Ухвала
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" серпня 2017 р. слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 , за участю адвоката ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 про відвід слідчого судді ОСОБА_6 , -
В провадження слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва надійшла заява адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 про відвід слідчого судді ОСОБА_6 під час розгляду клопотання про застосування заобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 .
Під час розгляду даного клопотання адвокатом ОСОБА_3 заявлено відвід слідчому судді ОСОБА_6 на підставі того, що є сумніви щодо неупередженості слідчого судді ОСОБА_6 у даному кримінальному провадженні, а саме суб`єктивне ставлення судді до особи підозрюваного ОСОБА_5 і як наслідок процесуальні порушення при ухваленні судового рішення.
Прокурор в судовому засіданні проти задоволення клопотання про відвід слідчого судді заперечував, посилаючись на відсутність передбачених КПК України підстав для відводу.
Слідчий суддя Дніпровського районного суду м.Києва ОСОБА_6 , будучи належним чином повідомленою про судове засідання згідно вимог ст.135 КПК України, в останнє не з`явилася, правом подачі пояснень, у тому числі письмових, не скористалася.
Вислухавши заявника та прокурора, вивчивши матеріали заяви, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до ч.1, 2 ст.81 КПК України, у разі заявлення відводу слідчому судді його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу. Усі інші відводи під час досудового розслідування розглядає слідчий суддя.
Згідно положень ст.80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя зобов`язаний заявити самовідвід. За цими ж підставами йому може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження. Відвід повинен бути вмотивованим.
Відповідно до ч.1 ст.75 КПК України слідчий суддя не може брати участь у кримінальному провадженні: якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.
Відповідно до положень ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
З норм ст.26 КПК України випливає, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Згідно з ч.1 ст.321 КПК України головуючий у судовому засіданні керує ходом судового засідання, забезпечує додержання послідовності та порядку вчинення процесуальних дій, здійснення учасниками кримінального провадження їхніх процесуальних прав і виконання ними обов`язків, спрямовує судовий розгляд на забезпечення з`ясування всіх обставин кримінального провадження, усуваючи з судового розгляду все, що не має значення для кримінального провадження.
При розгляді даної заяви про відвід відповідно до положень ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» слідчий суддя застосовує як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.
Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Мироненко і Мартенко проти України" від 10 грудня 2009 року, зазначено, що наявність безсторонності має визначатися для цілей п.1 ст.6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (рішення у справах "Фей проти Австрії", "Веттштайн проти Швейцарії"). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства" від 10 червня 1996 року). Особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного.
Разом з тим, обставини, на які посилається заявник, як на підстави відводу слідчого судді ст. 75 КПК України не передбачені, постановлення слідчим суддею інших ухвал в даному кримінальному провадженні не свідчить про упередженість судді по відношенню до учасників процесу через що, сумніви заявника щодо небезсторонності судді, у даному випадку, не можна вважати об`єктивно обґрунтованими, оскільки відсутні достатні гарантії для будь-якого розумного сумніву з приводу його небезсторонності.
За таких обставин, висловлені доводи заявника, які б обумовлювали відвід слідчого судді, у супереч вимог ст.ст. 22, 26 КПК України, є неспроможними та сумнівними за своєю суттю, оскільки не "випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту", апріорі, особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного, через що, слідчий суддя вважає заяву заявника про відвід за своєю суттю такою, що не ґрунтуються на вимогах ст.ст. 75, 76 КПК України, у зв`язку з чим остання не підлягає задоволення.
Враховуючи викладене, оцінивши доводи, викладені в заяві про відвід, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, слідчий суддя приходить до висновку про те, що зазначені у заяві підстави для відводу не є обставинами, що виключають участь слідчого судді ОСОБА_6 у розгляді вищезазначеного клопотання, в розумінні ст.75 КПК України, оскільки відсутні будь-які обставини, які викликають сумніви у неупередженості судді та унеможливлювали б винесення ним об`єктивного рішення під час розгляду клопотання.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 22, 26, 35, 75, 76, 80-81 369-372 КПК України, ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», слідчий суддя, -
У задоволенні заяви адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 про відвід слідчого судді ОСОБА_6 відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1