Справа № 755/7617/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А І Н И
"25" липня 2017 р. слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 перевіривши виконання вимог ст.ст. 303, 304 КПК України за скаргою директора ТОВ «ДІЕЛСІСІ АГРО» ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого ОВС 3 СВ прокуратури м. Києва ОСОБА_3 у рамках кримінального провадження унесеного до ЄРДР за № 0000611, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 Кримінального процесуального Кодексу України,

в с т а н о в и в :
25.07.2017 у провадження слідчого судді цього місцевого суду надійшла дана скарга.

Відповідно до ст. 35 КПК України, автоматизованою системою документообігу суду було визначено головуючого слідчого суддю ОСОБА_1 та передано провадження 25.07.2017.

Слідчий суддя перевіривши виконання вимог ст.ст. 303, 304 КПК України за скаргою, приходить до наступного.

Підстави та порядок розгляду скарг слідчим суддею під час досудового розслідування регламентований Кримінальним процесуальним Кодексом України (далі КПК України) та зокрема ст.ст. 303, 304 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 1 статті 303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні може бути оскаржено бездіяльність слідчого, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна.
Згідно даних відображених в Узагальненні «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» ВССУ, які беруться слідчим суддею до уваги з огляду на положення Закону України «Про судоустрій і статус суддів» слідує, що у контексті питання про суб`єкта, який наділений повноваженням оскаржити бездіяльність з неповернення майна, необхідно враховувати, що п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК передбачає процесуальну можливість оскарження трьох видів бездіяльності, а перелік суб`єктів оскарження єдиний для всіх видів. Водночас одним із таких суб`єктів є володілець тимчасово вилученого майна, який, зокрема, і наділений правом оскарження бездіяльності, яка аналізується.
У даному випадку зі скарги слідує, що вона подана директором ТОВ, як його керівником.

У той же час, положення § 4-5 Глави 3 розділу І КПК України в їх системному зв`язку, вказують на те, що повноваження представника юридичної особи на участь у кримінальному провадженні підтверджуються копією установчих документів юридичної особи - якщо представником потерпілого є керівник юридичної особи чи інша уповноважена законом або установчими документами особа.
Згідно ч. 1 ст. 57 ГК України, установчими документами суб`єкта господарювання є рішення про його утворення або засновницький договір, а у випадку, передбаченому законом, статут (положення) суб`єкта господарювання.
Однак, до даної скарги особою, яка її подала, у супереч положень ст.ст. 22, 26 КПК України, копію установчих документів юридичної особи ТОВ «ДІЕЛСІСІ АГРО», які б підтверджували його повноваження, саме як керівника, не додано (наприклад статут).

Щодо наданого заявником витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, то слідчий суддя виходить з того, що у розумінні норм ГК України він не є установчим документом, так як згідно ст. 1 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - витяг) - документ у паперовій або електронній формі, що сформований програмним забезпеченням Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань за зазначеним заявником критерієм пошуку та містить відомості з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, які є актуальними на дату та час формування витягу або на дату та час, визначені у запиті, або інформацію про відсутність таких відомостей у цьому реєстрі; а сам Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - Єдиний державний реєстр) - єдина державна інформаційна система, що забезпечує збирання, накопичення, обробку, захист, облік та надання інформації про юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, тобто такий реєстр є базою відповідних даних, однак не документом, який засвідчує повноваження керівник юридичної особи.
Апріорі, у цьому витягу, який надав заявник, прямо вказано, що назва установчого документу: Статут.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 304 КПК України, скарга повертається, якщо вона подана особою, яка не має права її подавати.

Тим паче, що факт же того, що ТОВ є володільцем тимчасово вилученого майна з наявних матеріалів також не простежується, тобто виходячи з вищезазначених положень кримінального процесуального кодексу України, особою, що подала скаргу не надано суду об`єктивних доказів на підтвердження свого процесуального статусу у кримінальному провадженні, як володільця тимчасово вилученого майна, в тому числі на підтвердження права власності на майно, що вилучене, які б вказували, що саме ця юридична особа є володільцем вилученого майна.
За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга підлягає поверненню на підставі п. 1 ч. 2 ст. 304 КПК України, оскільки вона подана особою, яка не має права її подавати з роз`ясненням, того, що повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому Кримінальним процесуальним Кодексом України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 1-7, 22, 26, 303-304, 372-376 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в :
Скаргу директора ТОВ «ДІЕЛСІСІ АГРО» ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого ОВС 3 СВ прокуратури м. Києва ОСОБА_3 у рамках кримінального провадження унесеного до ЄРДР за № 0000611, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 Кримінального процесуального Кодексу України, яка полягає у неповернення тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 Кримінального процесуального Кодексу України повернути особі, яка її подала.

Повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому Кримінальним процесуальним Кодексом України.

Копія ухвали про повернення скарги невідкладно надіслати особі, яка її подала, разом із скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала про повернення скарги може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Ухвала, яка набрала законної сили в порядку, визначеному Кримінальним процесуальним Кодексом України, є обов`язковою і підлягає безумовному виконанню на всій території України.
Слідчий суддя : ОСОБА_1