Справа № 159/180/17
Провадження № 1-кп/159/72/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 квітня 2017 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши в залі судових засідань Ковельського міськрайонного суду Волинської області у відкритому судовомузасіданні кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0002762 від 16 грудня2016 року, про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мовників Іваничівського району Волинської області, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , з середньою спеціальною освітою, розлученого, не працюючого, раніше не судимого,
у вчиненні ним кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, -
в с т а н о в и в :
Обвинувачений ОСОБА_5 , будучи зобов`язаним відповідно до рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 07 березня 2016 року сплачувати в користь ОСОБА_4 аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі по 700 гривень щомісячно, починаючи з 18 лютого 2016 року, і до досягнення дитиною повноліття, в період часу з 18 лютого 2016 року по 30 листопада 2016 року злісно ухилився від сплати аліментів.

Так ОСОБА_5 , будучи ознайомленим з вищевказаним судовим рішенням, умисно у вказаний період часу, будучи працездатним і неодноразово попередженим державним виконавцем про кримінальну відповідальність за злісне ухилення від сплати аліментів, в центрі зайнятості, як шукаючий роботу, не зареєструвався, документів, які б свідчили про неможливість працевлаштування чи погіршення стану здоров`я у виконавчу службу не надав, офіційно не працевлаштувався, жив та живе за рахунок тимчасових заробітків, які не декларував, про суму заробітку та джерела доходів державного виконавця не повідомляв та з доходів аліментів не сплачував, внаслідок чого за період з 18 лютого 2016 року по 30 листопада 2016 року утворилась заборгованість в розмірі 6589,66 грн.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому діянь не визнав повністю та суду показав, що йому відомо про наявність рішення суду про стягнення з нього аліментів в користь потерпілої. Однак він був позбавлений батьківських прав щодо дочки Дарії, а тому аліментів не сплачував та в зв`язку з цим сплачувати їх не бажає і не буде. Йому відомо, що позбавлення батьківських прав не позбавляє його обов`язку сплачувати аліменти, проте сплачувати їх не буде. Підтвердив, що протягом вказаного періоду попереджався державним виконавцем про наслідки ухилення від сплати аліментів, в центрі зайнятості на обліку не перебував, в лікувальні заклади не звертався, отримані від тимчасових заробітків кошти використовував на свої потреби, про розмір доходів перед державним виконавцем не звітував. Виступаючи в судових дебатах, вказував на те, що згідний сплатити заборгованість по аліментах та сплачувати аліменти в подальшому.

Не зважаючи на вказану вище позицію обвинуваченого щодо визнання ним своєї винуватості, його винуватість у злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів) повністю доводиться зібраними та дослідженими в ході судового розгляду справи доказами.

Так, допитана в ході судового розгляду потерпіла ОСОБА_4 суду показала, що обвинуваченому достеменно відомо про рішення суду про стягнення з нього аліментів, однак за весь період жодного разу аліменти не сплачував, будь-яких коштів не надавав. Під час досудового розслідування він свою вину визнавав повністю.

Показання потерпілої в судовому засіданні об`єктивно підтверджуються та узгоджуються із зібраними по кримінальному провадженню письмовими доказами документами.

Зокрема, відповідно до рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 07.03.2016 року, вирішено стягувати з ОСОБА_5 в користь ОСОБА_4 аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі по 700 гривень щомісячно, починаючи з 18 лютого 2016 року і до досягнення дитиною повноліття /а.п. 41/.

Ця ж обставина підтверджується копією виконавчого листа, виданого 18.04.2016 року Ковельським міськрайонним судом на виконання вказаного вище судового рішення /а.п. 47/.

19.04.2016 року, відповідно до постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження, було відкрито виконавче провадження по примусовому виконанню зазначеного виконавчого листа та роз`яснено обвинуваченому порядок та строки сплати аліментів, порядок подання відомостей про доходи і майновий стан боржника, попереджено про наслідки ухилення від сплати аліментів /а.п. 43/.

Викликом державного виконавця від 31.10.2016 року, зі змістом якого ОСОБА_5 був ознайомлений, що підтвердив власноручним підписом, підтверджується, що обвинувачений був в черговий раз повідомлений про необхідність сплачувати аліменти, надавати державному виконавцю достовірні відомості про доходи та майно, а також був попереджений про кримінальну відповідальність за злісне ухилення від сплати аліментів /а.п. 48/.

Повідомленням Ковельського міськрайонного центру зайнятості від 17.05.2016 року підтверджується та обставина, що обвинувачений ОСОБА_5 на обліку в цьому центрі, як безробітний, не перебуває, що, в свою чергу, підтверджує умисне небажання обвинуваченого офіційно працевлаштуватись та сплачувати аліменти /а.п. 52/.

Згідно повідомлення Ковельського об`єднаного управління ПФУ від 28.12.2016 року, ОСОБА_5 на обліку в управлінні, як отримувач пенсії не перебуває /а.п. 55/.

Згідно довідки розрахунку, виданої 08.12.2016 року Ковельським міськрайонним відділом державної виконавчої служби, заборгованість ОСОБА_5 , згідно матеріалів виконавчого провадження, станом на 30.11.2016 року, становить 6589,66 грн. З цієї ж довідки вбачається, що обвинувачений з дня присудження аліментів жодного разу не сплачував будь-якої суми грошових коштів на виконання рішення суду про стягнення аліментів.

Згідно повідомлення Білинської сільської ради Ковельського району від 24.11.2016 року, на території сільської ради нерухомого майна, належного ОСОБА_5 на праві власності, немає, земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства та під забудову не надавалось. Права власності та спадкові права на нерухоме майно не реєструвались /а.п. 51/.

Ці ж обставини підтверджуються також повідомленням Управління Держгеокадастру у Ковельському районі від 27.12.2016 року /а.п. 56/.

Зазначене підтверджує неможливість звернення стягнення на майно обвинуваченого в рахунок погашення заборгованості по аліментах.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 , який є державним виконавцем Ковельського МРВ ДВС та в провадженні якого перебуває виконавчий лист про стягнення з обвинуваченого аліментів, підтвердив факт несплати аліментів по даному виконавчому листу. Вказував на те, що неодноразово попереджав боржника, в тому числі й письмово, про кримінальну відповідальність за ухилення від сплати аліментів, однак останній документів, які підтверджують сплату аліментів, не надав.

Суд не приймає до уваги доводи обвинуваченого щодо причин несплати аліментів, вважає такі його доводи голослівними та безпідставними, а тому відхиляє їх.

Зокрема, відповідно до рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 25.11.2016 року, дійсно ОСОБА_5 позбавлено батьківських прав відносно його малолітньої дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 /а.п. 45-46/.

Однак, в силу вимог ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.
Таким чином обвинувачений ОСОБА_5 , попри позбавлення його батьківських прав, зобов`язаний сплачувати аліменти, встановлені рішенням суду.
Решта доводів та заперечень обвинуваченого не спростовують висновків суду з мотивів, викладених вище.

З огляду на викладене, суд прийшов до переконливого висновку, що така позиція обвинуваченого є його намаганням уникнути кримінальної відповідальності за вчинене, його винуватість у вчиненні інкримінованого йому злочину є повністю доведеною, його дії органами досудового розслідування кваліфіковані вірно за ч. 1 ст. 164 КК України.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_5 своїми умисними діями, що виразились у злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів), вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 1 ст. 164 КК України.

Призначаючи покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення (злочину) та особу винного у їх сукупності, відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин справи.

Так, суд враховує, що ОСОБА_5 вчинив невеликої тяжкості кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 1 ст. 164 КК України (ст. 12 КК України).

Суд враховує також те, що обвинувачений вперше притягується до кримінальної відповідальності /а.п. 61/, має в цілому задовільний стан здоров`я та не визнаний інвалідом /а.п. 60/, по місцю проживання характеризуються в цілому позитивно /а.п. 58/, на диспансерному обліку в нарколога та психіатра не перебуває /а.п. 53, 54, 59/.

Вирішуючи питання щодо виду та строку покарання, яке слід призначити обвинуваченому, суд прийшов до висновку, що для виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 та попередження вчинення ним нових злочинів, необхідним і достатнім покаранням є покарання, запропоноване прокурором, у виді громадських робіт на строк, передбачений санкцією ч. 1 ст. 164 КК України.

Запобіжні заходи під час досудового розслідування та в ході судового розгляду щодо ОСОБА_5 не застосовувались. Підстав для застосування таких заходів до набрання вироком законної сили не вбачається, виходячи із даних про особу обвинуваченого та його належної поведінки.

Цивільних позовів по справі не заявлено.

Дані про процесуальні витрати та речові докази по справі відсутні.

Керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в :
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, і призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 90 (дев`яносто) годин.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Головуючий ОСОБА_1