18.05.2017 Єдиний унікальний № 371/56/17
Миронівський районний суд Київської області
Провадження № 1-кс/371/ 194 /17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 травня 2017 року м. Миронівка

Слідчий суддя Миронівського районного суду Київської області ОСОБА_1 , з секретарем ОСОБА_2 , за участі підозрюваного ОСОБА_3 , його захисника ОСОБА_4 , начальника Миронівського відділу Кагарлицької місцевої прокуратури ОСОБА_5 , розглянувши заяву захисника підозрюваного про відвід прокурора від участі у кримінальному провадженні № 0000011, відомості про яке 05 січня 2017 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 317 Кримінального кодексу України,
В С Т А Н О В И В :

До слідчого судді Миронівського районного суду Київської області надійшла заява захисника підозрюваного ОСОБА_3 ОСОБА_4 про відвід начальника Миронівського відділу Кагарлицької місцевої прокуратури ОСОБА_5 як прокурора від участі у кримінальному провадженні №0000011, відомості про яке 05 січня 2017 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 317 Кримінального кодексу України,

Відвід обґрунтований тим, що в захисника підозрюваного існують сумніви у неупередженості начальника Миронівського відділу Кагарлицької місцевої прокуратури ОСОБА_5 як прокурора у вказаному кримінальному провадженні.

В судовому засіданні підозрюваний та його захисник заяву про відвід прокурора підтримали і просили її задовольнити з підстав, наведених у заяві захисника підозрюваного.

Прокурор в судовому засіданні проти задоволення заяви захисника підозрюваного заперечив, вважає її необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає.

Згідно положень ч. 1 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалось.

Заслухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши матеріали заяви про відвід та матеріали кримінального провадження № 0000011, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для задоволення відводу прокурора, зважаючи на таке.

Завданнями кримінального судочинства згідно зі ст. 2 КПК України є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування.

Принцип всебічності, повноти і об`єктивності забезпечується в тому числі правилами про відвід заінтересованих у результаті розгляду справи осіб.
Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 77 КПК України прокурор не має права брати участь у кримінальному провадженні, якщо існують обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.
Відповідно до ч. 6 ст. 22 КПК України суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Для відведення прокурора з підстав упередженості необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на його можливу упередженість.
Відповідно до ч. 2 ст. 36 КПК України прокурор, здійснює нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням.
За правилами ч. 1 ст. 277 КПК України письмове повідомлення про підозру складається слідчим за погодженням з прокурором.
Аналізуючи зміст зазначених норм законодавства, слідчий суддя приходить до висновку, що прокурор в кримінальному провадженні є тією процесуальною особою, яка повинна безпосередньо здійснювати контроль за законністю під час проведення досудового розслідування, зокрема і під час повідомлення особі про її підозру у вчиненні злочину. Прокурор під час погодження слідчому повідомлення про підозру певної особи у вчиненні злочину, повинен перевіряти обґрунтованість підозри. Саме з цією метою, слідчий надає прокурору для погодження повідомлення про підозру певної особи у вчиненні злочину.
Виходячи із позиції Європейського суду з прав людини, відображеної в п. 175 рішення у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» обґрунтована підозра означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кепбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства»). Також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином.

Відповідно до витягу з кримінального провадження в провадженні СВ Миронівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області перебуває кримінальне провадження № 0000011, відомості про яке 05 січня 2017 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 317 Кримінального кодексу України.

20 квітня 2017 року у даному кримінальному провадженні ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 317 Кримінального кодексу України.
Частиною 1 ст. 317 Кримінального кодексу України передбачено кримінальну відповідальність за організація або утримання місць для незаконного вживання, виробництва чи виготовлення наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів, а також надання приміщення з цією метою.
Для того, щоб погодити слідчому повідомлення про підозру особи у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 317 Кримінального кодексу України, прокурор повинен перевірити докази, які дають можливість дійти переконання в тому, що ця особа, про яку йдеться, могла вчинити зазначений у повідомленні про підозру злочин.

Із повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 317 Кримінального кодексу України, вбачається, що ОСОБА_3 підозрюється у тому, що він організував та надавав приміщення для незаконного виготовлення та вживання наркотичних засобів, а саме «кодеїну». Повідомлення про підозру слідчий обґрунтовував серед іншого тим, що згідно висновку судової експертизи матеріалів, речовин та виробів № 11-2/1262 від 17 березня 2017 року, представлене на експертизу нашарування речовини, яке виявлено на металевій ложці та пластиковій пляшці, містять слідові кількості наркотичного засобу, обіг якого обмежено - «кодеїн», масою 0,0004 грами.
Дослідивши висновок судової експертизи матеріалів, речовин та виробів № 11-2/1262 від 17 березня 2017 року, слідчим суддею не виявлено у ньому згадки експерта, про те, що на пластиковій пляшці, містяться сліди наркотичного засобу «кодеїну», обіг якого обмежено.
Із висновку експертизи матеріалів, речовин та виробів № 11-2/1262 від 17 березня 2017 року вбачається, що «кодеїн», виявлений експертом на ложці, яка була надана на експертизу та знаходилася в спеціальному пакеті № 0008668. Вказаний спеціальний пакет відсутній в протоколі обшуку будинку АДРЕСА_1 , а отже не може бути доказом в цьому кримінальному провадженні.

Також у підозрі зазначено, що «кодеїн», згідно зі списком № 1 «Особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено» Таблиці 1 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» є наркотичним засобом. Однак, відповідно до постанови КМУ № 770 від 06.05.2000 «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» кодеїн віднесений до Списку 1 Таблиці 2 «Наркотичні засоби, обіг яких обмежено». Відповідно до наказу Міністерства охорони здоров`я № 188 від 01.08.2000 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу» кодеїн не відноситься до наркотичних засобів, які незалежно від розмірів кваліфікуються як особливо небезпечні наркотичні засоби, обіг яких заборонено.
Тобто, погоджуючи підозру, прокурор не звернув уваги на ці обставини, не здійснив належного контролю за дотриманням слідчим під час складання підозри вимог процесуального закону, зокрема не перевірив обґрунтованість повідомлення ОСОБА_3 підозри у вчиненні злочину в цій частині.
Під час судового засідання прокурор не надав ґрунтовних пояснень з цього приводу, аналіз яких міг би дати слідчому судді можливість відхилити доводи захисника ОСОБА_4 про його можливу неупередженість під час здійснення процесуального керівництва у кримінальному провадженні №0000011.
Тобто, своїми діями прокурор створив умови за яких в об`єктивного спостерігача може скластися враження про існування обставин, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

Таким чином, під час розгляду заяви ОСОБА_4 про відвід начальника Миронівського відділу Кагарлицької місцевої прокуратури ОСОБА_5 як прокурора від участі у кримінальному провадженні №0000011 встановлено обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.
Відповідно до ч. 1 ст. 83 КПК України у разі задоволення відводу прокурора у кримінальному провадженні, керівник органу прокуратури повинен призначити іншого прокурора.
Враховуючи викладене, на підставі ст. ст. 39, 77, 81, 83, 110, 309 КПК України, -
У Х В А Л И В :

1.Заяву захисника підозрюваного ОСОБА_3 ОСОБА_4 про відвід начальника Миронівського відділу Кагарлицької місцевої прокуратури ОСОБА_5 як прокурора від участі у кримінальному провадженні № 0000011, внесеного 05 січня 2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 317 Кримінального кодексу України задовольнити.
2.Усунути начальника Миронівського відділу Кагарлицької місцевої прокуратури ОСОБА_5 як прокурора від участі в досудовому слідстві у кримінальному провадженні № 0000011, відомості про яке внесено 05 січня 2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 317 Кримінального кодексу України.
3.Повернути до СВ Миронівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області матеріали кримінального провадження № 0000011.
4.Копію ухвали направити до Кагарлицької місцевої прокуратури Київської області, СВ Миронівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області для доручення до матеріалів справи, вручити підозрюваному та його захиснику.
5.Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя підпис ОСОБА_1
ЗГІДНО З ОРИГІНАЛОМ
Слідчий суддя ОСОБА_1