справа № 216/1322/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 квітня 2017 року Центрально-Міський районний суд м.Кривого Рогу
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у с. Кам`янське Василівського району Запорізької області, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, раніше не судимого, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей або інших осіб не має, учасника АТО, військовослужбовеця військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 (військова частина польова пошта НОМЕР_2 ), поза штатом, у військовому званні солдата, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 (місце реєстрації), проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України,-
Указом Президента України №15/2015 від 14.01.2015 року «Про часткову мобілізацію», затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» № 1 13-VIIІ від 15.01.2015 року, відповідно до ст.ст.106 ч.1 п.п.1, 17, 20, 112 Конституції України та ст.ст.4, 11 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» №3543-ХІІ від 21.10.1993 року оголошено проведення, зокрема, на території Дніпропетровської області часткової мобілізації та постановлено здійснити призов військовозобов`язаних для забезпечення потреб Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, інших військових формувань України в обсягах, визначених мобілізаційними планами з урахуванням резерву.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» №1932-Х11 від 06.12.1991 року та ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» №3543-ХІІ від 21.10.1993 року особливий період це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
01.11.2013 року ОСОБА_4 на добровільній основі уклав контракт про проходження військової служби у Збройних Силах України, яку згідно наказу командира військової частини НОМЕР_2 №270 від 01.11.2013 року (по стройовій частині) став проходити у цій частині (військова частина польова пошта НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , АДРЕСА_3 ) па посаді механіка-водія-електрика у військовому званні солдата.
Згідно ст.24 ч.1 п.2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» №2232-ХІІ від 25.03.1992 року з 01.11.2013 року ОСОБА_4 набув статусу військовослужбовця і під час проходження військової служби повинен, окрім іншого, дотримуватися вимог ст.ст.6, 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України №548-ХІV від 24.03.1999 року, ст.ст.1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України №551-XIV від 24.03.1999 року, та умов укладеного контракту, які вимагають від нього свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, постійно бути зразком високої культури, скромності і витримки, берегти військову честь, захищати свою і поважати гідність інших людей, бути ввічливим і дотримуватись військового етикету, поводитися з гідністю і честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.
На початку лютого 2017 року ОСОБА_4 , діючи в умовах особливого періоду, з прямим умислом, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою тимчасово незаконно ухилитися від неї, вирішив стати на злочинний шлях та у порушення зазначених статутних вимог і умов укладеного контракту не з`являтися вчасно на службу без поважних причин.
Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_4 , маючи об`єктивні можливості своєчасно прибути до військової частини НОМЕР_1 (військова частина польова пошта НОМЕР_4 ) та виконувати обов`язки військової служби, у визначений час 06.02.2017 року о 08.00 год. до вказаної військової частини умисно без поважних причин та без дозволу командування не з`явився, а направився до місця свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , де став проводити час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та не вживаючи жодних заходів для з`явлення у військову частину, звернення до правоохоронних або інших державних органів чи органів військового управління за наявності реальної можливості для цього.
17.02.2017 року біля 17.00 год., тобто більше ніж через десять днів, але не більше місяця, усвідомлюючи протиправність і помилковість своїх дій, побоюючись кримінальної відповідальності за вчинений злочин, ОСОБА_4 добровільно та з власної ініціативи прибув до військової прокуратури Криворізького гарнізону і заявив про себе.
Таким чином, ОСОБА_4 , являючись військовослужбовцем військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 (військова частина польова пошта НОМЕР_2 ) на посаді механіка-водія-електрика у військовому званні солдата, діючи в умовах особливого періоду, з прямим умислом, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою тимчасово незаконно ухилитися від неї, маючи об`єктивні можливості своєчасно прибути до цієї частини та виконувати обов`язки військової служби, у порушення вимог ст.ст.6, 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України №548-ХІV від 24.03.1999 року, ст.ст.1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України №551-XIV від 24.03.1999 року, та умов укладеного контракту про проходження військової служби у визначений час 06.02.2017 року о 08.00 год. до військової частини НОМЕР_1 (військова частина польова пошта НОМЕР_2 , АДРЕСА_3 ) умисно без поважних причин та без дозволу командування не з`явився, а направився до місця свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , де став проводити час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та не вживаючи жодних заходів для з`явлення до вказаної військової частини, звернення до правоохоронних або інших державних органів чи органів військового управління за наявності реальної можливості для цього, поки 17.02.2017 року біля 17.00 год., тобто більше ніж через десять діб, але не більше місяця, усвідомлюючи протиправність і помилковість своїх дій, побоюючись кримінальної відповідальності за вчинений злочин, добровільно та з власної ініціативи прибув до військової прокуратури Криворізького гарнізону і заявив про себе.
В судовому засіданні обвинувачений винним себе визнав, пояснив, що на початку лютого 2017 не з`явився до місця проходження військової служби військової частини НОМЕР_1 , а повернуся додому до АДРЕСА_2 . 17.02.2017 року повернувся до своєї військової частини, зрозумівши помилковість свого вчинку. У вчиненому злочині щиро розкаявся, просить суд не призначати йому сувору міру покарання.
Винність обвинуваченого крім його показань також підтверджується письмовими матеріалами кримінального провадження:
- актом службового розслідування від 16.02.2017 року а.с.7-8;
- рапортами командира зведеного підрозділу від 06.02.2017 року, 08.02.2017 року, 13.02.2017 року та 16.02.2017 року, відповідно до яких було виявлено відсутність солдата ОСОБА_4 за місцем проходження військової служби а.с.10-13;
- наказом командира військової частини НОМЕР_2 № 360 про результати службового розслідування за фактом відсутності на службі без поважних причин солдата ОСОБА_4 а.с.18;
- витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_5 від 01.11.2013 року № 219, відповідно до якого солдата ВКЗ ОСОБА_4 01.11.2013 року зараховано до списків особового складу частини, на всі види забезпечення, для подальшого проходження військової служби а.с.31.
Аналізуючи зібрані по справі докази, суд вважає обвинуваченого винним у кримінальному правопорушенні за ч.4 ст. 407 КК України за ознаками нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, військовослужбовцем (крім строкової служби).
При призначенні покарання обвинуваченому суд керується ст.65 КК України та враховує тяжкість вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання: обвинувачений вину визнав, розкаявся у вчиненому, характеризується позитивно, брав участь в АТО, і вважає необхідним для виправлення обвинуваченого призначити покарання у вигляді позбавлення волі, із звільненням від відбуття покарання з випробувальним терміном.
Керуючись ст.ст.373-376 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні та призначити покарання за ч.4 ст. 407 КК України 3 (три) роки позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 від покарання звільнити з іспитовим строком на 1 (один) рік.
В силу ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_4 не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації (кримінально-виконавчої інспекції), повідомляти уповноважений орган з питань пробації (кримінально-виконавчу інспекцію) про зміну місця проживання, роботи, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації (кримінально-виконавчу інспекцію).
Запобіжний захід особисте зобов`язання залишити засудженому до набрання вироком законної сили, після набрання вироком законної сили запобіжний захід відмінити.
Вирок може бути оскаржено в апеляційний суд через Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку.
СУДДЯ: