В И Р О К
іменем України
"19" квітня 2016 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали у кримінальному провадженні №0007304від 21.05.2015року по обвинуваченню: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, не одруженого, з неповною загальною середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимого: 25.04.2013 року Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185, ч.3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки, 19.05.2014 року вирок переглянуто та ухвалою Дніпровського районного суду від 19.05.2014 на підставі ст.1 п. А Закону Україні «Про амністію» від 08.04.2014 звільнений від відбуття покарання; 28.07.2014 року Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки

у вчиненні злочину передбаченого ст.198 КК України

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

адвоката ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3 -

В С Т А Н О В И В:

Судом визнано доведеним, що 21.05.2015 року, близько 03 год. 00 хв., ОСОБА_3 та невстановлена досудовим розслідуванням особа, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, перебували поблизу будинку № 8 по вул. Туманяна в м. Києві.

В цей час, невстановлена досудовим розслідуванням особа,матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, помітивши раніше незнайомого ОСОБА_6 , який рухався пішохідною доріжкою між будинками в напрямку житлового будинку № 8 по вул. Туманяна в м. Києві, пішла за останнім, а ОСОБА_3 залишився чекати неподалік від вказаного місця, не знаючи про злочинні наміри невстановленої особи.

Приблизно через 5 хвилин невстановлена досудовим розслідуванням особа, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, попередньо відкрито заволодівши разом з іншою невстановленою досудовим розслідуванням особою майном ОСОБА_6 , а саме грошовими коштами в сумі 550 гривень та 8 доларів США, годинником «Ingersoll», вартістю 8000 гривень та мобільним телефоном «Iphone 5С 32 Гб», вартістю 10000 гривень, повернулась до ОСОБА_3 та вони разом попрямували до школи, яка знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Туманяна, 2.

Перебуваючи біля вказаної школи, невстановлена досудовим розслідуванням особа, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, запропонувала ОСОБА_3 придбати у неї вищевказаний годинник «Ingersoll», яким остання разом з іншою невстановленою особою незаконно заволоділи шляхом відкритого викрадення у гр. ОСОБА_6 , повідомивши ОСОБА_3 про одержання вказаного годинника злочинним шляхом.

В цей час у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, спрямований на заздалегідь не обіцяне придбання майна, завідомо одержаного злочинним шляхом.

Реалізуючи свій злочинний умисел, 21.05.2015 приблизно о 03 год. 15 хв. ОСОБА_3 , перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Туманяна, 2, погодився на пропозицію невстановленої досудовим розслідуванням особи, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, та придбав у останньої за 50 гривень годинник «Ingersoll», усвідомлюючи, що вказаний годинник здобутий злочинним шляхом.

В подальшому, ОСОБА_3 за вищевказаною адресою був затриманий співробітниками міліції, та вищевказаний годинник у нього вилучено, а невстановлена досудовим розслідуванням особа, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, з місця вчинення кримінального правопорушення зникла.

Будучи допитаним в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ст.198 КК України визнав повністю, дав покази, підтвердив обставини скоєння злочину, викладені в установочній частині вироку, щиро розкаявся в скоєному.

Крім повного визнання своєї вини у вчиненому злочині, ОСОБА_3 просив суд визнати недоцільним дослідження доказів, так як повністю погоджується з досудовим розслідуванням справи.

Покази обвинуваченого ОСОБА_3 в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин злочину, добровільності та істинності його позиції.

За таких обставин, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, суд прийшов до висновку про недоцільність дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які обвинуваченим не оспорюються, зміст даної статті ОСОБА_3 роз`яснено.

Наведене свідчить про повну доведеність вини обвинуваченого у вчиненні злочину за обставин, встановлених судом.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за ст.198 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив заздалегідь не обіцяне придбання майна, завідомо одержаного злочинним шляхом.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Також, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_3 на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, має постійне місце реєстрації та проживання, стан здоров`я, задовільну характеристику за місцем реєстрації та працевлаштування,спосіб життя ( працює, раніше судимий, не одружений),відомості, що оточуюча його обстановка у сім`ї та побуті, виражає належні соціальні зв`язки; ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), а саме: його класифікацію за ст. 12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; його поведінку під час та після вчинення злочинних дій та вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції статті 198 КК України у виді позбавлення волі та враховуючи, що останній 28.07.2014 року Дніпровським районним судом м. Києва визнаний винним за ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України та призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки, а злочин вчинив 21.05.2015 року, тобто під час іспитового строку слід призначити остаточне покарання за сукупністю вироків на підставі ст. 71 КК України шляхом їх часткового складання, яке буде більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від не відбутої частини покарання за попереднім вироком.

Підстав для звільнення від відбування покарання з випробуванням, у відповідності до вимог ст. 75 КК України, або ж застосування ст. 69 КК України, чи норм ст. 69-1 КК України до обвинуваченого, суд не знаходить, у зв`язку з відсутністю передумов за яких дані правові норми мають змогу бути застосовані, характер вчинення злочину, його спосіб, які вказують в своїй сукупності, у даному конкретному випадку, на те, що тяжкість вчиненого ним злочину та його особа з іншими вищезазначеними обставинами встановленими у цьому провадженні не свідчать про можливість виправлення останнього без відбування покарання чи за допомогою призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом враховуючи відсутність декількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, та оскільки суд однозначно переконаний в тому, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, визначена даним вироком міра покарання, а саме у виді позбавлення волі у межах санкції ст. 198 КК України, є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів (кримінальних правопорушень)

Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, обвинуваченому у вигляді утримання під вартою, враховуючи вимоги ст.ст. 131-132, 177, 178 КПК України, та даних про його особу слід залишити без змін до набрання вироком законної сили.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України суд вважає за необхідне зарахувати в строк відбування покарання обвинуваченому термін його попереднього ув`язнення, а саме з 21.05.2015 року по 19.04.2016 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Питання речових доказів у кримінальному проваджені вирішено, згідно положень ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати у кримінальному проваджені, згідно даних обвинувального акту, відсутні.

Керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

Визнати винним ОСОБА_3 , у вчиненні злочину, передбаченого ст.198 КК України та призначити покарання у виді 2-х років позбавлення волі.

В силу ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання не відбутої частини покарання визначеного вироком Дніпровського районного суду м.Києвавід 28.07.2014 року, остаточно визначити ОСОБА_3 покарання у виді 3 (трьох ) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою залишити без змін, до вступу вироку в законну силу.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_3 в строк відбування покарання термін його попереднього ув`язнення, а саме з 21.05.2015 року по 19.04.2016 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з 21.05.2015 року.

Речові докази - годинник «Ingersoll», що переданний ОСОБА_6 - залишити у розпорядженні власника.
Вирок може бути оскаржено протягом 30 днів з дня проголошення до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва.
С у д д я :