Справа № 530/12/17
Номер провадження 1-кп/530/27/17
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лохвиця, Полтавської області, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , громадянина України, українця, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, одруженого, має на утриманні одну малолітню дитину, освіта професійно-технічна, непрацюючого, у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_7 ,06.10.2016 року, близько 18 год., знаходячись на території господарства в АДРЕСА_3 , яке належить ОСОБА_8 , на ґрунті неочікувано виниклих неприязних стосунків, умисно завдав ОСОБА_5 численних ударів кулаками рук та ногами в область голови та тулуба, чим спричинив ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми зі струсом головного мозку, перелому кісток носа, забиття поперекового відділу хребта, які згідно з висновком судово-медичної експертизи № 63, від 12.11.2016 року кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.
Такі дії, ОСОБА_7 , органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст.125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження.
Згідно із ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Відповідно до ст. 25 КПК України, прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення або в разі надходження заяви про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.
Крім того, саме на них законом покладається обов`язок всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень, відповідно до ст. 9 КПК України.
Згідно із ч. 1 ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
Відповідно до ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
При цьому, відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України, суд може обґрунтувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або даними слідчому судді на стадії досудового розслідування. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.
Під час розгляду справи в суді, допитаний обвинувачений ОСОБА_7 , показав, що свою вину визнає повністю, а саме, що він наніс удари долонею по тілу ОСОБА_5 , який пропонував стати коханцем його дружині. Коли потерпілий упав на землю він також ударив його рукою. Після чого, його знайомий ОСОБА_9 відтянув від потерпілого. Скільки наніс всього ударів по тілу потерпілого - не пам`ятає. Просить суворо не карати, так як у нього є дитина малолітня. В судовому засіданні попросив пробачення у потерпілого.
Захисникадвокат ОСОБА_4 , просив вибрати міру покарання з урахуванням всіх обставин по справі, вибрати мінімальну при обставинах, які були досліджені в судовому засіданні.
Потерпілий, ОСОБА_5 суду показав, що він періодично приїздить до своєї знайомої ОСОБА_8 , в с. Новоселівка, Зіньківського району, Полтавської області. Був факт, що він підвозив у місто дружину ОСОБА_7 . Не заперечував, що йому подобається дружина ОСОБА_7 .
Підтвердив, що 06.10.2016 року близько 18 год. у вище вказаному госпоадстві йому наніс тілесні ушкодження ОСОБА_7 . Після чого він втратив свідомість і про обставини скоєного не памятає. Підтримав думку прокурора та просить вибрати міру покарання ОСОБА_7 у виді 180 годин громадських робіт.
Захисникадвокат ОСОБА_6 підтримав думку потерпілого.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом було визнано недоцільним дослідження показів свідків і інших доказів стосовно фактичних обставин справи, зібраних в ході дізнання та досудового слідства, так як вони правильно усвідомлюються обвинуваченим та іншими учасниками процесу і ніким не оспорюються.
Суд, за згодою всіх учасників судового провадження, обмежився допитом обвинуваченго та потерпілого а також дослідив матеріали, які характеризують ОСОБА_7 . Докази по справі не досліджувалися, в зв`язку з тим, що суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів, які ніким не оспорюються.
Органами досудового слідства, дії ОСОБА_7 кваліфіковано вірно.
Обговорюючи питання про вид і міру покарання, яке необхідно призначити ОСОБА_7 достатнє і необхідне для його виправлення і недопущення в подальшому скоєння ним злочинів, суд враховує, що він вину визнає повністю і щиро кається в здійсненому, активно сприяв розкриттю злочину, його майновий стан, і вважає ці обставини, такими що пом`якшують покарання.
Згідно зі ст.67 КК України обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_7 не виявлено.
З врахуванням Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року із змінами, внесеними згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України №18 від 10.12.2004 року, №8 від 12.06.2009 року, №11 від 06.11.2009 року, те що ОСОБА_7 , скоїв злочин передбачений ч.1 ст.. 125 КК України, відповідно до ст. 12 КК України відноситься до невеликої тяжкості злочину; вчиненого злочину, характеру і розміру завданих збитків потерпілому, суспільної небезпеки скоєного злочину, обставин справи та наслідків, а також особи ОСОБА_7 , думки потерпілого, суд вважає, що виправлення підсудного та попередження вчинення ним нових злочинів можливе без ізоляції від суспільства, а тому доцільно обрати йому покарання, передбачене чинним законодавством. Саме таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення.
Згідно медичного висновку ОСОБА_7 , практично здоровий.
Речові докази по справі: відсутні.
Судові витрати відсутні.
Цивільний позов по справі не заявлявся.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368 - 371,373-376, 380 КПК України, суд, -
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначити покарання у виді 160 годин громадських робіт.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Полтавської області через Зіньківський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя Зіньківського
районного суду Полтавської області ОСОБА_1