Справа № 139/596/17
Провадження № 1-в/139/23/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 серпня 2017 року Мурованокуриловецький районний суд Вінницької області в складі: головуючої - судді ОСОБА_1 ,

з участю прокурора ОСОБА_2 ,

інспектора РС з питань пробації ОСОБА_3 ,
засудженого ОСОБА_4 ,
та секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Муровані Курилівці подання старшого інспектора Мурованокуриловецького РС з питань пробації Центрально-Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції капітана внутрішньої служби ОСОБА_6 відносно ОСОБА_4 про направлення засудженого для відбування призначеного вироком покарання, -
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 засуджений 06 жовтня 2016 року Вінницьким районним судом Вінницької області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді чотирьох років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнено від відбування покарання з іспитовим строком терміном на два роки із покладенням на нього судом обов`язків відповідно до ст. 76 КК України, зокрема, не виїжджати на постійне місце проживання за межі України без дозволу органів кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи чи навчання і періодично з`являтись для реєстрації до органів кримінально-виконавчої інспекції.
26 липня 2017 року старший інспектор Мурованокуриловецького РС з питань пробації звернулася до суду з поданням про вирішення питання про направлення засудженого для відбування призначеного покарання, оскільки він тривалий час умисно не виконує обов`язки, покладені на нього вироком суду, зокрема, не з`являється на реєстрацію.
У судовому засіданні представник Мурованокуриловецького РС з питань пробації подання підтримав і просив його задовольнити, суду пояснив: З 19 грудня 2016 року ОСОБА_4 перебуває на обліку в Мурованокуриловецькій РС з питань апробації, йому визначено дні реєстрації. Однак ОСОБА_4 у визначені для реєстрації дні до районного сектору з питань пробації не з`являвся десять разів без поважних на те причин. Крім того, засуджений двічі повідомляв, що має намір працевлаштуватися у м. Вінниця та надав адресу свого місця проживання, однак під час перевірки такої інформації встановлювалося, що ОСОБА_4 за вказаними ним адресами не проживає. Ухвалою Мурованокуриловецького районного суду від 14 березня 2017 року ОСОБА_4 уже було надано шанс на виправлення (суд відмовив в скасуванні іспитового строку), однак з тих пір ОСОБА_4 один раз з`явився на реєстрацію, а сім разів безпричинно не з`являвся. Вважає, що така поведінка засудженого свідчить про небажання стати на шлях виправлення, а тому просив скасувати іспитовий строк і направити ОСОБА_4 для відбування реального покарання, визначеного вироком.
Засуджений ОСОБА_4 у судовому засіданні заявив, що насправді йому було відомо про обов`язки, однак, він поїхав у м. Вінницю шукати роботу і житло, а тому не з`явився на реєстрацію, іноді не мав коштів приїхати, іноді - не було квитків, а іноді забувався про обов`язок реєструватися. Стверджує, що тепер постійно проживає в с. Виноградне, що реально відчув загрозу виконання реального покарання, а тому просить не скасовувати іспитовий строк.
Розглянувши подання у судовому засіданні, дослідивши та оцінивши пояснення інспектора і засудженого, матеріали особової справи № 22-2016, заслухавши думку прокурора, який підтримав подання і вважає його таким, що підлягає до задоволення, суд прийшов до наступного висновку:
Із матеріалів особової справи вбачається, що вироком Вінницького районного суду Вінницької області від 06 жовтня 2016 року (а.с. 2-3) ОСОБА_4 засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді чотирьох років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробовуванням терміном на два роки з покладенням обов`язків, передбачених пунктами 2, 3 та 4 ч. 1 ст. 76 КК України в редакції, що діяла на момент прийняття рішення.
19 грудня 2016 року ОСОБА_4 поставлений на облік Морованокуриловецького районного сектору кримінально-виконавчої інспекції. 27 грудня 2016 року йому роз`яснено обов`язки покладені на нього судом та попереджено, що у разі ухилення від виконання покладених на нього обов`язків, звільнення від відбування покарання з випробовуванням може бути скасовано (а.с. 35).
Цього ж числа постановою старшого інспектора КВІ ОСОБА_4 визначено днем явки на реєстрацію до кримінально-виконавчої інспекції кожний перший та третій понеділок місяця (а.с. 37).
Із листка реєстрації засудженого (а.с. 38) слідує, що з 03 січня 2017 року по 17 липня 2017 року засуджений з`явився на реєстрацію лише два рази - 03 січня та 19 червня 2017 року, а десять разів на реєстрацію не з`являвся.
Заяви засудженого про те, що він перебував у м. Вінниця на роботі та хворів також не доведено належними доказами (відсутній лікарняний лист чи офіційна інформація про роботу).

Крім того, відповідями інспектора Вінницького МРВ з питань пробації (а.с. 62, 66) поясненнями ОСОБА_4 (а.с. 67) стверджується, що за вказаною засудженим адресою у м. Вінниця, він не проживав.

Пунктом 8 ч. 1 ст. 537 КПК України, передбачено, що під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього кодексу, має право вирішувати питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.

Відповідно до ч. 1 ст. 539 КПК України, питання які виникають під час та після виконання вироку вирішується судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання застосовується у разі невиконання засудженим хоча б одного з обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, за відсутності об`єктивних обставин, що фактично позбавляють засудженого можливості їх виконувати і документально підтверджені.

Начальником Мурованокуриловецького РС з питань пробації щодо ОСОБА_4 за період перебування на обліку було винесено чотири попередження (а.с. 52, 63, 68, 76), крім того, ухвалою Мурованокуриловецького районного суду від 14 березня 2017 року (а.с. 57-58) йому було надано ще один шанс на виправлення свої процесуальної поведінки як особи, що перебуває на обліку у зв`язку із призначенням іспитового строку.

За своїм змістом іспитовий строк це певний проміжок часу, протягом якого здійснюється контроль за поведінкою засудженого, а сам він під загрозою реального відбування призначеного покарання зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки та інші умови випробування. Іспитовий строк втілює в собі погрозу реального відбування призначеного покарання, якщо засуджений не виконає умови випробування, і перспективу остаточного звільнення від відбування покарання і навіть пільгового погашення судимості, якщо умови випробування будуть виконані.

Суд вважає, що ОСОБА_4 не мав наміру ухилятися від відбування призначеного покарання, зокрема, випробування, а лише через свою легковажність допустив ситуацію, коли не виконував обов`язки про повідомлення служби з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання та про періодичну явку до Служби на реєстрацію.

Частина 2 статті 78 КК України передбачає, що суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання, якщо той не виконає покладені на нього обов`язки або систематично вчинятиме правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

Періодичними інформаціями про судимість (а.с. 22, 46-47, 74) та про притягнення до адміністративної відповідальності (а.с. 45, 59, 71), а також характеристиками з місця проживання в с. Виноградне (а.с. 42) встановлено, що ОСОБА_4 став на шлях виправлення.

Разом з тим, його процесуальна поведінка щодо виконання обов`язку періодично з`являтися на реєстрацію до районної служби з питань пробації, вказує на ігнорування довіри суду, викладеної і у вироку (а.с. 2-3) і в ухвалі про відмову в скасуванні іспитового строку від 14 березня 2017 року (а.с. 57-58).

Однак, суд приходить до висновку, що доводи начальника РС з питань пробації про небажання засудженого стати на шлях виправлення є надто категоричними, а направлення засудженого для відбування покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки не відповідає ступеню тяжкості його проступку.
Керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України; ст. 78 КК України, ст. 164, 166 КВК України, суд
У Х В А Л И В:
Відмовити у задоволенні подання про направлення засудженого ОСОБА_4 для відбування призначеного покарання.
На ухвалу протягом семи днів з дня її оголошення може бути подано апеляцію до Апеляційного суду Вінницької області через Мурованокуриловецький районний суд.

Суддя: ____________