Справа № 473/878/17
Номер провадження1-кп/473/110/2017
ВИРОК
іменем України
"17" травня 2017 р. м. Вознесенськ

Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів судових засідань ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

учасники процесу: прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачені ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Вознесенська кримінальне провадження №0000259 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с.Трикрати Вознесенського району Миколаївської області, українець, громадянин України, з професійно-технічною освітою, не одружений, раніше не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ;

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Вознесенськ, Миколаївської області, українець, громадянин України, з неповною середньою освітою, не одружений, в силу ст.89 КК України раніше не судимий, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

- у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

В середині січня місяця 2017 року, точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, у ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_6 виник умисел на незаконне заволодіння чужим майном, реалізуючи який вони прийшли до домоволодіння ОСОБА_7 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_3 та проникнули на територію домоволодіння через паркан. Перебуваючи на території двору домоволодіння здійснили викрадення автомобільної ресори вартістю 630 грн. та чулок переднього мосту від автомобілю УАЗ вартістю 560 грн. В подальшому ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_6 розпорядилися вищезазначеним майном на власний розсуд, а саме перепродали його. Таким чином, кримінальним правопорушенням ОСОБА_7 завдано матеріальний збиток на загальну суму 1190 грн.

Крім цього, 12.02.2017 року, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, у ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_6 знову виник умисел на незаконне заволодіння чужим майном, та вони знову прийшли до вищезазначеного домоволодіння та проникнувши на територію подвір`я через паркан, реалізуючи свій злочинний умисел здійснили крадіжку металевої головки з валом, пилкою та шківом вартістю 300 грн. та металевої залізничної накладки вартістю 28 грн. В подальшому ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_6 розпорядилися вищезазначеним майном на власний розсуд, а саме перепродали його. Таким чином, кримінальним правопорушенням ОСОБА_7 завдано матеріальний збиток на загальну суму 328 грн.

Крім цього, 18.02.2017 року близько 02 год. у ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_6 знову виник умисел на незаконне заволодіння чужим майном, реалізуючи який вони проникли на територію вищезазначеного домоволодіння через паркан та здійснили крадіжку металевої наковальні вартістю 720 грн., металевого візку вартістю 240 грн., металевого зубила вартістю 54 грн., металевого штангенциркуля вартістю 80 грн., токарного різця вартістю 22 грн., металевого ключа для автомобільного колеса вартістю 67 грн., металевого кутника вартістю 10 грн. Таким чином, кримінальним правопорушенням ОСОБА_7 завдано матеріальний збиток на суму 1193 грн.

Загальний розмір шкоди, спричиненої потерпілому ОСОБА_7 , становить 2711 грн.

Враховуючи те, що обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в повному обсязі визнали свою вину у вчиненні інкримінованого їм злочину при обставинах, викладених у обвинувальному акті, приймаючи до уваги, що прокурор не оспорювала обставини, встановлені органом досудового розслідування та зазначені в обвинувальному акті, учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам провадження положення ч.3 ст.349 КПК України та з`ясувавши, що вони розуміють, що будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, - визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються.

Обвинувачений ОСОБА_6 визнав вину за пред`явленим обвинуваченням повністю та пояснив, що оскільки не мав засобів для існування і йому потрібні були гроші для придбання їжі та цигарок він вирішив разом із ОСОБА_5 вчинити крадіжку металевих виробів з подвір`я потерпілого. Тричі (точних дат він не пам`ятає), взимку 2017 року, вони з ОСОБА_5 проникали на територію подвір`я ОСОБА_8 (двічі через хвіртку, а востаннє перелізли через огорожу, оскільки хвіртка була заварена) і викрали металеві вироби, вказані в обвинувальному акті. Двічі викрадене здали на металобрухт, а втретє були затримані потерпілим із співробітниками поліції. Грошей отримали десь по 150-200 грн. кожен, які витратили на хліб та інші продукти харчування.

Обвинувачений ОСОБА_5 дав аналогічні покази, вказавши, що все було дійсно так, як розповідав ОСОБА_6 , проте вказав, що в результаті цих крадіжок після здачі металобрухту вони отримали десь по 200 грн. кожен.

Потерпілий ОСОБА_7 до суду не з`явився, проте ним було подано письмову заяву, в якій він просив подальший судовий розгляд проводити у його відсутності, оскільки хворіє, викрадене майно обвинуваченими йому повернуто, просив останніх суворо не карати. З врахуванням позиції учасників процесу, які не заперечували проти розгляду провадження у відсутності потерпілого, положень ст.325 КПК України, суд вважає за можливе за відсутності потерпілого з`ясувати всі обставини під час судового розгляду та проведення судового розгляду без потерпілого.

Окрім показань обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , їх вина у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, також підтверджується фактичними даними, що містяться в письмових доказах, наданих стороною обвинувачення.

Так, як вбачається із трьох витягів із ЄРДР - відомості за кожним епізодом викрадення майна потерпілого ОСОБА_7 (металевих виробів) були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.02.2017 року, 18.02.2017 року та 21.02.2017 року.

Постановою слідчого від 18.02.2017 року речовими доказами було визнано металевий візок червоного кольору та металеву наковальню, які згідно із розпискою від цієї ж дати були передані потерпілому ОСОБА_7 на зберігання. Також постановою слідчого від 18.02.2017 року речовими доказами було визнано штангель-циркуль, дверцята від металевої пічки, ключ на 24 мм, циліндр, металеву частину від верстаку, зубило, металеву деталь розміром 30 см, металеву деталь для відрізання металу, металеву трубку, дві металеві деталі, металевий кут, які згідно із розпискою були передані потерпілому ОСОБА_7 на зберігання.

На підставі постанови слідчого від 22.01.2017 року було призначено проведення товарознавчої експертизи, відповідно до висновку якої від 22.02.2017 року загальна ринкова вартість майна становить 2711 грн.

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 21.02.2017 року із підозрюваним ОСОБА_5 та протоколом проведення слідчого експерименту від 21.02.2017 року із підозрюваним ОСОБА_6 - останні в ході слідства показали місце, звідки викрали металеві вироби, належні потерпілому ОСОБА_7 та показали і пояснили про обставини вчинення правопорушень.

Суд, дослідивши всі зібрані та надані стороною обвинувачення докази та оцінивши їх в сукупності із врахуванням вимог ч.3 ст.349 КПК України, вважає, що у судовому засіданні наданими стороною обвинувачення доказами з точки зору їх достатності та взаємозв`язку доведена вина обвинувачених у вчиненні інкримінованого їм злочину та кваліфікує дії кожного із обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 за ч.2 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, повторно.

Згідно із ст.65 КК України при призначенні покарання обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого, дані про особи обвинувачених, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 є щире каяття. Обставиною, що обтяжує покарання обвинувачених, - є вчинення злочину щодо особи похилого віку.

Щодо даних про особи обвинувачених, суд враховує, що обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 раніше не судимі ( ОСОБА_6 в силу ст.89 КК); кожен із них характеризуються посередньо; не перебувають на обліку у лікаря-психіатра та у лікаря-нарколога; проживають у родинах та мають міцні соціальні зв`язки, згідно із досудовими доповідями органу пробації обвинувачений ОСОБА_5 має середній ризик повторного вчинення правопорушення, середній рівень небезпеки для суспільства, виправлення особи без позбавлення або обмеження волі - можливе та не становить високу небезпеку для суспільства; обвинувачений ОСОБА_6 має високий ризик повторного вчинення правопорушення, середній рівень небезпеки для суспільства, виправлення особи без позбавлення або обмеження волі - можливе та не становить високу небезпеку для суспільства, вчинений ними злочин є злочином середньої тяжкості, але скоєний ними через відсутність коштів для існування, відсутність матеріальних претензій з боку потерпілого, наявність як пом`якшуючих та обтяжуючих їх відповідальність обставин, суд вважає, що їх виправлення та попередження вчинення ними нових злочинів можливе у разі призначення їм покарання в межах санкції ч.2 ст.185 КК України, надавши їм шанс виправитися, застосувавши до них положення ст.75 КК України.

Цивільний позов потерпілим до обвинувачених пред`явлено не було. Судові витрати відсутні.

Долю речових доказів вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.349, 373-374 КПК України, суд
У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років обмеження волі.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 та ОСОБА_6 звільнити від відбування покарання з випробовуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців та покласти на них обов`язки, передбачені п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України, а саме: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Речові докази, а саме: металевий візок червоного кольору та металеву наковальню, штангель-циркуль, дверцята від металевої пічки, ключ на 24 мм, циліндр, металеву частину від верстаку, зубило, металеву деталь розміром 30 см, металеву деталь для відрізання металу, металеву трубку, дві металеві деталі, металевий кут, які згідно із розпискою були передані потерпілому ОСОБА_7 на зберігання, - залишити останньому як власнику.

Вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

На вирок суду учасниками процесу можуть бути подані апеляції до апеляційного суду Миколаївської області через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області протягом 30-ти днів з дня його проголошення, а обвинуваченими в той же строк з дня вручення їм копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарження вироку, якщо його не скасовано - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя (підпис) ОСОБА_1

Згідно оригіналу: Суддя: