Ухвала
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Вищий спеціалізованийсуд України
з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі колегії:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши 17 лютого 2017 року в м. Києві касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом апеляційної інстанції, на ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 22 вересня 2016 року щодо ОСОБА_4 ,

в с т а н о в и в :
Вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 29 листопада 2013 року

ОСОБА_4 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, уродженку м. Миколаївки Донецької обл., проживаючу у тому ж місті на АДРЕСА_1 , не судиму,

визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК, та призначено покарання у виді штрафу у розмірі 200 000 грн.

ОСОБА_4 засуджено за те, що вона у лютому 2012 року з корисливих мотивів незаконно розмістила у орендованому нею нежитловому приміщенні, розташованому по АДРЕСА_2 , вісім ігрових автоматів та здійснювала незаконне заняття гральним бізнесом, що виразилося у наданні населенню послуг у сфері грального бізнесу з проведення азартних ігор на ігрових автоматах.

Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 22 вересня 2016 року вирок суду змінено. Постановлено вважати ОСОБА_4 засудженою вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 29 листопада 2013 року за ч. 1 ст. 203-2 КК до покарання у виді штрафу у розмірі 11 тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 187 000 грн. В решті вирок суду залишено без змін.

У касаційній скарзі прокурор не погоджується із ухвалою апеляційного суду з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність та ставить питання про її зміну. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що суд, змінивши судове рішення у частині призначеного засудженій покарання за ч. 1 ст. 203-2 КК, не зазначив, яку саме редакцію цього закону було застосовано.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши дотримання прокурором порядку, строків касаційного оскарження та відповідність касаційної скарги вимогам закону, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з наступних підстав.

Доведеність винуватості та кваліфікація діянь засудженої за ч. 1 ст. 203-2 КК у касаційній скарзі не оспорюється.
Доводи касаційної скарги прокурора щодо неправильного застосування апеляційним судом закону України про кримінальну відповідальність є необґрунтованими.
Як убачається зі змісту ухвали, прокурор, не погоджуючись із вироком з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, звернувся до апеляційного суду зі скаргою, в якій просив ухвалити новий вирок та призначити засудженій основне покарання у виді штрафу у розмірі 12 тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та додаткове конфіскацію грального обладнання.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.
Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов правильного висновку про необхідність призначення покарання за ч. 1 ст. 203-2 КК в редакції, яка діяла на час розгляду кримінального провадження в апеляційному суді та не передбачала додаткового покарання за вказане кримінальне правопорушення у виді конфіскації грального обладнання, внаслідок чого, перевіривши доводи апеляційної скарги прокурора, обґрунтовано залишив їх без задоволення.
Посилання прокурора про відсутність в ухвалі апеляційного суду вказівки на редакцію кримінального закону, що вплинуло на законність судового рішення є безпідставними.
Покарання призначене апеляційним судом з урахуванням положень ч. 1 ст. 5 КК в межах санкції ч. 1 ст. 203-2 КК у редакції Закону № 1019-VІІІ від 18 лютого 2016 року, яка діяла на час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, яка була більш сприятливою ніж попередня.

А тому неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність колегія суддів не вбачає.
Ухвала апеляційного суду відповідає вимогам ст. 419 КПК, є обґрунтованою та вмотивованою.
Оскільки з касаційної скарги й судових рішень вбачається, що підстав для задоволення скарги немає, у відкритті касаційного провадження належить відмовити згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК.
Керуючись ч. 2 ст. 428 КПК, п. 6 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів», суд

п о с т а н о в и в :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою прокурора на ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 22 вересня 2016 року щодо ОСОБА_4 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3