Справа № 308/2667/17
А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

04.04.2017 м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області в складі :
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,
та учасників судового розгляду: особи, яка подала апеляційну скаргу
ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні судове провадження № 11-сс/777/175/17, за апеляційною скаргою, яку подав ОСОБА_5 ,
ВСТАНОВИВ :
З матеріалів за скаргою вбачається, що 17 березня 2017 року до Ужгородського міськрайонного суду надійшла скарга ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого Ужгородського СВ Ужгородського ВП ГУНП у Закарпатській області ОСОБА_6 .. У скарзі ОСОБА_5 вказує на те, що 10.12.2016 звернувся до слідчого із клопотанням про проведення у вищевказаному кримінальному провадженні слідчих дій, яке 15.12.2016 постановою слідчого було задоволено, однак станом на 17.03.2017 виконано не було. Тому, скаржник вважає, що слідчий затягує досудове розслідування в кримінальному провадженні. Просить визнати бездіяльність слідчого та зобов`язати виконати вимоги постанови від 15.12.2016 та ч. ч. 1, 3 ст. 276 КПК України, а саме повідомити гр. ОСОБА_7 про підозру в учиненні передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України кримінального правопорушення.
В ухвалі слідчого судді вказується на те, що дії слідчого щодо не оголошення слідчим підозри особі у кримінальному провадженні не входять до передбаченого ст. 303 КПК України переліку рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені до суду. Тому слідчий суддя прийшов до висновку про відмову у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_5 ..
В апеляційній скарзі ОСОБА_5 вказує на те, що ухвала слідчого судді, копію якої він отримав 24.03.2017, є незаконною. Вважає, що, відповідно до положень ст. 276 КПК України, у кримінальному провадженні необхідно негайно повідомити про підозру особі, яка вчинила передбачене ч. 4 ст. 294 КК України кримінальне правопорушення, оскільки таку особу було затримано ним ОСОБА_5 , безпосередньо на місці вчинення злочину. Просить ухвалу слідчого судді скасувати, а матеріали судового провадження за скаргою повернути до суду першої інстанції для розгляду по суті.
Заслухавши доповідь судді про суть ухвали слідчого судді, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, пояснення ОСОБА_5 , який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Апеляційна скарга ОСОБА_5 розглядається у відсутності прокурора, неявка якого, з урахуванням положень ч. 3 ст. 306 КПК України, не є перешкодою для її розгляду. При цьому, враховується те, що прокурор був належним чином повідомлений про час та місце розгляду апеляційної скарги.
Згідно зі ст. 129 Конституції України, одним з основних принципів судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, крім випадків, установлених законом.
Пунктами 1 8 частини 1 статті 303 КПК України передбачено перелік рішень, дій чи бездіяльності органів досудового слідства чи прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування. Вказаний перелік є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.
Частиною 2 статті 303 КПК України передбачено, що скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно із правилами статей 314 316 цього Кодексу.
Згідно частини 4 статті 304 КПК України слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого або прокурора, що не підлягає оскарженню.
Колегія суддів вважає, що, відмовляючи у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_5 , слідчий суддя в ухвалі обґрунтовано послався на ст. 303 КПК України, в якій наведено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які підлягають оскарженню.
Так, зі скарги ОСОБА_5 убачається, що він просить визнати бездіяльність слідчого та зобов`язати виконати вимоги постанови від 15.12.2016 та ч. ч. 1, 3 ст. 276 КПК України, а сааме, повідомити гр. ОСОБА_7 про підозру в учиненні передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України кримінального правопорушення.
Указане свідчить про те, що скарга ОСОБА_5 , зумовлена бездіяльністю слідчого, оскарження якої статтею 303 КПК України не передбачено, у зв`язку із чим, слідчий суддя правомірно відмовив у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_5 ..
Доводи апеляційної скарги про те, що у кримінальному провадженні, відповідно до положень ст. 276 КПК України, необхідно негайно повідомити про підозру особі, яка вчинила передбачене ч. 4 ст. 296 КК України кримінальне правопорушення, оскільки таку особу було затримано ним ОСОБА_5 , безпосередньо на місці вчинення злочину, апеляційний суд відхиляє як необґрунтовані й такі, що не свідчать про незаконність висновку слідчого судді про відмову у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_5 , з огляду на наступне.
Так, бездіяльність, яка підлягає оскарженню відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК, передбачає три обов`язкові ознаки: 1) слідчий або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; 2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК строк; 3) відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена. Таким чином, наведена норма дозволяє звернутися до суду зі скаргою не на будь-яку бездіяльність, а лише щодо обов`язків, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законодавством.
При оцінці доводів апеляційної скарги та прийнятті рішення, колегія суддів враховує, що відповідно до п. п. 1-3 ч. 1 ст. 276 КПК України повідомлення про підозру особі обов`язково здійснюється в передбаченому ст. 278 цього Кодексу порядку, у випадках: 1) затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; 2) обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення, що прийняття рішення про висунення особі підозри у вчиненні злочину відноситься до дискреційних функцій слідчого.
Аналіз наведених норм також свідчить про те, що кримінальним процесуальним законом не визначено конкретний строк для вчинення такої процесуальної дії як повідомлення особі про підозру, у зв`язку із чим бездіяльність слідчого щодо не оголошення підозри, на яку ОСОБА_5 указує у своїй скарзі, оскарженню не підлягає.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що слідчий суддя діяв відповідно до вищезазначених норм права і його рішення про відмову у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_5 є законним та обґрунтованим.
Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без зміни, або скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.
З урахуванням наведеного вище, викладені ОСОБА_5 в апеляційній скарзі доводи, у тому числі про направлення матеріалів за його скаргою на новий судовий розгляд, колегія суддів вважає безпідставними, такими, що не ґрунтуються на вимогах закону, відхиляє їх й не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді.
При прийнятті рішення колегія суддів також враховує вимоги ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; що під час розгляду апеляційної скарги жодних клопотань, у тому числі про витребування чи приєднання доказів не поступало.
Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу, яку подав ОСОБА_5 , залишити без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й відповідно до положень ч. 4 ст. 424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: