Справа № 461/5093/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.08.2017 року м.Львів

Галицький районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпіла ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Береза Брестської області Республіки Білорусь, українця, громадянина України, не працюючого, без місця реєстрації, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимому: востаннє вироком Личаківського районного суду м.Львова від 26.01.2015 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців, -

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15 - ч.2 ст.185 КК України

ВСТАНОВИВ:

13.07.2017 приблизно о 08.45 год., ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, перебуваючи в салоні маршрутного таксі №184 А, проїжджаючи поблизу церкви Святої Анни, що по вул.Городоцька, 32 у м.Львові, шляхом вільного доступу таємно намагався викрасти із жіночої сумки ОСОБА_5 гаманець вартістю 300,00 грн., в якому знаходились грошові кошти в сумі 200,00 грн. та банківська картка «ПриватБанк», однак свій злочинний умисел не довів до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки був затриманий працівниками ОПВ УКР ГУ НП у Львівській області.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю та дав пояснення, які в повній мірі відповідають обставинам, викладеним в описовій частині вироку. Вказав, що в обвинувальному акті все відображено вірно. У вчиненому щиро розкаюється та просить суворо не карати.

Зважаючи на повне визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_4 , суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, оскільки цього не заперечували учасники судового розгляду і такі ніким не оспорювались. При цьому суд з`ясував в обвинуваченого, а також інших учасників процесу, чи правильно вони розуміють зміст фактичних обставин справи, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, а також роз`яснив обвинуваченому та іншим учасникам процесу, що вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку.

Оцінюючі зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає доведеним, що обвинувачений ОСОБА_4 своїми умисними діями вчинив закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), тобто злочин, передбачений ч.2 ст.15 - ч.2 ст.185 КК України.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу обвинуваченого: раніше судимого, на обліку у лікаря психіатра та на обліку в лікаря нарколога не перебуває.

Пом`якшуючими покарання ОСОБА_4 обставинами суд визнає щире каяття. Обтяжуючих покарання обставин, судом не встановлено.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 , слід призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті за якою кваліфіковано його дії, оскільки саме такий вид покарання суд вважає необхідним та достатнім для виправлення засудженого.

Речовий доказ по справі: гаманець білого кольору із грошовими коштами в сумі 200 грн., банківська картка, дисконтні картки залишити у власності потерпілої ОСОБА_5 .

Керуючись ст.ст.368, 370, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченому ч.2 ст.15 - ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, призначивши йому іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.

Відповідно до ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 наступні обовязки:

- періодично зявлятися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речовий доказ по справі: гаманець білого кольору із грошовими коштами в сумі 200 грн., банківська картка, дисконтні картки залишити у власності потерпілої ОСОБА_5 .

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України. З інших підстав вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Львівської області через Галицький районний суд м.Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1