Справа № 381/2523/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/1359/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 18 07.12.2016

УХВАЛА
Іменем України
« 7 » грудня 2016 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Київської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5
з участю прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою першого заступника прокурора Київської області ОСОБА_8 на вирок Фастівського міськрайонного суду Київської області від 18 серпня 2016 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Фастів Київської обл., українця, гр.України, з середньою освітою, одруженого, непрацюючого, маючого на утримані двох неповнолітніх дітей, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:1)6.12.2012р.Фастівським міськсудом за ч.1 ст. 309 КК України на 2 роки позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік 6 міс.; 2)20.12.2013р. Фастівським міським судом Київської області за ст.15, ч.1 ст.185, ст.71 КК України на 2 роки 1 місяць позбавлення волі, звільненого 20.01.2016р. по відбуттю строку покарання,
визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України та засуджено на 3 роки позбавлення волі.
На підставі ст.ст.75, 76 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки, зобов`язано не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
Цим же вироком вирішено питання щодо речових доказів.
За вироком суду ОСОБА_7 визнаний винним та засуджений за вчинення кримінального правопорушення за наступних обставин.
5.06.2016р. близько 19 год. 30 хв. ОСОБА_7 , перебуваючи в м. Фастів по вул.1-го Травня, помітивши автомобіль Ford-Sierra, д.н.з. « НОМЕР_1 », який знаходився неподалік магазину електроніки «Фокстрот» та маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, шляхом підбору ключа, через дверцята водія проник до салону автомобіля, звідки таємно викрав автомагнітолу «DEH-X3001U» вартістю 400 грн. та динамік, вартістю 120 грн., всього на суму 520 грн., які належать ОСОБА_9 , однак не зміг довести свій злочинний намір до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки був затриманий ОСОБА_9 на місці скоєння злочину.
В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи доведеності вини обвинуваченого та правильності кваліфікації його дій, просить вирок скасувати та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 засудити до покарання у виді 3 років 3 місяців позбавлення волі.

В обгрунтування своїх вимог, прокурор зазначає, що судом І інстанції було неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність, а саме необґрунтовано призначено покарання із застосуванням ст. 75 КК України, вважає що таке покарання не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, внаслідок м`якості та як наслідок призведе до уникнення обвинуваченим від реального покарання, вважає, що судом І інстанції залишилось неврахованим те, що ОСОБА_7 на шлях виправлення не став, оскільки вчинив злочин середньої тяжкості через 5 місяців після звільнення з місць позбавлення волі, має непогашені у встановленому порядку судимості, не відшкодував потерпілому завданих злочином збитків.
В запереченнях на апеляційну скаргу прокурора обвинувачений вказав на безпідставність її доводів, вважає вирок законним та обґрунтованим.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора ОСОБА_6 , яка підтримала апеляційну скаргу, пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 , який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що у відповідності до ст. 349 КПК України, суд, за погодженням з учасниками судового розгляду, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорювалися, а тому колегія суддів не проводить їх аналіз та перевіряє вирок відповідно до ст. 404 КПК України лише в межах апеляційної скарги.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги про м`якість призначеного ОСОБА_7 покарання, колегія суддів виходить з наступного.

Згідно вимог ст.65 КК України, особі яка вчинила злочин має бути призначене покарання необхідне та достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання.

У відповідності до ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ч.1,2 ст.75 КК України якщо суд при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

У цьому разі суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Колегія суддів вважає, що суд 1 інстанції, призначаючи ОСОБА_7 покарання із застосуванням ст.75 КК України, дотримався вказаних вимог закону.

Так, призначаючи ОСОБА_7 покарання, суд врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до злочинів середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який вину визнав повністю, щиро розкаявся, дав правдиві покази щодо вчиненого злочину, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Беручи до уваги сукупність вказаних обставин, колегія суддів вважає, що призначене ОСОБА_7 покарання із застосуванням положень ст. 75 КК України відповідає вимогам ст.ст.50,65 КК України, призначене з врахуванням конкретних обставин справи, особи обвинуваченого, обставин, що впливають на покарання, є домірним скоєному та необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого.

За таких обставин, вирок суду вважається законним і обґрунтованим. Підстав для скасування вироку і призначення більш суворого покарання колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу першого заступника прокурора Київської області ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Фастівського міськрайонного суду Київської області від 18 серпня 2016 року щодо ОСОБА_7 залишити без зміни.

Судді