АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1042/17 Справа № 190/366/17 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 липня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

Головуючого, судді-доповідача ОСОБА_2

Суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000221, за апеляційною скаргою прокурора Жовтоводської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_7 на ухвалу П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 20.04.2017 року про повернення обвинувального акту щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Вишневе, Пятихатського району, Дніпропетровської області, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця смт. Покровське, Покровського району, Дніпропетровської області, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, -
ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі прокурор просить оскаржувану ухвалу суду першої інстанції скасувати та повернути справу на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Оскаржуваною ухвалою суду обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні № 1-кп/190/56/17 (ЄРДР №0000221) повернуто прокурору у зв`язку з його невідповідністю вимогам ст. 291 КПК України.

Обгрунтовуючи своє рішення, суд першої інстанції послався на те, що в зазначеному обвинувальному акті не визначено та не вказано жодної особи, яка має статус «потерпілого» згідно ст. 55 КПК України, що не відповідає вимогам п. 3 ч. 2 ст. 291 КПК України, при цьому в обвинувальну акті зазначено, що кримінальним правопорушенням завдано матеріальної шкоди насіннєвому току Ерастівської дослідної станції Державної установи Інституту зернових культур Національної академії аграрних наук України.

Крім того, без визначення потерпілої особи та зазначення відповідних відомостей про неї, як представник потерпілого вказаний ОСОБА_10 , на підтвердження повноважень якого до суду надано довіреність для представництва інтересів у суді, що не містить дати видачі, строку дії та визначення обсягу повноважень представника, за підписом директора Ерастівської дослідної станції ДУ ІЗК НААН України ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , що свідчить про неналежне виконання вимог п. 3 ч. 2 ст. 291 КПК України.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, прокурор зазначає, що висновки суду, викладені в оскаржуваній ухвалі, не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, під час її постановлення допущені істотні порушення вимог кримінального процесуального законодавства, що є підставою для скасування судового рішення.

Так, відповідно до вимог КПК України, повернення обвинувального акту можливе лише при його невідповідності вимогам КПК України, але суд в оскаржуваній ухвалі не обґрунтував, в чому саме полягає невідповідність вимогам КПК України, оскільки в обвинувальному акті прокурором вказано, що майно викрадено з території насіннєвого току Ерастівської дослідної станції ДУ ІЗК НААН України та шкода спричинена саме вказаній юридичній особі.

Крім того вказує, що відповідно до ст. 58 КПК України, юридична особа, хоч і може бути визнана потерпілим, але в кримінальному провадженні може брати участь лише в особі свого представника фізичної особи, а тому застосування судом п. 3 ч.3 ст. 314 КПК України з мотивів істотного порушення вимог КПК України є безпідставним.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду; думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу прокурора та просив ухвалу суду скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції; перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

У підготовчому судовому засіданні, у відповідності до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, суд має право прийняти рішення про повернення прокурору обвинувального акту, за умови його невідповідності вимогам ст. 291 КПК України.

Суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам ст.ст. 291, 292 КПК України, зокрема: якщо він містить положення, що суперечать одне одному; містить недопустиму натуралізацію опису злочину; обвинувальний акт не підписаний слідчим чи не затверджений прокурором; до нього не долучено передбачені законом додатки.

Аналізуючи висновки суду про невідповідність обвинувального акту щодо ОСОБА_8 та ОСОБА_9 вимогам закону, колегія суддів вважає їх обґрунтованими зважаючи на те, що згідно п. 3 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити зокрема відповідні відомості про потерпілого.

В той же час при складанні обвинувального акту щодо ОСОБА_8 та ОСОБА_9 слідчий дійсно обмежився зазначенням відомостей про представника потерпілого, а сам потерпілий у ньому не вказаний.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що участь у кримінальному провадженні представника потерпілого підтверджує факт залучення до участі у справі на етапі досудового розслідування і самого потерпілого, що тягне необхідність виконання слідчим, прокурором вимог п. 3 ч. 2 ст. 291 КПК України та зазначення в обвинувальному акті відповідних відомостей про нього.

Крім того, процесуальний закон вимагає зазначення в обвинувальному акті відомостей саме про потерпілого, в той час як представник потерпілого є іншим учасником кримінального провадження, що має власний процесуальний статус, врегульований положеннями ст. 58 КПК України.

Доводи апеляційної скарги прокурора щодо наявності в обвинувальному акті відомостей про те, що шкода була заподіяна насіннєвому току Ерастівської дослідної станції Державної установи Інституту зернових культур Національної академії аграрних наук України, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки ці відомості дозволяють припускати, що один з суб`єктів, згаданих у назві насіннєвого току, є юридичною особою потерпілим, втім зазначення цих відомостей не може вважатися належним виконанням вимог закону щодо змісту обвинувального акту.

Інші доводи апеляційної скарги прокурора не можуть бути прийняті до уваги, оскільки не спростовують необхідності виконання прямих вимог процесуального закону та зазначення в обвинувальному акті відповідних відомостей про потерпілого.

Аналізуючи вищенаведені обставини, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду та не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.
Ухвалу П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 20.04.2017 року про повернення обвинувального акту щодо ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та ОСОБА_9 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4