Справа № 761/2179/17
Провадження № 1-кс/761/1582/2017
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 лютого 2017 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , представника володільця майна ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого щодо неповернення вилученого майна та зобов`язання вчинити певні дії,

у с т а н о в и в:
До Шевченківського районного суду м. Києва надійшла скарга гр. ОСОБА_3 на рішення та бездіяльність слідчого СВ Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві щодо неповернення вилученого майна.

Заявник, посилаючись на те, що вказаним органом здійснюється досудове розслідування кримінального провадження за № 120 171 001 000 002 05 від 08.01.2017 за ч.2 ст. 146 КК України, повідомив, що саме у даному провадженні вилучений автомобіль заявника «Land Rover Range Rover», реєстраційний номер НОМЕР_1 . При цьому дозвіл суду на вилучення вказаного транспортного засобу не надавався, арешт на останній не накладений.

У зв`язку з цим заявник просила зобов`язати слідчого у вказаному кримінальному провадженні повернути їй, як власнику безпідставно утримуване майно.

У судовому засіданні представник власника майна - адвокат ОСОБА_4 наполягав на задоволенні скарги з підстав, які у ній наведені. Будь-яких додаткових матеріалів щодо зазначених у скарзі обставин адвокат не надав.

Слідчий ОСОБА_5 заперечував проти задоволення скарги з огляду на те, що у вказаному кримінальному провадженні зазначений автомобіль не вилучався, його вилучення відбулося у кримінальному провадженні, яке внесено до ЄРДР під іншим номером. Цим унеможливлюється виконання рішення слідчого судді у випадку позитивного вирішення скарги.

Слідчий суддя, заслухавши доводи представника володільця вилученого майна, слідчого, дослідивши надані сторонами документи, дійшов висновку про таке.

Одними з загальних засад кримінального провадження визначені змагальність, яка передбачає самостійне обстоювання сторонами своїх правових позицій (ст. 22 КПК), та диспозитивність, яка полягає у вільному використанні сторонами кримінального провадження своїх прав та обов`язку слідчого судді вирішувати лише ті питання, які винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень (ст. 26 КПК).

Отже, слідчий суддя позбавлений права на власний розсуд визначати підстави та предмет оскарження.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя піддає відповідній правовій оцінці лише ті вимоги, які визначені ініціатором скарги.

Отже, сформулювавши вимоги скарги як зобов`язання слідчого вчинити дії у конкретному кримінальному провадженні, заявник реалізував своє право на визначення предмету оскарження та змісту оскаржуваної бездіяльності.

У той же час, слідчим суддею встановлено і не заперечувалось представником заявника, що у вказаному кримінальному провадженні зазначені дії не вчинялися.

Дана обставина унеможливлює задоволення скарги, що безумовно тягне прийняття протилежного рішення.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 22, 26, 303, 309 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в :
У задоволенні скарги ОСОБА_3 про зобов`язання слідчого повернути їй вилучений у кримінальному провадженні № 120 171 001 000 002 05 автомобіль «Land Rover Range Rover», реєстраційний номер НОМЕР_1 , відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1