23.03.2017 № 522/6626/16-к
№ 1-«кс»/522/5095/17

УХВАЛА
Іменем України
23 березня 2017 року м. Одеса
Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю слідчого ОСОБА_3
ВСТАНОВИВ:
В обґрунтування поданого клопотання стороною кримінального провадження зазначено, що в ході досудового розслідування встановлено, що невстановлені особи, діючи за попередньою змовою групою осіб, здійснюють контрабандне ввезення поза митним контролем з Республіки Молдова на територію України, в районі митного посту «Красні Окни» (Одеська область, смт. Окни), підакцизні спиртовмісні товари народного споживання та фальсифіковані спиртовмісні лікарські засоби: «фармасепт», «септил плюс» та «септол». Після контрабандного ввезення здійснюється їх розповсюдження на території України, зокрема, Одеської, Київської та Львівської областей.
Крім того, відповідно до службової записки ГВ БКОЗ УСБУ в Одеській області №65/4/1602 від 15.02.2017 встановлено, що оперативним підрозділом отримано інформацію щодо плануємого в період з 15.02.2017 по 16.02.2017 громадянином України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за попередньою змовою з іншими невстановленими особами, незаконного переміщення у с. Білка Іванівського району Одеської області підакцизних товарів на авто марки "IVECO", д.н.з. НОМЕР_2 , білого кольору. В подальшому, вказані підакцизні товари ОСОБА_5 планує незаконно реалізувати невстановленим особам для виготовлення алкогольних напоїв, з метою реалізації на території України, що може завдати загрозу життю та здоров`ю населення.
З метою встановлення всіх обставин вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, в період часу з 01 год. 10 хв. по 03 год. 00 хв. 16.02.2017 року слідчим відділом Управління СБ України в Одеській області, на автодорозі "Київ-Одеса", 320-й км, М-05 за добровільною згодою ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , без ухвали слідчого суді, у зв`язку з невідкладним випадком пов`язаним із врятуванням майна проведено огляд автомобіля марки "IVECO" моделі "180E24", номер шасі " НОМЕР_1 ", д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та водія-експедитора ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з вантажем у ньому.
В ході вказаного огляду було виявлено і вилучено наступне: 25 (двадцять п`ять) бочок синього кольору з літражем 220 л, які повністю заповнені прозорою рідиною з характерним запахом спирту; авто марки "IVECO" моделі "180E24", номер шасі " НОМЕР_1 ", д.н.з. НОМЕР_2 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 ; товарно-транспортна накладна №561584, відповідно до якої в авто транспортується горох; шланг.
При цьому, вказана інформація підтверджується протоколами допитів свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 від 16.02.2017.
17.02.2017 орган досудового розслідування за погодження з процесуальним керівником у кримінальному провадженні звертався до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на вказане тимчасово вилучене майно, однак 13.03.2017 слідчим суддею постановлено ухвалу про повернення клопотання для усунення недоліків, а саме слідчий суддя прийшов до висновку, що клопотання подано з порушенням п. 1, п. 3 ч. 2 ст. 171 КПК України. При цьому, ухвалу слідчий фактично отримав 21.03.2017 о 14 год. 00 хв., про що зроблено відповідно відмітку на примірнику ухвали.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого про арешт майна повинно бути зазначено підстави і мету відповідно до положень ст. 170 КПК України та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна. Слідчий в своєму клопотанні вказує, що підставою накладення арешту на дане майно є сукупність розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину та можливої конфіскації майна, так як санкція ч. 2 ст. 305 КК України передбачає можливість конфіскації майна за вироком суду. Метою накладення арешту на дане майно є забезпечення конфіскації майна як виду покарання.
Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого про арешт майна повинно бути зазначено документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном. Відповідно до вилучено товарно-транспортної накладної №12 ААВ 251584 вантажовідправником є ТОВ "НИКАСТРОЙ" (код ЄДРПОУ - 35048732), а вантажоодержувачем - ПСП "Ластивка", однак відповідно до даного документу в авто транспортується горох. Крім того, авто відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 належить ОСОБА_8 , контактними даними якого відповідно до даного документу є АДРЕСА_1 . Крім того, конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування третіми особами таким майном викладені у протоколах допитів свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 від 16.02.2017 та запереченнях даних осіб, в яких зазначено, що саме дані особи фактично є володільцями вилученого майна.
В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав повністю, посилаючись на викладене в ньому, просив задовольнити.
Заслухавши слідчого, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя надходить до наступних висновків.
Як визначено ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Частиною 2 цієї ж статті визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Виходячи з ч. 3 ст. 132 КПК України, доведення необхідності застосування заходів забезпечення кримінального провадження покладено на слідчого, прокурора.
Частина 1 ст. 173 КПК України покладає обов`язок доведеності необхідності арешту на особу, що подала таке клопотання.
Відповідно до ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Відповідно до ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Майно, на яке слідчий просить накласти арешт, не відповідає критеріям, визначним ст. 98 КПК України, оскільки матеріали клопотання не містять доказів того, що вказані речі вилучені 16.02.2017 під час огляду автомобіля марки "IVECO" моделі "180E24", номер шасі " НОМЕР_1 ", д.н.з. НОМЕР_2 , на автодорозі "Київ-Одеса", 320-й км, М-05, здобуті за обставин, викладених в фабулі кримінального правопорушення, є предметом кримінального правопорушення чи містять на собі його сліди, або того, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 має будь-яке відношення до скоєння кримінального правопорушення, що розслідується.
Вказане вилучене майно не перебуває у власності підозрюваного або обвинуваченого, що виключає можливість накладення арешту з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання; також вказане майно не перебуває у власності підозрюваного або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягає спеціальній конфіскації, що виключає застосування такої підстави для накладення арешту, як забезпечення спеціальної конфіскації. Відсутність в провадженні цивільних позовів виключає арешт майна з метою забезпечення відшкодування шкоди.
Таким чином, вважаю, що слідчим не доведено необхідності арешту майна, а протягом розгляду клопотання встановлено відсутність на даний час для цього правових підстав.
Керуючись ст. ст. 170, 173, 309 КПК України, слідчий суддя,-

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Слідчий суддя