ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 червня 2017 року Хортицький районний суд м.Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Запоріжжя кримінальне провадження, внесене в ЄРДР 13.01.2017р. за №0000118, відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ур. м.Запоріжжя, громадянина України, освіта неповна середня, не працює, не одружений, раніше судимий: 1) 19.06.2003р. Оріхівським районним судом Запорізької області за ч.3 ст. 185, ст.75,76 КК України до 3 років позбавлення волі з випробувальним терміном 2 роки. Постановою Оріхівського районного суду Запорізької області від 25.03.2005р. випробувальний термін скасовано, направлений в місця позбавлення волі; 2) 02.11.2007р. Оріхівським районним судом Запорізької області за ч.3 ст.185, ч.2 ст.289, ч.1 ст.70,71 КК України до 5 років позбавлення волі, звільнився по відбуттю строку покарання 08.07.2011р.; 3)06.06.2012р. Оріхівським районним судом Запорізької області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ст.75,76 КК України до 4 років 6 міс. позбавлення волі з випробувальним терміном 3 роки; 4)10.09.2013р. Оріхівським районним судом Запорізької області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.15, ч.3 ст.186, ч.3 ст.185, ч.1 ст.70,71 КК України до 4 років 7 місяців позбавлення волі, звільнився по відбуттю строку покарання 22.02.2016р.; зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , будучи раніше судимим за злочини проти власності, судимості за які в установленому законом порядку не зняті та не погашені, знову вчинив аналогічний злочин при таких обставинах:

Так, 27.12.2016р. приблизно о 03.00год., ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, знаходячись в якості гостя в квартирі АДРЕСА_2 , де мешкає ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливих мотивів, повторно, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав належне ОСОБА_5 майно: електричний чайник «Atlanta», вартістю 200,00грн., фен для волосся «Philips beauty compact 1400», вартістю 150,00грн., машинку для стрижки «Moser 1411-0060», вартістю 500,00грн., кросівки жіночі «Adidas», вартістю 1100грн., кросівки чоловічі «Sport», вартістю 400,00грн., кофту «Adidas», вартістю 400,00грн., бритву «Желет», вартістю 100,00грн., штани спортивні чоловічі, вартістю 250,00грн., штани жіночі помаранчевого кольору, вартістю 700,00грн., штани жіночі кремового кольору, вартістю 700,00грн., майку в стрічку, вартістю 150,00грн., майку в горошок, вартістю 50,00грн., футболку помаранчевого кольору, вартістю 80,00грн., футболку синього кольору, вартістю 70,00грн., футболку сірого кольору, вартістю 70,00грн., усього 4920,00грн.

Заволодівши викраденим та отримавши його у своє повне розпорядження ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник, чим завдав потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні вину в скоєнні даного кримінального правопорушення визнав повністю, підтвердив обставини скоєння кримінального правопорушення, як вони викладені в обвинувальному акті, не оспорював їх, від дослідження в судовому засіданні доказів, що були зібрані в ході досудового розслідування відмовився. Просить суворо не карати, в скоєному щиро кається.

Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не прибула, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, претензій до обвинуваченого немає.

З реєстру матеріалів досудового розслідування вбачається, що в ході досудового розслідування зібрано достатньо доказів для обґрунтованого обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, тому визнання обвинуваченим своєї вини, на думку суду, є цілком виправданим.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення повністю, сторони не оспорювали фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, суд відповідно до ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються.

Суд вважає встановленим та доведеним, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, у вчиненні якого суд визнає його винуватим.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який раніше був неодноразово судимий за аналогічні злочини, судимості у встановленому законом порядку не зняті та не погашені, відбував покарання реально, звільнився останнього разу в лютому 2016р., не одружений, неповнолітніх дітей та інших утриманців немає, відомості про його усталені соціальні зв`язки відсутні, не працює, постійного джерела доходу немає, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не знаходиться.

В якості обставини, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, суд не встановив.

На підставі викладеного, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень, суд вважає покарання у вигляді арешту, яке слід обрати в межах санкції ч.2 ст.185 КК України.

З метою забезпечення виконання даного вироку суду, запобігання спробам обвинуваченого ухилитися від виконання вироку та вчинити інші кримінальні правопорушення, враховуючи те, що він не виконував покладені на нього під час обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання процесуальні обов`язки, ухилявся від явки до суду, не повідомив про зміну місця свого проживання, судом оголошувався його розшук, а також систематичність скоєння ним кримінальних правопорушень протягом незначного періоду часу, суд вважає необхідним до набрання цим вироком суду законної сили змінити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання на тримання під вартою, взявши під варту негайно із зали суду.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, та призначити йому покарання за даною статтею у вигляді арешту строком 3 (три) місяці.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 до набрання вироком суду законної сили змінити з особистого зобов`язання на тримання під вартою в Запорізькому СІЗО УДПтСУ в Запорізькій області, взявши його під варту негайно із зали суду.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з 21.06.2017р.

Речові докази - електричний чайник «Atlanta», фен для волосся «Philips beauty compact 1400», кросівки чоловічі «Sport», кофту «Adidas», бритву «Желет», штани спортивні чоловічі, штани жіночі помаранчевого кольору, штани жіночі кремового кольору, майку в стрічку, майку в горошок, футболку помаранчевого кольору, футболку синього кольору, які передані на зберігання потерпілій ОСОБА_5 , - залишити їй за належністю.

Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду Запорізької області через Хортицький районний суд м.Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення, обвинуваченим, що тримається під вартою, - в той же строк з моменту отримання його копії.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, якщо вирок не було скасовано, він набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору.

Суддя ОСОБА_1

21.06.2017