Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-кп/781/212/17 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 185 (81, 86-1, 140) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30.03.2017 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника- адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000789 від 03 липня 2016 року стосовно ОСОБА_8 за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на вирок Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 19 грудня 2016 року, яким:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Донецьк, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, не працюючого, на утриманні має малолітню дитину 2014 року народження, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

визнано винуватим та засуджено за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки.

На підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_9 звільнено від відбування покарання із випробуванням, з іспитовим строком на 2 роки. Відповідно до ст. 76 КК України, ОСОБА_9 зобов`язано не виїжджати за межі України без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти орган кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, періодично з`являтись до органу кримінально-виконавчої інспекції для реєстрації.

Ухвалено про стягнення з ОСОБА_8 на користь держави судові витрати в сумі 352 грн. 40 коп.

ВСТАНОВИЛА:
Суд визнав винним та засудив ОСОБА_8 за те, що він 02 липня 2016 року, в нічний час доби, точного часу слідством не встановлено, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходився біля домоволодіння АДРЕСА_2 , де в нього виник умисел на таємне викрадення чужого майна, належного ОСОБА_10 . Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_8 , діючи умисно, цілеспрямовано, з корисливих спонукань, переслідуючи мету наживи, проник на територію огородженого домоволодіння через хвіртку, після чого пошкодив запираючий механізм на вхідних дверях до гаражного приміщення та проник в середину. Перебуваючи в гаражі, ОСОБА_8 знайшов зварювальний апарат KAISER TURBO - 200М вартість якого відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи №1235 від 08.08.2016 року становить 979,30 грн. Заволодівши вказаним майном, ОСОБА_8 з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_10 майнову шкоду на суму 979,30 грн.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 просить змінити вирок в частині призначеного покарання у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання, яке за своїм розміром є явно несправедливим через суворість. На підставі ст..75,76 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбуття покарання з іспитовим строком на 1 рік.

Зокрема зазначає, про те, що ОСОБА_8 свою вину визнав повністю, у вчиненому розкаявся, сприяв слідству у розкритті вчиненого ним злочину, став на шлях виправлення, добровільно відшкодував завдану потерпілому матеріальну шкоду, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, тяжких наслідків від вчиненого злочину не настало.

Наведені обставини, на думку захисту не були враховані судом першої інстанції при призначенні покарання, що вплинуло на законність та обґрунтованість оскаржуваного ним вироку.

Заслухавши доповідача, в дебатах думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника адвоката ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_8 , які повністю підтримали апеляційну скаргу і просили суд її задовольнити, перевіривши матеріали кримінального провадження, дотримуючись меж перегляду судових рішень, визначених ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_7 задоволенню не підлягає за таких підстав.

За змістом положень ч.1 та 2 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого.

Викладені у вироку районного суду висновки про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 України при обставинах, викладених в обвинувальному акті, ґрунтуються на сукупності зібраних та досліджених доказах, достовірність і достатність яких не була поставлена під сумнів учасниками судового розгляду, в зв`язку з чим, згідно ст. 349 КПК України, вони за згодою сторін судом першої інстанції не досліджувались.

Кваліфікація дій ОСОБА_8 за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло, інше приміщення, в апеляційній скарзі самим обвинуваченим не оспорюється, у зв`язку з чим відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України відсутні підстави для визнання апеляційним судом кваліфікації неправильною.

Аналіз матеріалів кримінального провадження свідчить про те, що під час судового розгляду не допущено порушень вимог кримінально-процесуального закону, які тягнуть безумовне скасування вироку ( ч.2 ст. 412 КПК України) і могли б вплинути на правильність висновків суду щодо доведеності винуватості ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

В даному випадку, суд першої інстанції, діючи в межах пред`явленого ОСОБА_8 обвинувачення ( ч.1 ст. 337 КПК ) дійшов правильного висновку про його винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, який таємно заволодів майном потерпілої ОСОБА_10 , яким розпорядився на свій власний розсуд, для задоволення власних потреб.

Як пояснив ОСОБА_8 під час перегляду справи судом апеляційної інстанції, він свою вину визнає повністю, у вчиненому щиро розкаюється, завдані потерпілому збитки відшкодував, фактичних обставини цієї справи, викладені у вироку суду не оспорює.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_8 покарання, суд першої інстанції в оскаржуваному вироку зазначив про те, що враховує ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_8 кримінального правопорушення, який є тяжким злочином, його особу, який за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря психолога та нарколога не перебуває, а також те, що тяжких наслідків від злочину не наступило.

Обставинами, які пом`якшують ОСОБА_8 покарання суд визнав його щире каяття.

Обставиною,які обтяжують ОСОБА_8 покарання суд визнав вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Згідно роз`яснень п.п. 1,3 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержуватись засад покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання; визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, тощо).

Положеннями ч. 2 ст. 65 КК України визначено, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
При таких обставинах, позиції обвинуваченого ОСОБА_8 його захисника, колегія суддів апеляційного суду вважає, що призначене ОСОБА_8 ,в межах санкції ч.3 ст. 185 КК України покарання у виді 3 років позбавлення волі, з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки є справедливим, відповідає цілям та загальним засадам призначення покарання, через які реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, підстав для пом`якшення призначеного ОСОБА_8 покарання, колегія суддів не вбачає.

Доводи апеляційної скарги захисту про те, що при призначенні покарання судом першої інстанції не достатньо враховано його особу, щире каяття, активне сприяння слідству у розкритті даного кримінального правопорушення та його позитивні характеристики є безпідставними, оскільки ці дані судом при призначенні ОСОБА_8 покарання враховані, про що зазначено в оскаржуваному вироку.

Кол егія суддів вважає, що підстави для задоволення апеляційної скарги захисника та скасування законного та обґрунтованого вироку суду першої інстанції - відсутні.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 408, 418, 419, 424 КПК України, колегія суддів, -
УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Вирок Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 19 грудня 2016 року в кримінальному провадженні № 0000789 від 03 липня 2016 року стосовно ОСОБА_8 за ч.3 ст. 185 КК України - без змін.

Ухвала апеляційного суду Кіровоградської області набирає законної сили негайно після її проголошення, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судом апеляційної інстанції.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4