Справа № 589/1733/17
Провадження № 1-кп/589/265/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 червня 2017 року
Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Шостка кримінальне провадження № 0000591 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Шостка Сумської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, непрацюючого, який зареєстрований і мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
30.04.2017р. близько 10 год.00 хв. ОСОБА_4 , знаходячись в коридорі на восьмому поверсі гуртожитку по АДРЕСА_2 , маючи умисел на таємне з корисливих мотивів викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у житло, через незачинені двері проник до кімнати № НОМЕР_1 , звідки таємно викрав гроші в сумі 250 грн, що належать ОСОБА_5 , після чого залишив місце злочину та викраденими грошима розпорядився на власний розсуд.

Своїми протиправними діями ОСОБА_4 завдав потерпілій матеріальну шкоду на суму 250 грн.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у вчинені інкримінованого злочину визнав повністю, зазначивши, що обставини, викладені в обвинувальному акті, відповідають дійсності. ОСОБА_4 суду показав, що 30.04.2017р. побачив, що потерпіла, яка є його сусідкою, вийшла зі своєї кімнати в гуртожитку до пральні, залишивши двері не зачиненими. Він зайшов до кімнати потерпілої та побачив сумку, у якій лежав гаманець. Обвинувачений взяв гаманець і вийшов з кімнати. З гаманця дістав гроші, а гаманець викинув.

Обвинувачений не оспорює вартості викраденого майна, не заперечує вірність кваліфікації своїх дій органами досудового слідства, а також критично ставиться до вчиненого ним злочину та щиро розкаюється у вчиненому.

Потерпіла в судовому засіданні показала, що проживає в кімнаті 801 гуртожитку по АДРЕСА_2 , обвинувачений проживає також в цьому гуртожитку, коли 30.04.20017р. вона пішла до пральної кімнати, то залишила двері кімнати не зачиненими, вранці наступного дня, коли збиралась купити молока, побачила, що гаманця у сумці не має та звернулась до поліції. Зауважила, що підозрює ОСОБА_4 у вчиненні і інших крадіжок в гуртожитку та просила призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки.

Відповідно до ст. 349 ч. 3 КПК України за клопотанням прокурора та за згодою обвинуваченого і потерпілої, судом було визнано недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин, які ніким не оспорюються, оскільки учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції. При цьому, учасникам судового розгляду судом було роз`яснено положення ч. 3 ст. 349 КПК України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

У зв`язку з викладеним, суд обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого і потерпілої та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують його особу.

Допитавши у судовому засіданні обвинуваченого і потерпілу, суд вважає, що вина обвинуваченого у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і доведена повністю.

Таким чином, суд встановив, що ОСОБА_4 своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднаному з проникненням у житло, вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України.

Відповідно до вимог ст.. 65 КК України при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно зі ст. 12 КК України є тяжким злочином, особу винного, який офіційно не працевлаштований, за місцем мешкання характеризується негативно, на нього систематично надходять скарги від сусідів, перебуває на обліку у лікаря нарколога з 20.05.1992р. з діагнозом РППВВ алкоголю (синдром залежності), але раніше не судимий, на обліку у психіатра не перебуває.

Обставини, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання, судом не встановлено.

Враховуючи, крім вказаного вище, що ОСОБА_4 щиро кається та активно сприяв розкриттю злочину, і визнаючи ці обставини такими, що пом`якшують покарання у значенні ст. 66 КК України; з огляду на незначну матеріальну шкоду заподіяну злочином (в розмірі 250 грн.), суд приходить до переконання, що вказані обставини істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, в їх сукупності дають достатні підстави для висновку про можливість призначення ОСОБА_4 , хоча й реального покарання, не пов`язаного зі звільненням від його відбування з випробуванням, але, в порядку застосування ст. 69 КК України, більш м`якого, ніж передбачено санкцією ч.3 ст. 185 КК України, а саме у виді обмеження волі, оскільки встановлених ст. 61 КК України перешкод для застосування саме цього виду покарання відносно ОСОБА_4 не виявлено. При цьому те, що ОСОБА_4 негативно характеризується за місцем проживання та перебуває на обліку у лікаря нарколога саме по собі не вказує на його стійку антисоціальну спрямованість, за наявності вказаних вище даних про його особу, зокрема, того що він раніше не судимий та, на думку суду, не перешкоджає застосуванню в даному випадку ст.. 69 КК України.

Саме таке покарання, у виді тримання особи в кримінально-виконавчій установі відкритого типу без ізоляції від суспільства в умовах здійснення за нею нагляду з обов`язковим залученням засудженого до праці буде належною карою за скоєне, упередить вчинення обвинуваченим нових злочинів, сприятиме досягненню мети його виправлення та перевиховання.

При цьому з метою виконання вироку та дотримання обвинуваченим процесуальних обов`язків, враховуючи вимоги ст.ст. 177, 178, 179 КПК України та дані про його особу, суд вважає правомірним раніше обраний відносно нього запобіжний захід в вигляді особистого зобов`язання залишити до набрання вироком законної сили без змін.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.. 368, 370, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі.

Строк відбуття покарання обчислювати з моменту прибуття засудженого до місця відбування покарання в порядку виконання вироку.

Речові докази, а саме: гаманець бежевого кольору, пластикові картки, фотокартку, чеки на ім`я ОСОБА_5 - залишити у потерпілої ОСОБА_5 .

До набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно ОСОБА_4 у вигляді особистого зобов`язання залишити без змін.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду може бути оскаржений до апеляційного суду Сумської області через Шосткинський міськрайонний суд Сумської області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду
Сумської області ОСОБА_1