Справа № 761/645/17
Провадження № 1-кс/761/729/2017
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 січня 2017 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши скаргу Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» ОСОБА_3 , яка полягає у невнесені відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі поданої заяви № 21-59185 від 29.12.2016 про вчинення ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 357, та ОСОБА_5 кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України ,
В С Т А Н О В И В:
11 січня 2017 року до суду надійшла скарга Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» ОСОБА_3 , яка полягає у невнесені відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі поданої заяви № 21-59185 від 29.12.2016 про вчинення ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 357, та ОСОБА_5 кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України.
Скаргу мотивовано тим, що 12.12.2006 між Банком та ОСОБА_4 ІПН- НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Київським РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області 11.12.2002 р., зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) укладено кредитний договір № 173/06-К, за яким Банк надав ОСОБА_4 кредит в сумі 35 000,00 доларів США, зі сплатою відсотків відповідно до умов кредитного договору.
З метою забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_4 за кредитним договором, 12.12.2006 між Банком та ОСОБА_4 укладено договір іпотеки, відповідно до умов якого ОСОБА_4 передала, а Банк прийняв в іпотеку квартиру АДРЕСА_2 .
Вважаємо, що ОСОБА_4 , підписуючи кредитний договір, не мала наміру змхонувати зобов`язання за ними в повному обсязі, а здійснила вказані дії лише з метою заволодіння чужим майном, а саме грошовими коштами Банку, що підтверджується їдступним.
В лютому 2015 року ОСОБА_4 , під приводом необхідності надання оригіналів документів в органи ДПІ, звернулась до відділення Банку № 109 в м. Полтава щодо отримання оригіналів договору купівлі-продажу від 12.12.2006 та Технічного паспорту на ишрткру. яка є предметом іпотеки. Вказані оригінали документів ОСОБА_4 отримала 17.02.2015, згідно з актом прийому-передачі.
До цього часу ОСОБА_4 не повернула до Банку вказані документи, звернення Банку з цього приводу ігнорує, незважаючи на те, що відповідно до п. 4.7 ст. 4 Договору пшотк 173/06-К, оригінали документів, що встановлюють право власності на предмет іпотеки залишаються у Іпотекодержателя, тобто Банку.
Таким чином, існує достатньо підстав вважати, що своїми діями, які виразились узаволодінні особливо важливими документами шляхом шахрайства, ОСОБА_4 умисно створювала передумови для звернення до суду з позовом до Банку про визнання кредитного та іпотечного договорів недійсними.
У зв`язку з невиконанням ОСОБА_4 зобов`язань за кредитним договором.
У липні 2015 року Банк звернувся до октябрського районного суду м. Полтави з позовом про стягнення з ОСОБА_4 та ОСОБА_4 , заборгованості за кредитним договором у сумі 493 377,70 гри.
З метою ухилення від виконання зобов`язань за кредитним договором ОСОБА_4 у вересні 2015 року звернулася до Октябрського районного суду м. Полтави з позовом до Банку про визнання кредитного договору № 173/06-К та договору іпотеки № 173/06-К недійсним, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що при укладанні кредитного договору Банком не дотримано вимог Закону України «Про захист прав споживачів».
Однак, кредитний договір укладено 12.12.2006, а позов подано у вересні 2015, тобто - через 9 років користування грошовими коштами Банку. Упродовж вказаного часу у ОСОБА_4 не виникало питань щодо можливих порушень при укладенні кредитного договору її прав, передбачених Законом України «Про захист прав споживачів», шо свідчить про те, що вказані дії з оскарження кредитного договору спрямовані не на захист законних прав та інтересів, а на невиконання зобов`язань за кредитним договором.
Звертаючись до суду, ОСОБА_4 знала, що визнання кредитного договору недійсними звільнить її від зобов`язань за ним. Дані дії свідчать про те, що ОСОБА_4 навмисно ухиляється від своїх обов`язків зі сплати заборгованості, незаконним шляхом створює для цього передумови і свідомо використовує правосуддя для уникнення відповідальності.
Це свідчить про те, що ОСОБА_4 , підписуючи кредитний договір, не мала заміру виконувати зобов`язання за ним в повному обсязі, адже незважаючи на обов`язковість взятих на себе зобов`язань, встановлених кредитним договором, вона злісно ухиляється від їх виконання.
Фактичні дії ОСОБА_4 як позичальника суперечать правовій меті укладених ними договорів та свідчать про шахрайський умисел, який направлений на заволодіння грошовими коштами Банку. В діях ОСОБА_4 простежується заздалегідь спланований злочинний умисел, що полягає у незаконному збагаченні за рахунок чужого майна та прагненні одержати матеріальну вигоду для себе.
Таким чином, ОСОБА_4 , свідомо реалізовуючи свій злочинний умисел. спрямований на уникнення майнових зобов`язань перед Банком, шляхом зловживання довірою, яка полягає у недобросовісному використанні відносин, заснованих на юридичних стосунках з особою, яка володіє грошовими коштами, в даному випадку Банком, -.володіла чужим майном, а саме грошовими коштами Банку, в розмірі 493 377,70 гри., чим завдала Банку майнової шкоду на зазначену суму, а також умисно заволоділа особливо важливими документами шляхом шахрайства, тобто вчинила злочини, передбачені ч. 4 ст. 190 та ч. 2 ст. 357 Кримінального кодексу України.
Також вважаємо, що окремої уваги заслуговують дії ОСОБА_5 , яка перебуваючи на посаді начальника відділення № 109, без погодження з головним офісом Банку, безпідставно передала ОСОБА_4 оригінали правовстановлюючих документів на предмет іпотеки, які мали зберігатись у іпотекодержателя, тобто Банку.
Вказані дії ОСОБА_5 створили додаткові передумови для невиконання ОСОБА_4 своїх майнових зобов`язань перед Банком, а також суттєво погіршили позицію Банку на судовому розгляді спору з ОСОБА_4 .
Таким чином, ОСОБА_5 , неналежним чином виконувала свої службові обов`язки через неналежне ставлення до них, чим завдала істотної шкоди інтересам Банку, тобто вчинила злочини, передбачений ч. 1. 367 Кримінального кодексу України.
Умисні, протиправні дії ОСОБА_4 свідчать не про цивільно-правові, а кримінально-правові відносини, оскільки своїми умисними незаконними діями остання заволоділа грошовими коштами Банку.
Таким чином, є всі правові підстави для внесення до ЄРДР в порядку, передбаченому КПК України, відомостей щодо вчинення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні та притягнення винної особи до передбаченої законом кримінальної відповідальності.
Заявник вважає що, в порушення вимог ст. 214 КПК України станом на час подання його скарги, відомості зазначені ним в заяві від 29.12.2016 р. під № 21-59185 про кримінальне правопорушення, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , не були виконані, тобто на думку заявника бездіяльність слідчого щодо невнесення відомостей за її заявою до ЄРДР є неправомірною внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
З огляду на викладене, скаржник, у своїй скарзі просить суд; - Зобов`язати слідчого СВ Шевченківського УП ГУНП в м. Києві внести відомості до ЄРДР за заявою ПАТ «ВіЕйБі Банк» № 21-59185 від 29.12.2016 про вчинення ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 357, та ОСОБА_5 кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України і розпочати досудове розслідування у повній відповідності до вимог ст. 214 КПК України.

В судовому засіданні представник скаржника ОСОБА_6 , скаргу підтримав та просив її задовольнити.
В судове засідання Шевченківське УП ГУНП в м. Києві свого представника (відповідальну особу не направило), про час та місце розгляду скарги Шевченківське УП ГУНП повідомлена належним чином, шляхом факсового повідомлення (486-56-02), про причини неявки слідчого суддю не повідомили.
Разом з тим, враховуючи вимоги ч.ч. 2, 3 ст. 306 КПК України, згідно яких скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування розглядаються не пізніше сімдесяти двох годин з моменту надходження відповідної скарги, а відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги, слідчим суддею визнано за можливе розглядати скаргу у відсутності представника шевченківського УП ГУНП.
Вислухавши пояснення особи, яка подала скаргу, проаналізувавши доводи скарги, а також дослідивши матеріали, додані до неї, слідчий суддя прийшов до наступного.
Згідно вимог ч. ч. 1, 4 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування. Слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.
Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в своєму в інформаційному листі № 1640/0/4-12 від 09 листопада 2012 р. "Про деякі питання порядку оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування" роз`яснив, що відповідно до вимог ч. 1 ст. 214 КПК бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, означає невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР впродовж 24 годин після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, і саме в цьому контексті слід оцінювати доводи заявників в разі оскарження бездіяльності слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.
Так, згідно із ст. 214 нового КПК України, після отримання кожної заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення слідчий чи прокурор зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення та протягом 24 годин внести відповідні відомості у ЄРДР та розпочати розслідування.
Отже, якщо відомості до ЄРДР в порушення ст. 214 КПК внесені не були, то в заявника є право на оскарження такої бездіяльності до суду в порядку ст. 303 КПК.
При цьому, відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Як вбачається з доданих до скарги документів, та усних пояснень представника заявника в судовому засіданні, зазначив, 29.12.2016 ПАТ «ВіЕйБі Банк» (далі Банк), в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Банку ОСОБА_3 , звернулося до Шевченківського УП ГУНП в м. Києві із заявою про вчинення ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 та ч. 2 ст. 357 КК України, а ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України.
Заява № 21-59185 від 29.12.2016 (номер пакету у реєстрі відправлення рекомендованої кореспонденції 040) Шевченківським УП ГУНП в м. Києві отримана 03.01.2017. Даний факт підтверджується витягом з Інтернет ресурсу «Укрпошти» - «Відстеження пересилання поштових відправлень».
На цей час до Банку не надходило жодної інформації з Шевченківського УП ГУНП в м. Києві про внесення відомостей до ЄРДР за заявою Банку № 21-59185 від 29.12.2016
Також слід зазначити, що однією з засад судочинства, регламентованих п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
У разі ж оскарження бездіяльності прокурора чи слідчого, яка полягає в у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення (відповідно до ч. 1 п. 1 ст. 303 КПК) суть розгляду справ даної категорії полягає у встановленні, чи дотримувався прокурор чи слідчий процедури, визначеної ч. 1 ст. 214 КПК щодо 24 - годинного терміну внесення відомостей до ЄРДР. Слідчий суддя при розгляді скарги не повинен встановлювати обставини, зокрема чи містить заява, повідомлення про кримінальне правопорушення склад злочину або досліджувати докази про наявність в діяннях особи складу кримінального правопорушення.
При цьому, відповідно до вимог ч. ч. 1, 3 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Однак, не зважаючи на вказані вимоги закону, відповідальна особа Шевченківського УП ГУНП у судове засідання не з`явилася, жодних доказів, які б спростовували доводи скарги до суду не надав.
Таким чином, розглянувши скаргу Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» ОСОБА_3 , в межах питань, які були винесені на її розгляд сторонами кримінального провадження, та перевіривши надані в обґрунтування цих питань докази, враховуючи вищенаведене, слідчий суддя, прийшов до висновку, що скарга, підлягає задоволенню.
Враховуючи викладене та керуючись ст. 129 Конституції України, ст.ст. 9, 22, 26, 214, 303, 306, 307, 309, 372, 532 КПК України, слідчий суддя
У Х В А Л И В :
Скаргу Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» ОСОБА_3 , яка полягає у невнесені відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі поданої заяви № 21-59185 від 29.12.2016 про вчинення ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 357, та ОСОБА_5 кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України задовольнити.
Зобов`язати відповідальну особу Шевченківського УП ГУНП в м. Києві внести відомості до ЄРДР за заявою ПАТ «ВіЕйБі Банк» № 21-59185 від 29.12.2016.
Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її оголошення.
Слідчий суддя: ОСОБА_1 .