Справа №560/1003/16-к
Провадження №1-кп/560/91/16
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 грудня 2016 року Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

потерпілого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дубровиця кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000478 від 22 серпня 2016 року по обвинуваченю:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бережки, Дубровицького району Рівненської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 185 Кримінального кодексу України,
В С ТА Н О В И В:
22 серпня 2016 року близько 04 години 30 хвилин, ОСОБА_4 , будучи на зупинці по вул. Центральна в селі Берестя Дубровицького району Рівненської області, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, побачивши як мобільний телефон був залишений на лавці потерпілим ОСОБА_5 , скориставшись його тичасовою відсутністю, з метою крадіжки чужого майна, з корисливого мотиву, шляхом вільного доступу, таємно викрав мобільний телефон марки "BlackBerry" чорного кольору, вартістю 1600 гривень, із сім-карткою вартістю 30 гривень належний ОСОБА_5 , який останній залишив на лавці по вул. Центральна в с. Берестя, Дубровицького району Рівненської області, чим завдав потерпілому шкоди на загальну суму 1630 гривень.

Будучи допитаним в ході судового розгляду в якості обвинуваченого, ОСОБА_4 свою вину у скоєному вищевказаному кримінальному правопорушенні за частиною 1 статті 185 Кримінального кодексу України визнав повністю, щиро розкаявся та дав суду показання, які повністю підтверджують встановлені судом фактичні обставини скоєння злочину, додатково пояснив, що він дійсно при викладених в обвинувальному акті обставинах 22 серпня 2016 року, таємно викрав мобільний телефон ОСОБА_5 , який останній залишив на лавці по вул. Центральна в с. Берестя, Дубровицького району Рівненської області та потім продав.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 пояснив, що він дійсно при зазначених в обвинувальному акті обставинах перебував з друзями на зупинці в селі Берестя. В один момент він відлучився ненадовго по потребі та залишив телефон на місці свого перебування з друзями, однак коли повернувся телефона не було, а від зупинки від`їжджав автомобіль чорного кольору. Завдана матеріальна шкода відшкодована в повному обсязі, претензій майнового характеру до обвинуваченого не має. При призначенні покарання погоджується з думкою прокурора.
Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав себе винним, тому, за згодою сторін, у відповідності до вимог частини 3 статті 349 Кримінального процесуального кодексу України, судом було визнано недоцільним дослідження таких доказів по справі, як покази свідків та інші докази, що були зібрані в ході досудового розслідування стосовно фактичних обставин справи, оскільки обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також фактичні обставини справи ніким не оспорюються, учасникам судового провадження було роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку.
Таким чином, суд обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу ОСОБА_4 .
З урахуванням викладеного, суд встановив, що вина ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому діяння, що виразилось у таємному викраденні чужого майна, доведена повністю, а тому суд кваліфікує його дії за частиною 1 статті 185 Кримінального кодексу України.
Відповідно до статті 65 Кримінального кодексу України та пункту 1 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року Про практику призначення судами кримінального покарання (з наступними змінами), призначаючи покарання у кожному конкретному випадку суди зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.
Кримінальне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 185 Кримінального кодексу України, у вчиненні якого ОСОБА_4 визнав себе винним відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, є злочином середньої тяжкості.
Характеризуючи особу обвинуваченого ОСОБА_4 , суд враховує те, що він раніше не судимий, на "Д" обліку у лікаря нарколога та у лікаря психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 у відповідності до статті 66 Кримінального кодексу України, є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне усунення заподіяної шкоди.
Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_4 , яку визначено статтею 67 Кримінального кодексу України, є вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.
Відповідно до статті 50 Кримінального кодексу України, покарання є заходом примусу і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого та має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженим, так і іншими особами.
Отже, визначаючи міру і вид покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує пом`якшуючі покарання обставини, та те, що він раніше не судимий, по місцю проживання характеризуються позитивно, тимчасово не працюючий. Суд приймає до уваги також те, що обвинувачений повністю визнавши свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні, щиро розкаявся та надав показання, як на досудовому слідстві, так і в судовому засіданні щодо обставин вчиненого ним кримінального правопорушення та відшкодував матеріальну шкоду. Крім того судом враховується думка потерпілого щодо виду та міри покарання обвинуваченому, а тому враховуючи всі обставини справи в їх сукупності та особу обвинуваченого, суд вважає необхідним та достатнім призначити ОСОБА_4 покарання в межах санкції частини 1 статі 185 Кримінального кодексу України, а саме у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень (вісімсот п`ятдесят гривень).
Цивільний позов по кримінальному провадженні не заявлено.
Процесуальних витрат на залучення експертів немає.
Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог статті 100 Кримінального кодексу України.
На підставі викладеного, керуючись статтями 368, 370, 371, 373, 374, 394, 395 Кримінального процесуального кодексу України, суд -
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 185 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень (одна тисяча сімсот гривень).
Речові докази: мобільний телефон марки "BlackBerry"- повернути власнику.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Рівненської області через Дубровицький районний суд Рівненської області.
Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини 3 статті 349 Кримінального процесуального кодексу України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Суддя: підпис.
З оригіналом згідно.
Суддя Дубровицького
районного суду Рівненської області ОСОБА_1 .