Справа № 589/1272/17
Провадження № 1-кп/589/224/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2017 року Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Шостка клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою у кримінальному провадження відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачуваного у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
В провадженні суду перебуває обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачуваного у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України.

Під час підготовчого судового засідання прокурор заявив клопотання про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого, посилаючись на наявність ризиків у даному кримінальному провадженні, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме тих, що обвинувачений може: переховуватися від суду; незаконно впливати на потерпілих, свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується. Обґрунтовуючи свої доводи, прокурор зазначив, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжких умисних злочинів; раніше судимий; щодо нього здійснюється судом інше кримінальне провадження за вчинення аналогічних злочинів, в межах якого ним допускалося порушення запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, в зв`язку з чим обвинувачений оголошувався в розшук.
Обвинувачений та його захисник заперечували проти продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просили застосувати щодо обвинуваченого запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Заслухавши думки учасників кримінального провадження, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, виходячи з наступного
Відображення принципів вирішення питання про продовження дії щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься в положеннях ст.ст. 177, 178, 183, 199 КПК України.

Згідно зазначених норм, а також прецедентної практики Європейського суду з прав людини, наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. При розгляді питання про необхідність тримання під вартою судовий орган повинен брати до уваги обставини, які можуть мати відношення до справи: характер і тяжкість передбачуваного злочину; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; репутація, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Зокрема, у своєму рішенні «Пунцельт проти Чехії» від 25 квітня 2000 року, Європейський суд з прав людини, оцінюючи законність тримання особи під вартою, зазначив, що ті обставини, що заявник уже ухилявся від кримінального процесу, йому загрожувало відносно суворе покарання, на думку Суду є достатнім підставами для тимчасового обмеження права особи на свободу.

Як вбачається з обвинувального акту, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні умисних тяжких злочинів, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 6 років. Обвинувачений не працює, неодружений, утриманців не має, раніше неодноразово судимий, незважаючи на свій молодий вік, в тому числі за вчинення корисливих злочинів проти власності.
На даний момент щодо ОСОБА_4 перебуває на розгляді суду іще одне кримінальне провадження, по його обвинуваченню у вчиненні злочинів проти власності. В межах зазначеного кримінального провадження ОСОБА_4 було змінено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на домашній арешт. Проте, ОСОБА_6 не виправдав довіри, яка була висловлена йому судовим органом, вказаний запобіжний захід ним було порушено, що стало підставою для оголошення обвинуваченого в розшук. Більше того, в межах зазначеного кримінального провадження ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочинів, які, за твердження органу досудового розслідування, були вчинені саме в період перебування ОСОБА_4 в розшуку.
За таких обставин є обґрунтованими доводи клопотання прокурора про наявність ризиків неналежної процесуальної поведінки обвинуваченого, який може переховуватися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.
Ризик незаконно впливати на потерпілих, свідків прокурором не доведено.
Викладені обставини в повному обсязі свідчать про те, що у кримінальному провадженні застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, буде недостатнім для запобігання доведеним ризикам, що виключає собою можливість обрання відносно ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу.

Виключність підстав для такого рішення є доведеною.

Що стосується посилань захисника на незадовільний стан здоров`я ОСОБА_4 , то слід зауважити, що стаття 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, покладає на державу обов`язок дбати про фізичний добробут осіб, яких позбавлено волі. Як зазначає Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях: «Пєтухов проти України», «Ухань проти України», «Віслогузов проти України», державний орган, який відповідає за належні умови утримання осіб під вартою, повинен забезпечити ув`язненій особі достатній медичний нагляд для вчасного діагностування та лікування хвороб. Разом з тим, наявність хвороби у обвинуваченого не може бути підставою для не застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, за наявності для цього підстав, передбачених ст.ст. 177, 178, 183, 199 КПК України.

На підставі викладеного, суд погоджується з доводами клопотання прокурора та вважає, що його слід задовольнити, оскільки прокурор в повному обсязі довів суду обставини, які виправдовують подальше обмеження права ОСОБА_4 на свободу.

Одночасно із продовженням строку дії тримання під вартою суд вважає, що обвинуваченому необхідно визначивши заставу у розмірі згідно ст. 182 КПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст.199, 314, 315 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:
Задовольнити клопотання прокурора та продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 11 червня 2017 року.
Визначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу в розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 64 000 гривень у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим обвинуваченим так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок суду.
Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент до закінчення дії ухвали внести заставу в розмірі, визначеному в даній ухвалі.
У разі внесення застави покласти на обвинуваченого строком на 2 місяці наступні обов`язки: не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання або місця роботи; утримуватись від спілкування з потерпілими, свідками.
Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок суду коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово суд.
У разі внесення застави та з моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду
Сумської області ОСОБА_1