АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД м. КИЄВА
У Х В А Л А
Іменем України

25 квітня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,

переглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження за апеляційною скаргою представника за довіреністю ТОВ «Барс 2000» - ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 15 березня 2017 року,

у с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 15 березня 2017 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0001029 від 25.10.2016 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 1 272 КК України, було задоволено клопотання слідчого СУ ГУ Національної поліції у місті Києві ОСОБА_6 , погоджене із прокурором відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_7 , про арешт майна та накладено арешт на цистерну (резервуар) білого кольору об`ємом 5 м3 для зберігання скрапленого газу № 47670; цистерну (резервуар) білого кольору об`ємом 5 м3 для зберігання скрапленого газу № 47672; скраплений газ масою 1216 літрів; заправну колонку № 541/13, яке було вилучено згідно протоколу огляду місця події від 17 лютого 2017 року, в ході огляду місцевості за адресою: м. Київ, вул. Новокостянтинівська, 4, яке належить ТОВ «Барс 2000» ().

Заборонено ТОВ «Барс 2000» () використання та відчуження майна, зокрема цистерни (резервуару) білого кольору об`ємом 5 м3 для зберігання скрапленого газу № 47670; цистерни (резервуару) білого кольору об`ємом 5 м3 для зберігання скрапленого газу № 47672; скрапленого газу масою 1216 літрів; заправної колонки № 541/13, яке було вилучено згідно протоколу огляду місця події від 17 лютого 2017 року, в ході огляду місцевості за адресою: м. Київ, вул. Новокостянтинівська, 4, яке належить ТОВ «Барс 2000» ().

Згідно ухвали суду, слідчий суддя, дослідивши клопотання слідчого та додані до нього матеріали, прийшов до висновку про наявність достатніх підстав вважати, що майно, на яке просить накласти арешт слідчий, підпадає під критерії, визначені в ст. ст. 98, 170 КПК України та на нього необхідно накласти арешт з метою забезпечення його збереження як речових доказів, та забезпечення повного, всебічного та неупередженого здійснення досудового розслідування.

В апеляційній скарзі представник за довіреністю ТОВ «Барс 2000» - ОСОБА_5 просить скасувати ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 15 березня 2017 року та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на тимчасово вилучене майно.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог апелянт вказує на те, що ТОВ "Барс 2000" здійснює свою діяльність з реалізації скрапленого газу на законних підставах з низкою підтверджуючих документів.

Також апелянт зазначає, що при ухваленні рішення про накладення арешту, судом не враховано, що жодна з підстав зазначених у ст. 170 КПК України не підтверджується доказами, та необхідність застосування такого заходу забезпечення у кримінальному провадженні не відповідає фактичним обставинам справи.

Крім того, на думку апелянта, оскаржуване рішення слідчого судді постановлене з порушенням вимог ст. ст. 132, 170, 171, 173 КПК України, оскільки в клопотанні слідчого не зазначено мету арешту та відсутні посилання на документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати. Також, слідчим не доведено, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна і потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи.

В підсумку вказує, що слідчий суддя під час прийняття рішення не перевірив та не встановив наявність належних підстав для арешту майна, необґрунтовано визнав докази достатніми, що вказують на вчинення злочинів за участю ТОВ "Барс 2000", не встановив розмір шкоди та співрозмірність обмеження права власності, не звернув уваги на те, що клопотання слідчого не відповідає вимогам ст. 171 КПК України.

В судове засідання до суду апеляційної інстанції прокурор та представник власника майна не з`явились, про причини своєї неявки не повідомили, хоча були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду апеляційної скарги, а тому їх неприбуття не перешкоджає розгляду апеляційної скарги.

Крім того, апеляційний суд приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно виконувати процесуальні обов`язки.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження за клопотанням слідчого, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, при цьому строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, виходячи з наступних підстав.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 395 КПК України ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення. Згідно частини 3 зазначеної статті, якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Враховуючи, що ухвалу суду від 15.03.2017 року було проголошено без виклику особи, яка її оскаржує, колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження має бути поновлений, оскільки він був пропущений з поважних причин.

Як вбачається з наданих до апеляційного суду матеріалів судового провадження, слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0001029 від 25.10.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 272 КК України.

Згідно витягу з кримінального провадження №0001029 від 25.10.2016 року на території міста Києва здійснюють незаконну діяльність автомобільні газозаправні станції з порушенням правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою, що створює загрозу загибелі людей чи настання інших тяжких наслідків.

20.02.2017 року слідчий СУ ГУ Національної поліції у місті Києві ОСОБА_6 , за погодженням із прокурором відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_7 , звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва про накладення арешту на цистерну (резервуар) білого кольору об`ємом 5 м3 для зберігання скрапленого газу № 47670; цистерну (резервуар) білого кольору об`ємом 5 м3 для зберігання скрапленого газу № 47672; скраплений газ масою 1216 літрів; заправну колонку № 541/13, яке було вилучено згідно протоколу огляду місця події від 17 лютого 2017 року, в ході огляду місцевості за адресою: м. Київ, вул. Новокостянтинівська, 4, яке належить ТОВ «Барс 2000» ().

15.03.2017 року ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва вказане клопотання слідчого про накладення арешту на майно було задоволено.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого доводи про накладення арешту на майно, яке знаходиться у володінні ТОВ "Барс 2000", перевірялись судом першої інстанції, при цьому було вислухано доводи слідчого та пояснення представника власника майна, досліджені матеріали судового провадження, а також з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо арешту майна.

Під час розгляду клопотання органу досудового розслідування слідчий суддя встановив, що є достатні підстави вважати, що майно, на яке слідчий просить накласти арешт в даному провадженні, є предметом злочину, тобто може виступати речовим доказом у даному кримінальному провадженні, при цьому врахував завдання арешту майна, а тому потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи власника майна, про які йдеться в клопотанні слідчого.

З урахуванням цього слідчий суддя, всупереч тверджень апелянта, встановив належні правові підстави, передбачені ст. 170 КПК України, для задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на цистерну (резервуар) білого кольору об`ємом 5 м3 для зберігання скрапленого газу № 47670; цистерну (резервуар) білого кольору об`ємом 5 м3 для зберігання скрапленого газу № 47672; скраплений газ масою 1216 літрів; заправну колонку № 541/13, яке було вилучено згідно протоколу огляду місця події від 17 лютого 2017 року, в ході огляду місцевості за адресою: м. Київ, вул. Новокостянтинівська, 4, яке належить ТОВ «Барс 2000» () із забороною ТОВ «Барс 2000» використовувати та відчужувати вказане майно.

Крім того, матеріали судового провадження свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання зникнення чи відчуження майна, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя суду першої інстанції обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 131-132, 170-173 КПК України, наклав арешт на майно, з урахуванням його відповідності критеріям, визначеним в ст. 170 КПК України.

Підстав сумніватися в співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження колегія суддів не вбачає. Обставини кримінального провадження на час прийняття рішення вимагали вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту.

Доводи апелянта про те, що арешт на майно товариства було накладено безпідставно без наявності правових підстав, не можуть прийматися до уваги, оскільки арешт слідчим суддею накладено правомірно, відповідно до вимог ст. 170 КПК України.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, апелянтом не надано та колегією суддів не встановлено.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла остаточного висновку, що рішення слідчого судді суду першої інстанції прийнято у відповідності до вимог кримінального процесуального закону, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст. ст. 117, 170-173, 309, 404, 405, 407 ч. 3 п. 1, 418 ч. 1, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва
п о с т а н о в и л а:

Поновити представнику за довіреністю ТОВ «Барс 2000» - ОСОБА_5 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 15 березня 2017 року.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 15 березня 2017 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0001029 від 25.10.2016 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 1 272 КК України, якою було задоволено клопотання слідчого СУ ГУ Національної поліції у місті Києві ОСОБА_6 , погоджене із прокурором відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_7 , про арешт майна та накладено арешт на цистерну (резервуар) білого кольору об`ємом 5 м3 для зберігання скрапленого газу № 47670; цистерну (резервуар) білого кольору об`ємом 5 м3 для зберігання скрапленого газу № 47672; скраплений газ масою 1216 літрів; заправну колонку № 541/13, яке було вилучено згідно протоколу огляду місця події від 17 лютого 2017 року, в ході огляду місцевості за адресою: м. Київ, вул. Новокостянтинівська, 4, яке належить ТОВ «Барс 2000» () із забороною ТОВ «Барс 2000» використовувати та відчужувати вказане майно, залишити без змін.

Апеляційну скаргу представника за довіреністю ТОВ «Барс 2000» - ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І:

ОСОБА_8 ОСОБА_9 с і к