ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.02.2017 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира у складі :

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарях: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю учасників судового провадження

прокурорів: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинуваченого: ОСОБА_8 ,

захисника: ОСОБА_9 ,

потерпілого ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі кримінальне провадження № 0003417 по обвинуваченню

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився у Тель-Каляхській області Сирійської Арабської Республіки, громадянин Сирійської Арабської Республіки, освіта середня-спеціальна, працює директором заводу «Гаргурфінгирджант», РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , не одружений, раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України
ВСТАНОВИВ:
05 липня 2015 року близько 11 годин 02 хвилин ОСОБА_8 керував технічно справним автомобілем марки «Мерседес МЛ 350» державний номерний знак НОМЕР_2 , який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 належить останньому.

Рухаючись на вказаному автомобілі по вул. Н. Сотні, в напрямку вул. Котовського в м. Житомирі, на регульованому перехресті вул. Н. Сотні - JI. Українки в порушення вимог п. 2.3 (б) Правил дорожнього руку України проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, порушивши п. 10.1.Правил дорожнього руху України, перед зміною напрямку не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, та порушивши п.14.6 а) вказаних правил, здійснюючи заборонений обгін на зазначеному регульованому перехресті, і в порушення вимог п. 12.3 вказаних правил, у разі виникнення небезпеки для його руху або перешкоди, негайно не вжив заходів для зменшення швидкості, аж до зупинки свого транспортного засобу, в результаті чого передньою частиною свого автомобіля скоїв зіткнення із лівою частиною автомобіля «ВАЗ 2106», державний номерний знак НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_10 , який рухався в попутному напрямку та виконував маневр лівого повороту з вул. Н. Сотні на вул. Л. Українки в м. Житомирі.

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля «ВАЗ 2106», державний номерний знак НОМЕР_4 ОСОБА_10 отримав тілесні ушкодження у вигляді травматичного вивиху акроміально - ключичного з`єднання лівої ключиці, які відносяться до тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості, як такий, що не є небезпечним для життя, але призвів до тривалого розладу здоров`я.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у вчиненні злочину не визнав. Пояснив, що у вказаний в обвинувальному акті день приблизно о 10:00 11:00 годині їхав по вул. Н.Сотні зі сторони Сінного ринку в сторону Житнього ринку по крайній лівій полосі на автомобілі «Мерседес МЛ 350». Автомобіль потерпілого «ВАЗ 2106» їхав по правій полосі в попутному напрямку на відстані 11,5 метрів від автомобіля обвинуваченого. Автомобіль потерпілого перед самим перехрестям вулиць Н.Сотні та Л.Українки різко з правої сторони почав поворот ліворуч на вулицю Л.Українки, при цьому не включивши сигналу лівого повороту. Обвинувачений пояснив, що одразу почав подавати звуковий сигнал та, намагаючись уникнути удару, загальмував, але все одно трапилось зіткнення правою стороною його автомобіля з лівою стороною автомобіля потерпілого. ДТП відбулась в кінці перехрестя по центру дороги вулиці Н.Сотні, як їхати в сторону Житнього ринку. Від удару автомобілі вилетіли за межі перехрестя, при цьому автомобіль Мерседес опинився за перехрестям зліва. Обвинувачений зазначив, що після ДТП потерпілий приблизно пів години ходив біля місця події, комусь дзвонив, а його пасажири жінки, - сварилися про те, що магазин «АТБ» знаходиться в іншій стороні. Потерпілого приблизно через півгодини забрала швидка, а поліція приїхала десь через півтори години. Після ДТП усі шукали ліве дзеркало з автомобіля потерпілого ВАЗ 2106, але воно було відсутнє.

Оцінюючи показання обвинуваченого, надані ним в ході судового засідання, суд вважає їх неправдивими в частині того, що автомобіль потерпілого ВАЗ рухався в крайній правій полосі в попутному напрямку з автомобілем обвинуваченого по вул. Н.Сотні в напрямку Житнього ринку, та перед початком перехрестя вулиць Лесі Українки Небесної Сотні різко почав повертати ліворуч на вулицю Л.Українки; вважає їх наданими з метою уникнути кримінальної відповідальності. Обвинувачений своїми показами намагається довести, що причиною виникнення ДТП було порушення ПДР України потерпілим ОСОБА_10 , і що саме із-за цього він (обвинувачений) не мав можливості уникнути даної дорожньо-транспортної події та її наслідків. Дані доводи спростовуються іншими доказами по справі, дослідженими в судовому засіданні. В підтвердження того, що обвинувачений ОСОБА_11 не намагався негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до повної зупинки свого транспортного засобу при виникненні з його слів небезпеки раптово повертаючого перед його автомобілем з правого ряду ліворуч автомобіля ВАЗ, - свідчить протокол огляду місця ДТП від 05.07.2015 року, в якому відсутні відомості, що на проїзній частині під час огляду місця ДТП є сліди шин та гальмування. Крім того згідно висновку експерта № 769/15-25 від 24.09.2015 року в даній дорожній обстановці, згідно всіх варіантів дорожньо-транспортної події (як зі сторони обвинувачення так і зі сторони захисту) обвинувачений ОСОБА_11 мав технічну можливість уникнути зіткнення з автомобілем потерпілого «ВАЗ 2106».
Незважаючи на невизнання своєї провини, винуватість ОСОБА_8 підтверджується доказами, дослідженими в суді:
- показами потерпілого ОСОБА_10 , який в судовому засіданні пояснив, що в зазначений в обвинувальному акті день планували заїхати в супермаркет «АТБ». Приблизно об 11-00 годині їхали на технічно справному автомобілі «ВАЗ 2106», державний номерний знак НОМЕР_4 зі сторони вул. Домбровського по вулиці Н.Сотні в напрямку Житнього ринку по крайній лівій полосі для руху, та на перехресті вулиць Н.Сотні - Л.Українки, впевнившись, що на зустрічному напрямку немає автомобілів, завчасно подавши світловий сигнал лівого повороту, почав повертати з центру перехрестя ліворуч на вулицю Л.Українки. Не завершивши поворот ліворуч, відчув удар в ліву передню стойку його автомобіля. Удар здійснив автомобіль «Мерседес МЛ 350» під керуванням обвинуваченого ОСОБА_8 . Після зіткнення автомобіль ВАЗ винесло на зустрічну смугу по вул. Н.Сотні. В автомобілі разом з потерпілим була дружина ОСОБА_12 та два пасажири ОСОБА_13 та ОСОБА_14 . Перше, що сказав обвинувачений після аварії це те, що треба включати сигнал повороту. Після того як з`ясувалося, що сигнал повороту був включений обвинувачений сказав, що треба дивитись у дзеркало. Швидку викликали свідки ДТП, та нас на швидкій доставили у лікарню. Просив позов задовольнити в повному обсязі.
- показами свідка ОСОБА_13 , який в судовому засіданні пояснив, що в червні 2015 року приблизно об 11-00 годині був пасажиром в автомобілі «ВАЗ 2106», який їхав зі сторони вул. Домбровського по вулиці Московській (Н.Сотні) в напрямку Житнього ринку, попередньо перестроївшись на крайню ліву полосу для руху по вулиці Н.Сотні. На перехресті вулиць Н.Сотні Л.Українки їх автомобіль ВАЗ завчасно подавши сигнал лівого повороту, почав повертати з центру перехрестя ліворуч на вулицю Л.Українки до маркету «АТБ» на дозволяючий зелений сигнал світлофору. В цей момент автомобіль обвинуваченого почав обгін по зустрічній полосі та на перехресті вдарив їх автомобіль у переднє ліве колесо своєю передньою правою частиною. Удар відбувся, коли автомобіль ВАЗ ще не завершив поворот. При цьому у автомобіля обвинуваченого швидкість руху була не менше 100 км/год. В автомобілі ВАЗ разом з потерпілим була ОСОБА_12 , він та ОСОБА_14 . Після ДТП обвинувачений ОСОБА_11 одразу почав щось бурхливо кричати, на нього накинулися інші учасники дорожнього руху, питали у обвинуваченого, що він наробив. Після цього обвинувачений побіг до своєї машини та зняв відеореєстратор; він нікому не допомагав, не викликав швидку. Швидку викликали інші люди очевидці. Свідок зазначив, що він сидів в автомобілі позаду праворуч, та бачив дорожньо-транспортну подію.

Оцінюючи покази свідка ОСОБА_13 , суд враховує, що вони послідовні і конкретні, не суперечливі, узгоджуються з іншими доказами по справі. У нього немає будь-якої зацікавленості по даній справі. Суд звертає увагу на те, що згідно показів ОСОБА_13 обвинувачений порушував п.14.6 ПДР України заборона обгону на перехресті. У суду немає сумнівів щодо правдивості наданих ним пояснень у судовому засіданні, вони підтверджуються показами свідка ОСОБА_14 , яка підтвердила, що автомобіль обвинуваченого здійснив удар в автомобіль ВАЗ на зустрічній полосі для руху на перехресті, що свідчить про те, що обвинувачений ОСОБА_11 не вживав негайних заходів для об`їзду автомобіля ВАЗ, який за словами обвинуваченого, порушуючи правила дорожнього руху, раптово почав з правої смуги для руху повертати ліворуч, а свідчить про те, що обвинувачений здійснював обгін автомобіля ВАЗ на перехресті, що і спричинило ДТП.
- показами свідка ОСОБА_14 , яка в судовому засіданні пояснила, що 05.07.2015 року приблизно об 11-00 годині вона разом з потерпілим, ОСОБА_12 та своїм чоловіком ОСОБА_13 їхали на автомобілі «ВАЗ 2106» зі сторони Сінного ринку по вулиці Н.Сотні в напрямку Житнього ринку, по крайній лівій полосі для руху вулиці Н.Сотні. На перехресті вулиць Н.Сотні Л.Українки їх автомобіль ВАЗ на дозволяючий зелений сигнал світлофору почав повертати з центру перехрестя ліворуч на вулицю Л.Українки до магазину «АТБ». В момент, коли їх автомобіль ВАЗ ще не завершив поворот, в них в`їхав автомобіль обвинуваченого у передню ліву частину автомобіля ВАЗ. Після ДТП обвинувачений ОСОБА_11 одразу почав щось бурхливо кричати. Потім викликали швидку, яка забрала потерпілого ОСОБА_10

- протоколом огляду місця ДТП від 05.07.2015 року та схемою наслідків ДТП, в ході якого було оглянуто перехрестя вулиць Л.Українки Н.Сотні м.Житомира та було виявлено положення транспортних засобів на місці пригоди та напрямок їх руху, сліди шин чи гальмування не виявлені.

- протоколом огляду транспортного засобу «ВАЗ» від 05.07.2015 року, на якому були виявлені пошкодження в виді деформації лівої передньої дверцями, лівого переднього крила, переднього бампера, порушення цілісності вітрового скла;

- висновком експерта від 31.07.2015 року № 3/443, відповідно до якого на момент ДТП технічний стан автомобіля ВАЗ 2106 (р.н. НОМЕР_4 ) знаходився в працездатному стані та будь-яких характерних ознак раптової відмови або технічних несправностей систем, вузлів, агрегатів і деталей, що впливають на безпеку руху, та які могли знаходитися в причинному зв`язку з виникненням аварійної обстановки і даної ДТП не виявлено;

- висновком експерта від 24.07.2015 року № 3/441, відповідно до якого на момент ДТП робоча гальмова система, рульове керування, ходова частина автомобіля «Mersedes ML 350» НОМЕР_2 знаходилися в технічно працездатному стані та у автомобіля не встановлено яких-небудь характерних ознак раптової відмови або технічних несправностей систем, вузлів, агрегатів і деталей, що впливають на безпеку дорожнього руху, які могли б знаходитися в причинному зв`язку з виникненням аварійної обстановки і даної ДТП;

- висновком експерта від 05.08.2015 року № 3/442, відповідно до якого на автомобілях Мерседес ML 350 (р/н НОМЕР_2 ) та ВАЗ 2106 (р/н НОМЕР_4 ) визначена наявність механічних пошкоджень ударно-динамічного характеру, які утворились внаслідок прикладення зусиль, що значно перевищують експлуатаційні навантаження автомобілів, сконцентровані в передній правій частині кузова Мерседес та в лівій боковій частині автомобіля ВАЗ. Первинний контакт транспортних засобів відбувся між передньою правою кутовою частиною автомобіля Мерседес ML 350 ( НОМЕР_2 ) та лівою боковою частиною автомобіля ВАЗ 2106 ( НОМЕР_4 ). В момент зіткнення поздовжні вісі автомобіля ВАЗ 2106 (р/н НОМЕР_4 ) та автомобіля Мерседес ML 350 (р/н НОМЕР_2 ) розташовувалися під кутом близько 17±5° при розташуванні транспортних засобів в попутно перехресному напрямку;

- висновком експерта № 1514 від 29.07.2015 року, відповідно до якого у потерпілого ОСОБА_10 були виявлені тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості, як такі, що не є небезпечним для життя, але призвели до тривалого розладу здоров`я;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 18.09.2015 року, згідно до якого свідок ОСОБА_14 на місці показала де і як рухався автомобіль ВАЗ, показала місце зіткнення;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 18.09.2015 року, згідно до якого свідок ОСОБА_13 на місці показав де і як рухався автомобіль ВАЗ, показав місце зіткнення;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 18.09.2015 року, згідно до якого свідок ОСОБА_12 на місці показав де і як рухався автомобіль ВАЗ, показав місце зіткнення;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 21.09.2015 року, згідно до якого свідок ОСОБА_11 на місці показав де і як рухався автомобіль ВАЗ та автомобіль Мерседес до моменту зіткнення, показав місце зіткнення;

- висновком експерта за результатами проведення судово-автотехнічної експертизи № 769/15-25 від 24.09.2015 року, відповідно до якого в даній дорожній обстановці водій автомобіля «Мерседес МЛ 350» державний номерний знак НОМЕР_2 в усіх варіантахмав технічну можливість уникнути зіткнення з автомобілем марки «ВАЗ 2106» державний номерний знак НОМЕР_4 , як шляхом застосування термінового гальмування, з моменту виникнення небезпеки для його руху так і виконуючи вимоги пункту 14.6. а).

Оцінюючи надані письмові докази, суд не приймає доводи сторони захисту щодо неповноти протоколу огляду місця події в частині не виявлення слідів зіткнення транспортного засобу з навколишніми предметами (дерева, стовпи, огорожі, будівлі), оскільки обставини справи свідчать, що зіткнення транспортного засобу з навколишніми предметами (дерева, стовпи, огорожі, будівлі) не відбувалось.

Оцінюючи протоколи слідчих експериментів, проведені за участю свідків, які в подальшому були визнані потерпілим і обвинуваченим , суд виходить з наступного. Відповідно до висновку Верховного суду України по справі № 5-360кс15 від 09.06.2016 року зміст п.6 ч.2 ст.87 КПК вказує на те, що дана норма права має застосовуватися за умови, коли на час отримання показань від свідка уже існували дані, що його буде визнано підозрюваним чи обвинуваченим, але, всупереч наявності у такої особи права на мовчання та свободи від самовикриття, слідчий чи прокурор вчиняє дії, спрямовані на отримання показань від неї. Саме такі дії, а не власне факт отримання показань від свідка, який надалі був визнаний підозрюваним чи обвинуваченим, мають визнаватися істотним порушенням прав людини і основоположних свобод.

У матеріалах даного кримінального провадження відсутні дані, які б давали підстави вважати, що при проведенні цього слідчого експерименту слідчим були вчинені діяння, якими були б порушені права чи свободи Аль-Дабри, або слідчий у будь-якій формі примушував би останнього до визнання своєї винуватості у ДТП. Не було у слідчого й достатніх даних вважати, що надалі ОСОБА_11 буде визнано підозрюваним чи обвинуваченим. В судовому засіданні не встановлено і сторонами не надано доказів на спростування цього факту.

Тільки після отримання висновків автотехнічної експертизи, відповідно до яких надані ОСОБА_15 відомості щодо обставин ДТП визнані неспроможними з технічної точки зору, йому було оголошено про підозру, а в подальшому ці наведені ним як свідком дані не були покладені в обґрунтування його винуватості. Таким чином, судом встановлено, що слідчий експеримент було проведено у порядку, визначеному КПК.

Суд не приймає доводи сторони захисту, що слідчий експеримент проводився у відсутність захисника, оскільки як вбачається зі змісту протоколу та схеми до нього, він підписаний ОСОБА_15 без будь-яких зауважень. Його доводи, що він не міг усвідомлювати деякі моменти, а саме розташування транспортних засобів не знайшло підтвердження в судовому засіданні. Оскільки обвинувачений в судовому засіданні пояснив, що мову він розуміє в достатній мірі, перекладача не потребує, про наявність захворювань, які б позбавляли його усвідомлювати обставини об`єктивної дійсності, не повідомляв. Зміст протоколу слідчої дії спростовує доводи сторони захисту, що слідчий експеримент проводився на не місці ДТП, оскільки в протоколі чітко вказано, що він проведений на перехресті вул. Л.України Н. Сотні.

Суд не приймає доводи сторони захисту щодо невірних вихідних даних експертизи від 24.09.2015 року № 769/15-25, оскільки під час проведення експертизи перевірялись покази, потерпілого, обвинуваченого, двох свідків. Висновок експертизи постановлений з урахуванням всіх наведених даними особами варіантів розташування транспортних засобів.
В судовому засіданні були допитані в якості свідків ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , які на досудовому слідстві не допитувались та не заявлялись стороною захисту.

Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні пояснив, що влітку 2015 року, точний місяць та дату не пам`ятає, він проїжджав перехрестя вулиць Л.Українки - Н.Сотні по вул. Л.Українки. Пропускаючи автомобілі, бачив, як по вулиці Н.Сотні їхав автомобіль Жигулі в правій полосі для руху та Мерседес в лівій полосі для руху, моделі та номери автомобілів не запам`ятовував. Водіїв автомобілів не бачив та впізнати їх не може. Проїхавши другу половину перехрестя, автомобіль Жигулі змінив напрямок руху лівіше та Мерседес теж взяв лівіше. Він не бачив, що було зіткнення автомобілів, щоб автомобілі зупинялись, і в результаті постраждалих не було. Звуку зіткнення автомобілів також не чув. Суду пояснив, що є знайомим захисника по справі і в ході розмови з останнім дізнався, що ОСОБА_9 захищає особу, яка потрапила в ДТП при схожих обставинах і приблизно подія трапилась влітку 2015 року зі схожими автомобілями.

Суд не приймає дані покази в якості належного доказу по справі, оскільки свідок не пам`ятає ні дати ДТП, не може вточнити моделі автомобілів, особи водіїв впізнати не може. За тих обставин, що він бачив, зіткнення між автомобілями не відбулось. А отже він не може впевнено стверджувати, що був свідком ДТП по даній справі.

Свідок ОСОБА_17 , допитаний судом 28.10.2016 року, показав, що приблизно рік тому придбавав в ларьку, який знаходиться біля перехрестя вулиць Л.України - Н.Сотні цигарки. Придбавши останні, повернувся і побачив момент ДТП між автомобілями Жигулі та Мерседес. До цього за автомобілями не спостерігав. При цьому він вважає, що автомобіль Жигулі їхав по лівій смузі, а Мерседес по правій, не бачив відстані між ними, не бачив, з якою швидкістю рухались автомобілі, не знає, чи маневрував автомобіль Жигулі перед поворотом.

Суд не може прийняти в якості допустимого докази покази свідка щодо розташування автомобілів на проїжджій частині до моменту ДТП, оскільки свідок пояснив, що побачив автомобілі тільки після зіткнення між ними.
Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму ВСУ від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» у випадках, коли передбачені ст. 286 КК України суспільно небезпечні наслідки настали через порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту двома або більше водіями транспортних засобів, суди повинні з`ясовувати характер порушень, які допустив кожен із них, а також чи не було причиною порушення зазначених правил одним водієм їх недодержання іншим і чи мав перший можливість уникнути дорожньо-транспортної події та її наслідків. При цьому треба мати на увазі, що за певних умов виключається кримінальна відповідальність особи, яка порушила Правила дорожнього руху вимушено, через створення аварійної ситуації іншою особою, котра керувала транспортним засобом.

Відповідно до висновку Верховного суду України по справі № 5-218кс15 у випадку дорожньо-транспортної події за участю декількох водіїв для вирішення питання про наявність чи відсутність в їхніх діях складу кримінального правопорушення, передбаченого відповідними частинами статті 286 КК, необхідно встановити причинний зв`язок між діяннями (порушенням правил безпеки дорожнього руху) кожного з них та наслідками, що настали, дослідити характер та черговість порушень, які вчинив кожен із водіїв, хто з них створив небезпечну дорожню обстановку (аварійну ситуацію), тобто з`ясувати ступінь участі кожного у спричиненні злочинного наслідку. При цьому виключається кримінальна відповідальність особи, яка порушила правила дорожнього руху вимушено, через створення аварійної ситуації іншою особою, яка керувала транспортним засобом.

В судовому засіданні не знайшли підтвердження доводи сторони захисту щодо недодержання потерпілим ОСОБА_10 ПДР України стало причиною порушення ПДР України обвинуваченим ОСОБА_8 . Твердження обвинуваченого спростовуються доказами, які досліджені в судовому засіданні.

Суд не приймає доводи сторони захисту, що в судовому засіданні не допитували понятих, які приймали участь в слідчому експерименті за участю ОСОБА_8 , оскільки ані сторона обвинувачення, ані сторона захисту в суді не заявляла про необхідність їх допиту в судовому засіданні.

Докази, досліджені в судовому засіданні, свідчать про те, що водій ОСОБА_8 , керуючи автомобілем «Мерседес МЛ 350» державний номерний знак НОМЕР_2 , порушив п.п. 2.3 б), 10.1, 12.3, 14.6 а) Правил дорожнього руху України, що призвело до спричинення потерпілому ОСОБА_10 середнього ступеню тяжкості тілесне ушкодження, та мав можливість уникнути вищевказаної ДТП.

Таким чином, своїми необережними діями, які виразилися в порушенні правил дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому ОСОБА_10 середнього ступеню тяжкості тілесне ушкодження, ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України.
Призначаючи покарання ОСОБА_8 суд враховує наслідки, що настали нанесення потерпілому тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, нанесення потерпілому матеріальних збитків у зв`язку з його лікуванням, а також отримання автомобілем потерпілого механічних пошкоджень, характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху, ставлення обвинуваченого до цих порушень та поведінку після вчинення злочину.

Суд також враховує ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_8 кримінального правопорушення, яке відноситься до злочинів невеликої тяжкості, ступінь суспільної небезпечності скоєного, особу обвинуваченого: раніше не судимий, на обліку в психіатричній лікарні та наркологічному диспансері не перебуває.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_8 згідно ст. 66 КК України, не встановлено.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , відповідно до ст. 67 КК України також не встановлено.
З урахуванням ступені тяжкості вчиненого злочину, особи обвинуваченого, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання ОСОБА_8 , суд вважає, що покарання у виді штрафу з позбавленням права керування транспортним засобом на строк два роки буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.
Потерпілим ОСОБА_10 було заявлено цивільний позов до обвинуваченого про відшкодування матеріальної шкоди на загальну суму 12644,89 гривень та моральної шкоди в розмірі 60000 гривень.

Цивільний позов в частині стягнення з обвинуваченої витрат на лікування в сумі 4644,89 грн. підлягає задоволенню, оскільки понесені потерпілим витрати підтверджені відповідними доказами. Позовні вимоги в частині стягнення з обвинуваченого вартості відновлювального ремонту автомобіля потерпілого в сумі 8000грн. не підтверджено документально, а тому задоволенню не підлягає.

Визначаючи розмір грошового відшкодування моральної шкоди, суд виходить із характеру кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості, глибини душевних страждань, які потерпілий відчув у зв`язку із вчиненим злочином. Суд враховує тривалість душевних страждань та фізичного болю, що потерпілий тривалий час продовжував лікування, погіршення слуху, вимушені зміни його способу життя. Суд враховує ступінь вини обвинуваченого у вчиненому злочині. Суд враховує принцип розумності і справедливості вважає, що з обвинуваченого необхідно стягнути 6000 грн. у відшкодування моральної шкоди, завданої злочином. В задоволенні інших вимог необхідно відмовити.
Цивільний позов, заявлений прокурором в інтересах Держави в особі Департаменту бюджету та фінансів Житомирської міської ради є обґрунтованим, підтверджуються довідкою КУ ЦМЛ № 2 (а.с.161), і підлягає задоволенню в повному обсязі.
Процесуальні витрати за проведення експертиз підлягають стягненню з обвинуваченого в сумі 2088 гривень 12 копійок.
Керуючись ст.ст. 349, 368, 369, 371 374, 394 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 286 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк два роки.
Позов потерпілого задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_8 на користь потерпілого ОСОБА_10 матеріальну шкоду в сумі 4644 грн. 89 коп. та моральну шкоду в сумі 6000 грн. 00 коп. В іншій частині позовних вимог відмовити.

Позов прокурора задовольнити повністю. Стягнути з ОСОБА_8 на користь Департаменту бюджету та фінансів Житомирської міської ради витрати на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_10 в сумі 4099 гривень 36 копійок.
Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертиз в сумі 2088 гривень 12 копійок.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд м. Житомира протягом 30 днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1