Справа №560/1220/16-к
Провадження №1-кп/560/5/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 квітня 2017 року

Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дубровиця кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000600 від 20 жовтня 2016 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше судимого Дубровицьким районним судом Рівненської області 13 грудня 2016 року за частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 263 Кримінального кодексу України,
В С ТА Н О В И В :
20 жовтня 2016 року, працівниками прикордонної служби м. Дубровиця, неподалік с. Висоцьк, Дубровицького району, був виявлений та затриманий громадянин ОСОБА_4 , котрий при собі мав предмет, ззовні схожий на обріз рушниці. Цього ж дня, під час проведення огляду місця події в ОСОБА_4 було вилучено предмет, ззовні схожий на обріз рушниці, який згідно висновку судово-балістичної експертизи №1.2-342/16 від 11 листопада 2016 року є багатоцільовою, нестандартною вогнепальною зброєю, а саме обрізом, виготовленим саморобним способом з одноствольної, гладкоствольної, мисливської рушниці моделі "ЗК" б/н 16-го калібру, шляхом укорочення ствола до залишкової довжини 315 мм та вкорочення прикладу до шийки ложа саморобним способом, яку він знайшов у лісовому масиві неподалік с. Висоцьк, Дубровицького району в кінці вересня 2016 року.

Будучи допитаним в ході судового розгляду в якості обвинуваченого ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому частиною 1 статті 263 Кримінального кодексу України визнав повністю, щиро розкаявся та цілком підтвердив встановлені судом обставини вчинення злочину і пояснив, що дійсно при зазначених в обвинувальному акті обставинах, він знайшов обріз мисливської рушниці в лісовому масиві неподалік с. Висоцьк, Дубровицького району, який зберігав у себе вдома за місцем проживання без відповідних на це документів. Потім вирішив завезти його в ліс та там викинути, однак, був затриманий працівниками прикордонної служби. З приводу міри покарання погоджується з думкою прокурора.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав себе винним у вчиненому кримінальному правопорушенні, його показання відповідають суті обвинувачення, він не оспорює всі обставини справи і судом встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши положення статті 349 Кримінального процесуального кодексу України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, судом, у відповідності до вимог частини 3 статті 349 Кримінального процесуального кодексу України, визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Наведене свідчить про повну доведеність вини підсудного у вчиненні злочину за обставин, встановлених судом.

Таким чином, суд обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 .

Судом зроблений висновок про те, що вину ОСОБА_4 доведено повністю, а тому його дії суд кваліфікує за частиною 1 статті 263 Кримінального кодексу України, як придбання, зберігання та носіння вогнепальної зброї без передбаченого на те законом дозволу.

Відповідно до статті 65 Кримінального кодексу України та роз`яснень, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 Про практику призначення судами кримінального покарання" (з наступними змінами), суд призначає покарання з врахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, даних про особу винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, яке має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Кримінальне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 263 Кримінального кодексу України у вчиненні якого ОСОБА_4 визнав себе винним, відповідно до статті 12 Кримінального кодексу є тяжким злочином.

Характеризуючи особу обвинуваченого ОСОБА_4 , суд враховує те, що він раніше судимий (а.п. 43-44, а.об.ак.29), на Д обліку у лікаря психіатра не перебуває, згідно акту амбулаторної судово-наркологічної експертизи страждає активною алкогольною залежністю та не страждає наркотичною залежністю (а.п.39-41), за місцем проживання характеризується негативно (а.п.42).

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 у відповідності до статті 66 Кримінального кодексу України є щире каяття у вчиненому та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставинами, які обтяжують покарання ОСОБА_4 та які визначені статтею 67 Кримінального кодексу України, судом не встановлені.

Відповідно до статті 50 Кримінального кодексу України, покарання є заходом примусу і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого та має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженим, так і іншими особами.

Оцінюючи вищевикладені обставини в сукупності, приймаючи до уваги, що вироком Дубровицького районного суду Рівненської області від 13 грудня 2016 року, ОСОБА_4 за ч.3 ст.185 КК України був засуджений до трьох років шести місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік, а інкримінований йому за цим вироком злочин вчинив до постановлення попереднього вироку, суд вважає необхідним та достатнім призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.1 ст. 263 КК України, за якою кваліфікуються його дії, призначаючи остаточне покарання відповідно до вимог ч.4 ст.70 КК України. Одночасно суд приходить до висновку про можливість виправлення та перевиховання обвинуваченого без ізоляції від суспільства, а тому вважає за доцільне звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням відповідно до ст.75 КК України із встановленням іспитового строку та з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Цивільний позов по кримінальному провадженні не заявлено.
Відповідно до частини 2 статті 124 Кримінального процесуального кодексу України, процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта, слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 .

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог статті 100 Кримінального процесуального кодексу України.
На підставі викладеного, керуючись статтями 368, 370, 371, 373, 374, 394, 395 Кримінального процесуального кодексу України, суд -
З А С У Д И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 263 Кримінального кодексу України і призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ч.4 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим за даним вироком та вироком Дубровицького районного суду Рівненської області від 13 грудня 2016 року остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі строком на (4) чотири роки.
На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку у 1 рік не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Іспитовий строк засудженому ОСОБА_4 обчислювати з моменту проголошення попереднього вироку, тобто з 13 грудня 2016 року.
Речові докази: обріз з одноствольної, гладкоствольної мисливської рушниці моделі "ЗК" б/н НОМЕР_1 калібру - знищити.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів під час досудового розслідування у сумі 703,68 грн. (сімсот три гривні 68 копійок).

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Рівненської області через Дубровицький районний суд Рівненської області.
Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 Кримінального процесуального кодексу України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Суддя: підпис
З оригіналом згідно
Суддя Дубровицького
районного суду Рівненської області ОСОБА_1 .