Справа № 529/443/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 червня 2017 року Диканський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5 ,

законного представника ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7

представник служби в справах

дітей Диканської РДА ОСОБА_8 ,

представник органу пробації ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Диканька обвинувальний акт та матеріали кримінального провадження стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, з середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше судимого:

17. 10. 2016 року Диканським районним судом Полтавської області за ст. 185 ч. 3 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки, із звільненням від відбування покарання з випробовуванням строком на 2 роки, обвинуваченого у вчиненні ним злочину, передбаченого 185 ч. 3 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Будучи засудженим 17. 10. 2016 року Диканським районним судом Полтавської області за ст. 185 ч. 3 КК України до трьох років позбавлення волі, згідно ст. ст. 75, 76, 102-104 КК України звільненим від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на два роки, неповнолітній обвинувачений ОСОБА_4 на шлях виправлення не став та в період іспитового строку, повторно, скоїв умисний тяжкий корисливий злочин.

Так неповнолітній обвинувачений ОСОБА_4 04 лютого 2017 року, близько 19 год. 00 хв., з метою крадіжки чужого майна, керуючись корисливими спонуканнями прийшовши на територію господарства, де проживає потерпілий ОСОБА_7 , розташованого по АДРЕСА_2 . Там, впевнився у відсутності потерпілого та інших сторонніх осіб, шляхом підбирання заздалегідь взятих із собою ключів до внутрішнього замка вхідних дверей житлового будинку, проник всередину цього будинку та із полички дерев`яної шафи, яка знаходилася у спальній кімнаті дістав жіночу сумку, з якої повторно, таємно викрав грошові кошти в загальній сумі 13 000 грн., які належали потерпілому ОСОБА_7 . Таким чином, обвинувачений завдав вказаному потерпілому матеріальної шкоди на загальну суму 13 000 грн. 00 коп.

При розгляді справи в суді неповнолітній обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України, визнав повністю та детально пояснив суду, що він дійсно 04 лютого 2017 року, близько 19 год., знаючи про відсутність потерпілого ОСОБА_7 прийшов за місцем його проживання, що розташоване в АДРЕСА_2 . При цьому, він підібрав ключі до внутрішнього замка вхідних дверей житлового будинку проник всередину цього будинку. Далі, пройшовши до спальної кімнати виявив на поличці дерев`яної шафи жіночу сумку всередині якої він помітив гроші, які були в гривневому еквіваленті. Частину цих коштів в сумі 13 000 грн., він таємно викрав та використав на власні потреби. У вчиненому кримінальному правопорушенні розкаюється.
Незважаючи на визнання своєї вини у вчиненні вищевказаного злочину неповнолітнім обвинуваченим ОСОБА_4 за 185 ч. 3 КК України, його винуватість у вчиненні таємного викрадення чужого майна підтверджується зібраними та перевіреними судом належними та допустимими доказами:

- заявою потерпілого ОСОБА_7 , від 16 лютого 2017 року до Диканського ВП, дослідженого в судовому засіданні, з якої вбачається, що з його будинку 04.02.2017 року була вчинена крадіжка коштів в сумі 13 000 грн.

- поясненнями даними у судовому засіданні потерпілим ОСОБА_7 який суду пояснив, що від оренди належного дружині земельного паю , він з дружиною отримали грошові кошти в сумі 50000 грн., які вони поклали до шкіряної жіночої сумочки, та стали її зберігати в спальній кімнаті будинку у дерев`яній шафі. 04. 02. 2017 року близько 16 години до них прийшов знайомий - обвинувачений ОСОБА_4 , якого він пригостив кавою та розмовляв. В цей час його дружина дістала із вказаної вище сумочки грошові кошти в сумі 1 500 грн. на відпочинок Після чого він, відніс сумочку до дальньої спальної кімнати та поклав на поличку у шафу. Потім, як зібрали необхідні речі, він, його дружина та обвинувачений вийшли з будинку. Він зачинив вхідні двері будинку на ключ та поклав його до кишені.

Коли, він та його дружина повернулися до дому, він виявив, крадіжку коштів, при перерахунку виявилося, що нестача грошових коштів становила в сумі 13 000 грн. Він зрозумів, що ці кошти були викрадені саме обвинуваченим ОСОБА_4 , тому як вони знали, що ця особа вчиняє періодично крадіжки у односельчан.

- показаннями даними у судовому засіданні свідком ОСОБА_10 , яка пояснила, що дійсно вона отримала грошові кошти від оренди земельної ділянки у сумі 50 000 грн., які з чоловіком заховали у жіночу сумочку на верхню поличку дерев`яної шафи у спальній кімнаті. Ці кошти вони збирали на придбання автомобіля. Також, вона пояснила, що пам`ятає як 04. 02. 2017 року вони з чоловіком були запрошені в баню в с. Піщане Решетилівського району і того дня до їхнього будинку прийшов обвинувачений який бачив як її чоловік відрахував кошти в сумі 1 500 грн. з тієї сумочки. А потім, 06. 02. 2017 року, до неї вранці прийшов чоловік, взяв гроші на придбання автомобіля та виявив нестачу в сумі 13 000 грн. Пізніше вона дізналася , що крадіжку грошей вчинив обвинувачений ОСОБА_4 ;

- показаннями даними у судовому засіданні законним представником неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 , який пояснив, що неповнолітній обвинувачений являється його сином, і пам`ятає що у вечірній час, 04. 02. 2017 року, його син - обвинувачений ОСОБА_4 та ОСОБА_11 розмовляли про щось у кімнаті і через деякий час вийшли та пішли з будинку у невідомому напрямку. Його син був відсутній в дома чотири доби. Після, приїзду його сина додому, 09. 02. 2017 року, у вечірній час, його дружина помітила на синові нові речі та на пропозицію пояснити, де той взяв ці речі розповів, що купив від продажу металолому. На наступний день, дружина повідомила, що вона помітила у сина новий сенсорний мобільний телефон, гаманець, набір викруток.

Далі, ОСОБА_6 пояснив, що через деякий час, до нього прийшов потерпілий ОСОБА_7 та повідомив йому про те що його син викрав у нього 13 000 грн. у зв`язку з чим він потім зрозумів за що всі ті речі були придбані. Та коли до них 16. 02. 2017 року приїхали працівники поліції обвинувачений у всьому зізнався. Більшу частину коштів викрадених його сином, обвинуваченим ОСОБА_4 ним потерпілому вже відшкодовано;

- показаннями свідка ОСОБА_11 , дослідженими в судовому засіданні, з яких вбачається, що 04. 02. 2017 року після його приїзду з роботи, місце розташування якої в Чернігівській області до нього зателефонував обвинувачений ОСОБА_4 з пропозицією відпочити в м. Полтава на що він погодився. Він разом з обвинуваченим на таксі поїхав в місто Полтаву, де разом ОСОБА_4 він відпочивав декілька днів. За весь час відпочинку обвинувачений розраховувався за все сам. Звідки в нього ці кошти обвинувачений йому не розповідав;
- показаннями свідка ОСОБА_12 , досліджених в судовому засідавнні, з яких вбачається, що він являється приватним підприємцем та надає послуги з перевезення пасажирів. І тому він пам`ятає, що 04. 02. 2017 року у вечірній час, близько 22 год. 30 хв. він на власному автомобілі марки Фольцваген, біля клубу, що розташований в с. Балясне Диканського району Полтавської області, підібрав двох хлопців та двох дівчат, які попрохали поїхати до с. Чапаєвка Диканського району, для того щоб хлопець на ім`я ОСОБА_13 взяв кошти. Приїхавши до с. Чапаєвка, цей малий побіг по гроші, а коли через 10-15 хвилин повернувся, відвезли дівчат до місць їхнього проживання, а самі хлопці попросили відвезти їх до м. Полтава, де висадив біля кафе Робін-Гуд за що отримав від хлопця по прізвиську ОСОБА_13 грошові кошти в сумі 500 грн.;
- показаннями даними у судовому засіданні свідком ОСОБА_14 , з яких слідує, що він працює в м. Полтава, і пам`ятає, як в середині січня 2017 року до нього на мобільний номер телефону зателефонував обвинувачений ОСОБА_4 , який запропонував йому відпочити в м. Полтава на що той погодився. Він разом з обвинуваченим поїхали в м. Полтава. Там вони відпочивали в ТРЦ "Київ", "Екватор" та кафе "Техас". Ночували в житлових кімнатах, які знаходяться поблизу магазину АТБ, біля зупинки "Інститут зв"язку". Наступного дня він і обвинувачений ОСОБА_4 автобусом повернулися в с. Діброва. У обвинуваченого він бачив новий мобільний телефон, світер, кросівки ,як пояснив йому ОСОБА_4 , що вказані речі він придбав вже давно. Пізніше від місцевих жителів с. Діброва він дізнався, що речі, які він бачив у ОСОБА_4 , останнім були придбані на гроші викрадені у потерпілого ОСОБА_7 ;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання, відповідно до якого свідок ОСОБА_12 вказав на обвинуваченого ОСОБА_4 , який розраховувався з ним за надання послуг з перевезення;
- протоколом огляду місця події від 16. 02. 2017 року з фототаблицями до нього з якого вбачається, що під час огляду житлового будинку , який розташований в АДРЕСА_2 , на дерев`яних дверях шафи, де лежала сумочка, що знаходилася у спальній кімнаті було виявлено та перекопійовано за допомогою липкої стрічки сліди пальців рук;
- висновком експерта № 526 від 24. 02. 2017 року, дослідженого в судовому засіданні, яким підтверджено, що сліди пальців рук які надані для дослідження у вигляді п`яти відрізків липкої прозорої стрічки належать саме обвинуваченому ОСОБА_4 ;
- протоколом огляду місця події від 01. 03. 2017 року з фототаблицями до нього, з якого вбачається, що у книзі реєстрації поселенців кімнат приїжджаючих в ПАТ ПААЗ за 08. 02. 2017 року є запис про відвідування цього закладу обвинуваченим ОСОБА_4 ;
- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 01. 03. 2017 року з якого вбачається, що свідок ОСОБА_15 впізнала на фотознімках обвинуваченого, який винаймав для проживання кімнату для відвідувачів ПААЗ;

- актом судово-психіатричного експерта № 186 від 18.04.2017 року, дослідженого в судовому засіданні, яким підтверджено, що обвинувачений ОСОБА_4 на даний час будь-яким хронічним захворюванням не страждає, як і не виявляє ознак тимчасового розладу психічної діяльності чи іншого хворобливого стану психіки, а виявляє ознаки вродженого недоумства у вигляді легкої розумової відсталості. Обвинувачений ОСОБА_4 під дію ч. 2, ч. 3 ст. 19 та під дію ст. 20 КК України не підпадає. Може предстати перед слідством та судом. На даний час обвинувачений застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Кваліфікація злочинних дій неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 за статтею 185 ч. 3 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно та поєднана з проникненням до житлового будинку, є вірною, так як неповнолітній обвинувачений ОСОБА_4 будучи 17.10.2016 року засудженим Диканським районним судом за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 3-х років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 2 роки, 04 лютого 2017 року, близько 19 год. 00 хв., з метою крадіжки чужого майна, керуючись корисливими спонуканнями прийшов на територію господарства, де проживає потерпілий ОСОБА_7 , розташованого по АДРЕСА_2 . Там, обвинувачений впевнився у відсутності потерпілого та інших сторонніх осіб, шляхом підбирання заздалегідь взятих із собою ключів до внутрішнього замка вхідних дверей житлового будинку, проник всередину цього будинку, де з дерев`яної шафи, яка знаходилася у спальній кімнаті дістав жіночу сумку, з якої повторно, таємно викрав грошові кошти в сумі 13 000 грн., які належали потерпілому ОСОБА_7 , таким чином завдав шкоду потерпілому на вказану суму.

Призначаючи покарання неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_4 за статтею 185 ч. 3 КК України, суд враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, являються його щире каяття, вчинення злочину у неповнолітньому віці, активне сприяння розкриттю злочину, часткове відшкодування завданих збитків потерпілому, стан здоров"я обвинуваченого.

Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

Представник органу з питань пробації ОСОБА_16 пояснила, що обвинувачений перебуває на обліку у службі, оскільки його засуджено до покарання з іспитовим строком. Працівниками відділу складено досудову доповідь, згідно якої встановлено, що існує дуже високий ризик повторного вчинення злочинів, оскільки обвинувачений не усвідомлює наслідки своїх протиправних дій. Батько та мати, з якими, він проживає, не мають належного впливу на обвинуваченого. За час перебування на обліку з обвинуваченим постійно проводилася профілактична робота з метою недопущення вчинення повторних злочинів.

На думку органу пробації, застосування, соціально виховних заходів, що необхідні для впливу на поведінку особи з метою виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, неможливо здійснювати без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції.

За вказаних вище обставин , суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, особистість обвинуваченого, що він раніше судимий, за місцем проживання характеризується негативно, ніяким чином не реагує на проведені з ним профілактичні заходи направлені на виправлення своєї злочинної поведінки і вважає, що так як новий умисний злочин обвинувачений ОСОБА_4 скоїв не відбувши покарання за попереднім вироком Диканського районного суду від 17.10.2016 року, то його виправлення можливо лише в умовах ізоляції від суспільства, але в мінімальних межах покарання у вигляді позбавлення волі, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України, з урахуванням віку та стану здоров`я обвинуваченого.

Враховуючи, що вищевказаний злочин неповнолітній обвинувачений ОСОБА_4 скоїв після ухвалення вироку Диканським районним судом Полтавської області від 17. 10. 2016 року, суд вважає за необхідне при призначенні йому покарання застосувати ч. 1 ст. 71 КК України та призначити йому покарання за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

В рахунок відшкодування витрат на проведення трасологічної експертизи у порядку ч. 2 ст. 124 КПК України з законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 та самого обвинуваченого ОСОБА_4 при досягнення ним 18 років на користь держави слід стягти вартість судової експертизи.

Долю речових доказів за кримінальним провадженням вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Враховуючи ту обставину, що цивільний позов по справі не заявлено, потерпілому відшкодовано завдані майнові збитки, суд вважає, що речі придбані обвинуваченим ОСОБА_4 та викрадені кошти у потерпілого ОСОБА_7 , які знаходяться на зберіганні кімнаті зберігання речових доказів Диканського ВП ГУНП в Полтавській області слід конфіскувати, як це передбачено ст. 100 КПК України.

Приймаючи до уваги те, що обвинувачений ОСОБА_4 повинен відбувати покарання у місцях позбавлення волі, суд приходить до висновку, що останньому, до набрання вироком законної сили, необхідно застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою, взявши його під варту із залу суду.

При цьому, відповідно до положень ч.5 ст. 72 КК України, необхідно зарахувати обвинуваченому ОСОБА_4 в строк відбування покарання, строк тримання його під вартою, до набрання вироком законної сили, з розрахунку один день тримання під вартою за два дні позбавлення волі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 102 КК України, ст. ст.31, 369 - 371, 373 - 377, 391, 395 КПК України, суд ,-

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 ч.1 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуте покарання за вироком Диканського районного суду Полтавської області від 17.10.2016 року і остаточно неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_4 призначити покарання у вигляді 3(трьох) років і 3 (трьох) місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід неповнолітньому засудженому ОСОБА_4 обрати на взяття під варту, взявши засудженого під варту із зали суду, і строк відбування покарання засудженому ОСОБА_4 обчислювати з 13 червня 2017 року, при цьому зарахувати в строк відбування покарання за цим вироком суду, строк його перебування під вартою з 13 червня 2017 року по день набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Речові докази, у вигляді липких стрічок з відбитками слідів та дактилокарти, які запаковані до спеціальних пакетів Експертної службиМВС України № 2472585, № 2472586 - які знаходяться на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів Диканського ВП ГУНП в Полтавській області - ЗНИЩИТИ.
Речові докази у вигляді мобільного телефону марки «Леново», чорного кольору (ІМЕІ: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 ), набір викруток, гаманець з шкірозамінника чорного кольору, шапку шерстяну чорного кольору, светр чоловічий сіро-чорного кольору, кросівки шкіряні чорного кольору, які знаходяться на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів Диканського ВП ГУНП в Полтавській області - конфіскувати.
Стягти з законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 - ОСОБА_6 на користь держави 880 (вісімсот вісімдесят) грн. 40 коп. судових витрат за проведення судової трасологічної експертизи по справі.

При досягненні засудженим ОСОБА_4 18 років, залишок не сплачених судових витрат за проведення судової трасологічної експертизи по справі покласти на засудженого ОСОБА_4 .

Згідно зі ст. 376 ч. 6 КПК України копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку суду мають право отримати після подачі відповідної заяви про це до суду.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляції через Диканський районний суд, за виключенням оскарження обставин, які ніким не оспорювалися та не досліджувалися в суді, а неповнолітнім засудженим ОСОБА_4 , який утримується під вартою, в той же строк з моменту одержання копії вироку.

Головуючий: