Справа № 390/1680/15-к
Провадження № 1-кп/390/186/15
УХВАЛА
про призначення судового розгляду
"28" серпня 2015 р. Кіровоградський районний суд Кіровоградської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
представнника цивільного позивача ОСОБА_5 ,
представник потерпілого ОСОБА_4 , - ОСОБА_6 ,
захисника адвоката - ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,,
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кзилту, Кокчетавської області, Казахстану, громадянина України, одруженого, працюючого приватним підприємцем, зареєстрованого та проживаючого АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,
Ухвалою суду від 17.07.2015 року призначено підготовче судове засідання.
В підготовчому судовому засіданні прокурор вважав за можливе призначити по кримінальному провадженню судовий розгляд. Потерпілий, його представник та представник цивільного позивача не заперечували проти призначення судового розгляду.
Обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник - адвокат ОСОБА_7 заперечували проти призначення судового засідання та заявили клопотання про повернення обвинувального акту у зв`язку з тим, що впід час досудового слідства, слідчим та прокурором було порушені права на захист обвинуваченого.
Прокурор в судовому засіданні заперечив відносно задоволення клопотання захисту та повернення обвинувального акту, мотивуючи тим, що обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України. Також зазначив, що обвинувальний акт відповідає вимогамст.291 КПК України, підстав для прийняття рішень, передбачених п.п.1-4 частини третьої ст.314 КПК України не встановлено, а тому справу можливо призначити до судового розгляду.
Інші учасники також заперечували відносно клопотання сторони захисту та підтримали думку прокурора.
Вислухавши думку учасників кримінального провадження щодо можливості призначення судового розгляду та відносно клопотання сторони захисту, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього документи відносно обвинуваченого ОСОБА_8 суд приходить до висновку про можливість призначення судового розгляду з наступних підстав.
Угод про визнання винуватості чи про примирення у порядку ст. ст. 468-475 КПК України до суду не надійшло. Підстав для закриття кримінального провадження не вбачається. Обвинувальний акт складено у відповідності до вимог ст. 291 КПК України при його затвердженні прокурором дотримані вимоги закону. Підстав для направлення обвинувального акту для визначення підсудності не встановлено, дане кримінальне провадження підсудне Кіровоградському районному суду Кіровоградської області.
Таким чином, в наявності достатні підстави для призначення судового розгляду по кримінальному провадженню.
Що стосується клопотання захисту суд зауважує наступне.
Згідно з п.13 ч.1 ст. 3 КПК України обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку , встановленому цим Кодексом.
Процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування, відповідно до положень п. 4 ст. 110 КПК України, є обвинувальний акт, який повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 КПК України .
Згідно п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт повинен містити у собі виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
У відповідності до п. 1 ч. 4 ст. 291 КПК України реєстр матеріалів досудового розслідування є додатком до обвинувального акту, який складається слідчим або прокурором і надсилається до суду разом з обвинувальним актом. Вимоги до реєстру матеріалів досудового розслідування визначені у статті 109 КПК України. Реєстр матеріалів досудового розслідування повинен містити: 1) номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення; 2) реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування; 3) вид заходу забезпечення кримінального провадження, дату і строк його застосування.
Реєстр матеріалів досудового розслідування повинен містити повний опис усіх без виключення дій і прийнятих процесуальних рішень під час досудового розслідування. Порушення вимог закону щодо повноти змісту реєстру матеріалів досудового розслідування, є одним з критеріїв невідповідності обвинувального акту ст. 291 КПК України.
Суд враховує, що визначений ст.290 КПК України порядок відкриття прокурором матеріалів кримінального провадження, повідомлення учасникам про завершення досудового розслідування, забезпечення права підозрюваному (а також у разі наявності захиснику) на ознайомлення із зазначеними матеріалами є процесуальною гарантією, недотримання якої є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та права підозрюваного на захист.
Вказані процесуальні дії, згідно вимог КПК України, мають бути виконані не судом, а органом досудового розслідування чи прокурором, оскільки саме в такій процесуальній формі сторона обвинувачення надає стороні захисту матеріали, в яких викладені обставини кримінального правопорушення, від яких підозрюваний має право захищатися.
Відповідно до п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування законодавства, яке забезпечує право на захист» №8 від 24.10.2003 року, суди мають вимагати від органів досудового слідства неухильного дотримання вимог закону щодо строків і порядку пред`явлення обвинуваченому та його захиснику матеріалів досудового слідства. При ознайомленні з матеріалами справи заявлені обвинуваченим та його захисником клопотання (про доповнення слідства, зміну кваліфікації, закриття справи тощо) розглядаються й вирішуються слідчим у порядку, передбаченому КПК. Слідчий зобов`язаний задовольнити клопотання обвинуваченого та його захисника, якщо обставини, для з`ясування яких вони заявлені, мають значення для справи.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, обвинувальний акт відносно ОСОБА_8 що його подано до суду першої інстанції, містить усі відомості, що їх передбачено нормою ст. 291 КПК України.
Вказаний обвинувальний акт підписано слідчим, який його склав та прокурором, який обвинувальний акт затвердив, до обвинувального акту додано усі передбачені кримінальним процесуальним законом додатки та який є відповідним положення ст.291 КПК України за своєю формою та змістом, разом із долученими до нього додатками.
Виходячи з вищенаведеного, керуючись вимогами ст.ст.314, 315 КПК України, підстави для задоволення клопотання захисту відсутні, суд приходить до визнання обвинувального акту таким, що відповідає вимогам КПК України.
В підготовчому судовому засіданні судом вирішено, що розгляд необхідно провести одноособово у відкритому судовому засіданні, оскільки підстави для здійснення судового розгляду в закритому судовому засіданні та колегіально судом у складі трьох професійних суддів або судом присяжних відсутні.
Крім цього, судом вирішено питання щодо дати, часу та місця проведення судового розгляду, складу осіб, які братимуть участь у судовому розгляді.
Відповідно до вимог ст.315 ч.3 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.
Під час досудового розслідування відносно обвинуваченого ОСОБА_8 не було обрано запобіжний захід, клопотань щодо його обрання від учасників кримінального провадження не надходило, суд також не вбачає підстав для його обрання.
Відповідно до ч.1 ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до обвинуваченого. Крім того, відповідно до ч.2 ст.61 КПК України права та обов`язки цивільного позивача виникають з моменту подання позовної заяви органу досудового розслідування або суду.
Згідно ч.1 ст.62 КПК України цивільним відповідачем у кримінальному провадженні може бути фізична або юридична особа, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану злочинними діями (бездіяльністю) обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, та до якої пред`явлено цивільний позов.
Потерпілим ОСОБА_4 та ТОВ «Інтек Групп» під час підготовчого судового засідання пред`явлено цивільні позови про відшкодування матеріальної шкоди та моральної заподіяної злочинними діями обвинуваченого.
Вищевказаний позов відповідає вимогам ст.ст. 119,120 ЦПК України та вважається поданим, в зв`язку чим потерпілий ОСОБА_4 та ТОВ «Інтек Групп» відповідно до ч. 2 ст. 61 КПК України набулп статусу цивільних позивачів, а обвинувачений статусу цивільного відповідача.
Також, представником потерпілого ОСОБА_4 адвокатом ОСОБА_6 було заявлено клопотання про арешт майна. В якому останній просить суд вжити всіх необхідних заходів для встановлення належного обвинуваченому ОСОБА_8 на праві власності майна та постановити ухвалу про арешт виявленого майна з метою забезпечення поданого потерпілим ОСОБА_4 цивільного позову.
З приводу вказаних заяв суд приходить до наступного.
Відповідно до ст. 171 КПК України у клопотанні про арешт майна повинно бути зазначено: підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати; розміром шкоди, завданої кримінальним правопорушенням та вартість майна.
В своєму клопотанні цивільні позивачі просить накласти арешт на рухоме та нерухоме майно обвинуваченого, без зазначення відомостей про перелік майна та його вартість.
Суд вважає, що у даному випадку з урахуванням положень ст.17 Закону України ""Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"" від 23.02.2006 року, яка встановлює, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права, вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову, повинна бути співмірною із розміром шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, що узгоджується з положеннями ст. 171 ч.4 КПК України.
Заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню (ч. 4 ст. 170 КПК).
Суд відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту (ст. 173 ч. 1 КПК України).
Судом враховано, що цивільними позивачами не надано перелік майна, що належить обвинуваченому, не доведено необхідність арешту майна обвинуваченого, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, те, що обвинуваченим вчиняються дії спрямовані на реалізацію майна, та доказів, які б свідчили про реальну загрозу невиконання вироку суду в разі задоволення цивільного позову.
За таких обставин, враховуючи вищезазначене в сукупності з обставинами кримінального провадження суд дійшов до висновку, що клопотання потерпілого ОСОБА_4 та цивільного позивача ТОВ «Інтек Групп» адвоката ОСОБА_5 , про арешт майна та для забезпечення цивільного позову до набрання судовим рішенням законної сили є необґрунтованим, безпідставним та задоволенню не підлягає.
Таким чином, судом вирішено всі питання, пов`язані з підготовкою до судового розгляду, які передбачено ст.315 КПК України, а тому відповідно ст.316 ч.1 КПК України, суд вважає за можливе призначити судовий розгляд.
Керуючись ст.ст.61, 170-175, 303, 314-316, 317, 392 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника - адвоката ОСОБА_7 про повернення обвинувального акту прокурору відмовити.
Призначити судовий розгляд обвинувального акту у кримінальному проваджені щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якому оголошено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України на 11 годин 00 хвилин 13.10.2015 року.
Визнати цивільними позивачами по справі потерпілого ОСОБА_4 та ТОВ «Інтек Групп».
У задоволенні клопотання потерпілого ОСОБА_4 та цивільного позивача ТОВ «Інтек Групп» адвоката ОСОБА_5 , про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно відмовити.
Судовий розгляд провести суддею одноособово у відкритому судовому засіданні Кіровоградського районного суду Кіровоградської області.
Викликати в судове засідання: прокурора, обвинуваченого, його захисника, потерпілого, представника потерпілого та представника цивільного позивача.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не обирати.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя /підпис/

Згідно з оригіналом

Суддя Кіровоградського районного суду

Кіровоградської області ОСОБА_1