Справа № 182/4806/16-к
Провадження № 1-кп/0182/191/2017
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11.01.2017 року м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретар ОСОБА_2
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополь кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.07.2016 р. за № 0002748 по обвинуваченню
ОСОБА_3 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м. Одеса, громадянки України, зареєстрованої у АДРЕСА_1 , проживаючої у АДРЕСА_2 , не працюючої, із середньо-спеціальною освітою, не заміжньої, маючої на утриманні одну малолітню дитину, на підставі ст. 89 КК України раніше не судима,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України
з участю сторін судового провадження:
прокурора ОСОБА_4
потерпілої ОСОБА_5
обвинуваченої ОСОБА_3
В С Т А Н О В И В :
Обвинувачена ОСОБА_3 18.06.2016 року в ранковий час, точного часу досудовим слідством не встановлено, знаходячись у квартирі АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_5 , побачила в залі вказаної квартири мобільний телефон «Samsung Corby GT-S3650» рожевого кольору. В цей момент у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_3 , скориставшись тим, що за її злочинними діями ніхто не спостерігає, умисно таємно з корисливих мотивів шляхом вільного доступу з комп`ютерного столу, що знаходився в залі вказаної квартири, викрала мобільний телефон «Samsung Corby GT- S3650» рожевого кольору ІМЕІ НОМЕР_1 , вартість якого відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи від 15.08.2016 року вих. № 6/12.1/1699 складає 205,75 гри., який належить ОСОБА_5 , чим спричинила потерпілій матеріальний збиток на вказану суму. Викраденим майном розпорядилась на власний розсуд.
Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
02.09.2016 р. прокурор Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_4 надіслав до Нікопольського міськрайонного суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.07.2016 р. за № 0002748 по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України разом з угодою про примирення, укладеною 31.08.2016 року між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_3 .
Згідно угоди обвинувачена ОСОБА_3 та потерпіла ОСОБА_5 дійшли згоди щодо всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 185 КК України. Обвинувачена ОСОБА_3 у повному обсязі визнала свою винуватість у вчиненні даного кримінального злочину. Потерпіла ОСОБА_5 претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченої на момент укладення угоди не має. Потерпіла ОСОБА_5 усвідомлює, що підписання угоди позбавляє її права змінити вимоги щодо спричинених збитків кримінальним злочином та вимагати в подальшому повторного притягнення обвинуваченої до кримінальної відповідальності за відповідний злочин. Сторони погодилися на призначення обвинуваченій ОСОБА_3 покарання у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.
Ухвалою від 06.09.2016 р. було призначене підготовче судове засідання на 13.10.2016 р., яке в подальшому неодноразово відкладалося.
У підготовчому судовому засіданні сторони кримінального провадження вважають за можливе затвердити укладену угоду та просили про це суд.
Заслухавши думку сторін кримінального провадження суд вважає, що угода може бути затверджена з наступних підстав.
Відповідно до ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Відповідно до ст. 12 КК України злочин, вчинений ОСОБА_3 , відноситься до злочинів середньої тяжкості.
Обвинувачена повністю визнала свою вину та розуміє, що вона має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального злочину, у вчиненні якого її обвинувачують, при цьому вона має ряд прав, передбачених ч. 4 ст. 474 КПК України. Обвинувачена також правильно розуміє наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого вона визнає себе винуватою, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.
Потерпіла також правильно розуміє наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України.
Суд переконаний у тому, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Угода про примирення, укладена 31.08.2016 р. між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_3 , відповідає вимогам КПК і КК України.
Ухвалюючи вирок, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами та оцінених судом відповідно до ст. 94 КПК України, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчинення якого обвинувачується особа.
Кримінальний злочин, вчинений ОСОБА_3 має правильну правову кваліфікацію за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка). Узгоджена сторонами міра покарання відповідає загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановлених Загальною частиною КК України.
Під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді від 31.08.2016 року до ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, термін дії якого закінчився 28.10.2016 року і згідно ч. 6 ст.194 КПК України вважається скасованим.
Цивільний позов не заявлений.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.
Речові докази відсутні.
На підставі викладеного, керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ч. 2 ст. 373, ст. 374, 474, 475 КПК України, суд -
У Х В А Л И В :
Затвердити угоду про примирення, укладену 31 серпня 2016 р. між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.07.2016 р. за № 0002748.
ОСОБА_3 визнати винуватою у пред`явленому їй обвинуваченню за ч. 1 ст. 185 КК України і призначити узгоджене сторонами покарання у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.
Строк дії запобіжного заходу скінчився.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.
Вирок на підставі угоди може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області через Нікопольський міськрайонний суд з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку вручити сторонам кримінального провадження.

Суддя ОСОБА_1