповідає вимогам ст. 110 КПК України.

Слідчим суддею не були належним чином перевірені доводи ОСОБА_6 , викладені ним у скарзі, такі обставини залишились без дослідження, в оскаржуваній ухвалі не наведено мотивів неврахування доводів скарги, не спростовано їх.

На думку колегії суддів, ані слідчий, ані слідчий суддя не з`ясували всіх обставин, які підлягають доказуванню у кримінальній справі, не дали системної оцінки всіх допустимих і належних доказів у сукупності, що є основою прийняття законного і обґрунтованого рішення по справі.

Так, як вказані недоліки досудового розслідування залишилися поза увагою слідчого судді, при розгляді скарги на постанову про закриття кримінального провадження, то ухвала слідчого судді про відмову в задоволенні скарги не можна вважатись законною, а тому підлягає скасуванню з постановленням колегією суддів нової ухвали, згідно вимог ч. 4 ст. 407 КПК України.

Постановляючи нову ухвалу, колегія суддів вважає необхідним скасувати постанову слідчого в ОВС слідчого відділу прокуратури Івано-Франківської області радника юстиції ОСОБА_10 від 29 червня 2016 року про закриття кримінального провадження № 0000043, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25 березня 2016 року.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 376, 404, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 31 січня 2017 року про відмову в задоволенні його скарги на постанову про закриття кримінального провадження скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою скаргу ОСОБА_6 задовольнити, постанову слідчого в ОВС слідчого відділу прокуратури Івано-Франківської області радника юстиції ОСОБА_10 від 29 червня 2016 року про закриття кримінального провадження № 0000043, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25 березня 2016 року, за відсутністю в діях працівників УПП у м. Івано-Франківську ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_9 ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, скасувати.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3

ОСОБА_4