Провадження №1-кп/331/226/2017
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 березня 2017 року м. Запоріжжя
Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника обвинуваченої ОСОБА_4 , представника потерпілого ОСОБА_5 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 , яка обвинувачується у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 358, ст. 356, ст. 197-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:
До Жовтневого районного суду м. Запоріжжя з Запорізької місцевої прокуратури №1 надійшов обвинувальний акт по кримінальному провадженню відносно ОСОБА_6 , яка обвинувачується у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 358, ст. 356, ст. 197-1 КК України.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні просить постановити ухвалу про призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту вважаючи, що під час досудового розслідування були дотримані всі вимоги КПК України, підстав для закриття провадження чи повернення обвинувального акту не вбачає.

Обвинувачена ОСОБА_6 та її захисник ОСОБА_7 заперечували проти постановлення ухвали про призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту та просять суд повернути його прокурору для усунення недоліків.

Заслухавши учасників процесу, з`ясувавши думку прокурора, вивчивши обвинувальний акт з додатками, суд приходить до висновку, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 ч. 4 ст. 358, ст. 356, ст. 197-1 КК України, підлягає поверненню прокурору з наступних підстав.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Згідно вимог ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити такі відомості: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; підстави застосування заходів кримінально - правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); дату та місце його складення та затвердження.

При цьому в даному підсумковому документі досудового розслідування не повинно бути жодних внутрішніх суперечностей, граматичних помилок і описок, всі складові частини цього документу повинні бути узгоджені як між собою, так і з доданими до нього додатками згідно вимог ч.4 ст. 291 КПК України .

При цьому реєстр матеріалів досудового розслідування має відповідати вимогам ч.2 ст. 109 КПК України .

При складанні обвинувального акта і додатків до нього слідчий вимоги закону не виконав, про що свідчать наступні факти.

Так , у обвинувальному акті вказано що ОСОБА_6 у період часу з листопада 2015 року по березень 2016 року, діючи умисно, здійснила самовільне, тобто без отримання дозвільних документів, будівництво будівлі торговельного призначення (III категорія складності) на самовільно зайнятій, тобто неоформленій у встановленому законом порядку, земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 , чим завдала значної шкоди власнику землі - територіальній громаді в особі Запорізької міської ради, що полягає у позбавленні територіальної громади міста можливості належним чином та у повному обсязі використовувати земельну ділянку за її цільовим та функціональним призначенням, вартість якої становить 350 753,74 грн.

При цьому, ОСОБА_6 усвідомлювала, що самовільно, з порушенням встановленого законом порядку, займає (захоплює) чужу земельну ділянку та бажала цього.

Так, незважаючи на відсутність у ОСОБА_6 документів на право власності чи право користування (оренди) на земельну ділянку, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ) та власником якої відповідно до ст.ст. 12, 83 Земельного кодексу України, є територіальна громада міста Запоріжжя в особі Запорізької міської ради ОСОБА_6 у період часу з листопада 2015 року по березень 2016 року добудувала будівлю торговельного призначення (III категорія складності) без отримання дозвільних документів на проведення будівництва та введення об`єкта до експлуатації.

Зокрема, Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області (надалі Департамент ДАБІ в області) з грудня 2015 року по жовтень 2016 року проводилися позапланові перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил під час будівництва капітальної споруди на перехресті АДРЕСА_1 , про що складено відповідні акти від 22.12.2015, 23.02.2016 та 07.10.2016. Під час перевірок Департаментом ДАБІ в області встановлено, що забудовником земельної ділянки є ОСОБА_6 . Роботи з будівництва об`єкта виконувалися без права на їх виконання, що є порушенням п.2 ч. 1 ст. 34, п.8 ст. 36 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності, зокрема, без реєстрації органом державного архітектурно - будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт - щодо об`єктів будівництва, що належать до І-ІІІ категорій складності.

Проведеною Державною інспекцією сільського господарства в Запорізькій області у квітні 2016 року документальної перевірки дотримання вимог земельного законодавства по вул. Запорізькій/вул. Авангардній/вул. Героїв Сталінграду (вул. Шкільна) у м. Запоріжжі встановлено, що ОСОБА_6 самовільно зайняла земельну ділянку площею 288,74 кв.м. Відповідно до висновку судового експерта №2255 від 22.02.2017, складеного за результатами проведення оціночно-земельної експертизи грошова оцінка земельної ділянки площею 195,27 кв.м., що знаходиться під самовільно добудованими частинами будівлі, розташованої по вул. Шкільній/вул. Запорізькій (вул. Запорізька, 10) у м. Запоріжжі складає 350 753,74 грн. Таким чином, відповідно до висновку судового експерта №2255 від 22.02.2017, внаслідок самовільного зайняття ОСОБА_6 земельної ділянки за вказаною адресою, територіальній громаді міста завдано шкоди в розмірі 350 753,74 грн., що є значною.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_6 вчинила злочин, передбачений ч. 3 ст. 197-1 КК України, який кваліфікується як: самовільне будівництво будівель або споруд на самовільно зайнятій земельній ділянці, яким завдано значної шкоди її законному володільцю або власнику.

Потерпілі по даному кримінальному провадженню відсутні.

Відповідно до ч. 3 статті 197-1 КК України, самовільне будівництво будівель або споруд на самовільно зайнятій земельній ділянці, яким завдано значної шкоди її законному володільцю або власнику

карається штрафом від трьохсот до пятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до трьох років.

В порушення п.5 ч.2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт не містить мети вчиненого кримінального правопорушення, мотивів та спрямованості умислу обвинуваченої.

Згідно з приміткою до статті 197-1 КК України, відповідно до цієї статті шкода, визнається значною, якщо вона у сто і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

Слідчим в обвинувальному акті вказано проте, що інкримінованим ОСОБА_6 кримінальним правопорушенням завдано значної шкоди її законному володільцю або власнику.

В тексті акту, також, зазначено, що злочином заподіяно значної шкоди власнику землі - територіальній громаді в особі Запорізької міської ради, що полягає у позбавленні територіальної громади міста можливості належним чином та у повному обсязі використовувати земельну ділянку за її цільовим та функціональним призначенням, вартість якої становить 350 753,74 грн.

В подальшому, не зважаючи на те, що інкримінованим обвинуваченій злочином заподіяно значну шкоду власнику землі - територіальній громаді в особі Запорізької міської ради, слідчий зазначає, що потерпілі по даному кримінальному провадженню відсутні, цивільний позов не заявлено.

Як слід з обвинувального акту, слідчим не вказана кваліфікуюча ознака вчиненого кримінального правопорушення значна шкода, яка має у сто і більше разів перевищувати неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

Статтею 55 КПК України, передбачено, що потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Відповідно до стаття 140 Конституції України, місцеве самоврядування є правом територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища та міста - самостійно вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.

Місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою в порядку, встановленому законом, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування: сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи.

Органами місцевого самоврядування, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст, є районні та обласні ради.

Питання організації управління районами в містах належить до компетенції міських рад.

Сільські, селищні, міські ради можуть дозволяти за ініціативою жителів створювати будинкові, вуличні, квартальні та інші органи самоорганізації населення і наділяти їх частиною власної компетенції, фінансів, майна.

Згідно з п.5 ч.1 статті 1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», представницький орган місцевого самоврядування - виборний орган (рада), який складається з депутатів і відповідно до закону наділяється правом представляти інтереси територіальної громади і приймати від її імені рішення.

Статтями 2, 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.

Місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст.

Сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Крім цього, в диспозиції ст. 197-1 КК України безальтернативно передбачено наявність потерпілого - законного володільця або власника земельної ділянки.

Таким чином, в підсумковому документі досудового розслідування маються суттєві суперечності, а саме вказано, що дії ОСОБА_6 спричинили значну шкоду власнику землі - територіальній громаді в особі Запорізької міської ради, що полягає у позбавленні територіальної громади міста можливості належним чином та у повному обсязі використовувати земельну ділянку за її цільовим та функціональним призначенням, вартість якої становить 350 753, 74 грн., та, разом з цим слідчий дійшов висновку про те, що потерпілі по даному кримінальному провадженню відсутні.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань, суд додержується правил передбачених розділом ІІ цього кодексу.

Згідно реєстру матеріалів досудового розслідування запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_6 10 березня 2017 року обрано у вигляді особистого зобов`язання.
Таким чином, враховуючи, що у підготовчому судовому засіданні від сторін кримінального провадження клопотань про зміну чи скасування запобіжного заходу не надходило, запобіжний захід відносно ОСОБА_6 у вигляді особистого зобов`язання вважається продовженим.

Керуючись ст.ст. 291, 314 КПК України, -

УХВАЛИВ:
Обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 , яка обвинувачується у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 358, ст. 356, ст. 197-1 КК України, повернути прокурору Запорізької місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 для усунення недоліків, зазначених в ухвалі.

Запобіжний захід обраний відносно ОСОБА_6 у вигляді особистого зобов`язання залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1