В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
«11» травня 2017 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю: прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Львові кримінальне провадження, яке внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0005630 від 26.12.2016 року, про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, українця, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого та зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимого, останній раз - 08.05.2015 року Шевченківським районним судом м. Львова за ч.2 ст. 186 КК України на 4 роки позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням і встановленням іспитового строку на 2 роки

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

в с т а н о в и в:

обвинувачений ОСОБА_4 , будучи раніше неодноразово судимим, останній раз - 08.05.2015 року Шевченківським районним судом м. Львова за ч.2 ст. 186 КК України на 4 роки позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням і встановленням іспитового строку на 2 роки, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та повторно вчинив умисне корисливе кримінальне правопорушення проти власності.

17 грудня 2016 року приблизно о 16.00 год. обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи у м. Львові по вул. Мазепи, біля будинку №23, поблизу котелень, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, діючи протиправно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння та його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, не приховуючи свого наміру протиправно заволодіти майном, діючи відкрито для сторонніх осіб, ігноруючи волю потерпілого, повторно, шляхом ривка, викрав із рук ОСОБА_7 , належний йому гаманець чорного кольору, вартістю 130 грн., у якому знаходилися грошові кошти в сумі 1500 грн., та грошові кошти в іноземній валюті, а саме 50 євро (згідно курсу НБУ 1370 грн.), після чого вищевказаний гаманець викинув у сміттєвий бак поблизу свого будинку, а грошові кошти витратив на власні потреби. Своїми протиправними діями ОСОБА_4 завдав ОСОБА_7 матеріальних збитків на загальну суму 3000 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні злочину визнав повністю та пояснив, що 17 грудня 2016 року приблизно о 16.00 год. він викрав у потерпілого ОСОБА_7 гаманець, в якому були грошові кошти у сумі 1500 грн. та 50 євро. Після чого він викинув гаманець, а гроші витратив на власні потреби.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню щодо тих обставин, які ніким із учасників кримінального провадження не оспорюються, і немає сумнівів у добровільності їх позиції, обмежився допитом обвинуваченого. Крім повного визнання обвинуваченим своєї винуватості, його винуватість у вчиненні злочину повністю і об`єктивно стверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, які знаходяться в матеріалах кримінального провадження № 0005630.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочину повністю і об`єктивно доведена та його дії органом досудового розслідування правильно кваліфіковано за ч. 2 ст. 186 КК України, оскільки своїми умисними діями він відкрито викрав чуже майно (грабіж), вчинене повторно.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 міру покарання, суд враховує характер і тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, його наслідки, особу винного, який раніше неодноразово судимий, його щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину, та приходить до висновку, що йому слід призначити покарання у виді позбавлення волі.

Відтак, враховуючи приписи ст. 71 КК України та те, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення під час іспитового строку, до покарання за даним вироком йому слід частково приєднати невідбуте покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 08 травня 2015 року.

Речові докази по справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд ,

з а с у д и в:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, та призначити йому покарання у виді чотирьох років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України до даного покарання частково приєднати засудженому ОСОБА_4 невідбуте покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Львова та визначити йому для відбування остаточне покарання у виді чотирьох років і одного місяця позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 слід рахувати з 28 грудня 2016 року.

Запобіжний захід ОСОБА_4 у виді тримання під вартою залишити до вступу вироку в законну силу.

На підставі ч.5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_4 строк попереднього ув`язнення по даному кримінальному провадженню з 28 грудня 2016 року по день набрання законної сили за цим вироком у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Шевченківський районний суд м. Львова з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1