АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 609/516/17Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/789/118/17 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - запобіжний захід
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2017 р. м.Тернопіль

Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Тернопільської області в складі:

Головуючої - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
з участю підозрюваного ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі матеріали судового провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Шумського районного суду Тернопільської області від 16 травня 2017 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, -
ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого СВ Шумського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_9 , погодженого прокурором Шумського відділу Кременецької місцевої прокуратури ОСОБА_10 відносно
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що народився і проживає в АДРЕСА_1 , не працює, в силу 89 КК України раніше не судимого,-

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України та застосовано до нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, терміном до 23 год. 50 хв. 12 липня 2017 року.
Як слідує з оскаржуваної ухвали слідчий СВ Шумського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_9 , звернувся із клопотанням, погодженим прокурором Шумського відділу Кременецької місцевої прокуратури ОСОБА_10 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 , яке мотивуються наступним.
Досудовим слідством встановлено, що 13 травня 2017 року приблизно о 21 год. 30 хв. між потерпілою ОСОБА_11 то підозрюваним ОСОБА_7 виник словесний конфлікт, в ході якого підозрюваний, висловивши словесну погрозу щодо вбивства потерпілої, виніс із будинку гладкоствольну мисливську рушницю та здійснив один прицільний постріл із неї в потерпілу, спричинивши потерпілій тілесні ушкодження у вигляді вогнепальних поранень правого ока, дробом обличчя, шиї, грудної клітки та обох рук.

При цьому, смерть потерпілої не настала із причин, які не залежали від волі підозрюваного, оскільки залишивши потерпілу в тяжкому стані в місці нанесення пострілу, їй була надана своєчасна медична допомога в Шумській ЦРЛ.

13 травня 201 7 року о 23.50 год. ОСОБА_7 було затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

14.05.2017 року відомості про дане правопорушення внесено до ЄРДР за № 0000091 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

Задовольняючи клопотання слідчого СВ Шумського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_9 , погодженого прокурором Шумського відділу Кременецької місцевої прокуратури ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя своє рішення мотивував тим, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України, із застосуванням насильства, тому суд прийшов до висновку про наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

В апеляційній скарзі захисник просить вказану ухвалу слідчого судді скасувати і постановити нову ухвалу, якою обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Свої доводи аргументує тим, що у судовому засіданні слідчим та прокурором не було надано жодних реальних доказів, що б підтверджували наявність ризиків передбачених ст.177 КПК України, що всупереч наведеним вимогам кримінального процесуального закону, слідчим суддею враховано не було.
Зазначає, що в діях ОСОБА_7 немає складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.15 ст. 115 КК України, дії підозрюваного кваліфіковані не вірно, зокрема не здобуто доказів, що підтверджують умисел підзахисного на вбивство, а постріл він здійснив, щоб припинити протиправну поведінку потерпілої.
Вважає, що судом не враховано обставини, що свідчать про міцність соціальних зв`язків підозрюваного, а саме постійне місце проживання характеризується позитивно, він є інвалідом 3-ї групи.
Вказує, що посилання суду на судимість ОСОБА_7 є незаконним, оскільки після відбуття покарання він жодного разу не притягувався до кримінальної відповідальності.

Заслухавши доповідь судді, доводи підозрюваного та захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просять ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, доводи прокурора, який вважає ухвалу суду першої інстанції законною та обґрунтованою, а апеляцію такою, що не підлягає до задоволення, вивчивши матеріали судового провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст.177, 178, 183 КПК України.
Так, відповідно до положень ст.ст. 177, 178 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та /або суду; знищити або сховати будь яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.
Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно п.4 ч.2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосовано, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
Матеріалами провадження встановлено, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, що в силу вимог ст.12 КК України належить до особливо тяжкого кримінального правопорушення.
Слідчий, звертаючись з клопотанням про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою та прокурор при розгляді клопотання вказували про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 даного кримінального правопорушення, що свідчить про існування ризику, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на свідків, потерпілу, а відтак, перешкодити повному, всебічному та неупередженому проведенні досудового розслідування.

Задовольняючи зазначене клопотання слідчого, місцевий суд належним чином вмотивував своє рішення про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , зазначив про наявність ризиків, визначених в ст.177 КПК України, а саме можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; може продовжувати вчиняти кримінальні правопорушення, незаконно впливати на свідків та потерпілу у кримінальному провадженні, а відтак перешкодити повному, всебічному та неупередженому проведенню досудового розслідування.
Також, слідчий суддя зазначив, що ОСОБА_7 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи із застосуванням насильства, що при обставинах скоєного злочину та його негативних наслідків для потерпілої, свідчить про підвищену його суспільну небезпеку як особи, яка може вчинити інше кримінальне правопорушення, а застосування менш суворих запобіжних заходів не буде достатнім для запобігання вищевказаним ризикам.
Таким чином, судом встановлено та підтверджується матеріалами провадження, що обрання ОСОБА_7 іншого більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою не зможе попередити ризикам, встановленим ст. 177 КПК України.
З таким висновком слідчого судді про застосування щодо ОСОБА_7 виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, колегія суддів повністю погоджується, оскільки прокурором в судовому засіданні доведено обставини, передбачені ст.194 КПК України.
Разом з тим, твердження апелянта про те, що суд не взяв до уваги особу підозрюваного та міцність його соціальних зв`язків, постійне місце проживання - не відповідає даним обставинам провадження, оскільки слідчий суддя в повній мірі та у визначеному законом порядку врахував всі обставини при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під варту.

Враховуючи викладене, доводи апеляційних скарг щодо незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді, колегія суддів приходить до переконання, що вони не заслуговують на увагу, оскільки слідчий суддя при розгляді клопотання дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання запобіжного заходу.

Порушень вимог КПК України, які б могли стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, по справі не встановлено.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, а тому її слід залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 - без задоволення.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 176 179, 407, 422 КПК України, колегія суддів ,-

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Шумського районного суду Тернопільської області від 16 травня 2017 року про застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи
З оригіналом згідно:
Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_2