Ухвала
іменем україни

27 червня 2017 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
переглянула в судовому засіданні ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 03 листопада 2016 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києвавід 14 грудня 2016 року щодо ОСОБА_6 за касаційною скаргою прокурора, який брав участь у судовому провадженні в суді апеляційної інстанції.

Вказаною ухвалою, залишеною без зміни апеляційним судом,

ОСОБА_6 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , такого, що не має судимості,

звільнено від кримінальної відповідальності за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України на підставі ст. 45 КК України у зв`язку із дійовим каяттям, а провадження у справі закрито.

Згідно з ухвалою, ОСОБА_6 15 червня 2016 року, приблизно о 16.00 год., перебуваючи біля підземного переходу до станції метро «Чернігівська» у м. Києві КП «Київський метрополітен» з метою підроблення учнівського квитка, для подальшого його використання для безкоштовного проїзду у громадському транспорті, надав невстановленій досудовим слідством особі, тим самим посприяв підробці документу, свої анкетні дані, фотокартку, які невстановлена особа забрала з собою. Продовжуючи свої злочинні дії, згідно домовленості, ОСОБА_6 15 червня 2016 року, приблизно о 16.10 год., зустрівся з цією особою та отримав від неї підроблений учнівський квиток № НОМЕР_1 , виданий 10 вересня 2015 року школою № 43 «Грааль» м. Києва на ім`я ОСОБА_6 за що передав невстановленій слідством особі грошову винагороду у сумі 100 грн.

30 вересня 2016 року, приблизно о 16.00 год., ОСОБА_6 , проходячи через контрольно-пропускний пункт на станції метро «Лісова» у м. Києві КП «Київський метрополітен», з метою безкоштовного проїзду пред`явив контролеру підроблений учнівський квиток № 87, виданий 10 вересня 2015 року школою № 43 «Грааль» м. Києва на його ім`я, видаючи підробку за справжній документ, після чого був затриманий працівниками поліції.

У касаційній скарзі прокурор, посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність порушує питання про скасування ухвали апеляційного суду і призначення нового розгляду в суді апеляційної інстанції. На обґрунтування своїх вимог зазначає, що суд безпідставно звільнив ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності у зв`язку із дійовим каяттям. Стверджує, що в діях ОСОБА_6 відсутні всі обов`язкові підстави для застосування ст. 45 КК. Вважає, що в діях ОСОБА_6 відсутнє активне сприяння розкриттю злочину. Зазначає, що судом не було допитано ОСОБА_6 і не було з`ясовано чи визнає він вину у повному обсязі. Посилається на порушення вимог ст. 288 КПК. Стверджує, що суд апеляційної інстанції, при перегляді ухвали районного суду, порушуючи вимоги ст. 419 КПК, належним чином не розглянув доводи апеляційної скарги прокурора.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав доводи касаційної скарги та просив її задовольнити, перевіривши матеріали кримінального провадження й обговоривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга прокурора підлягає задоволенню з огляду на таке.
Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Відповідно до положень ст. 45 КК особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення злочину щиро покаялася, активно сприяла розкриттю злочину і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Цих вимог закону судами при розгляді справи дотримано не було.

Обгрунтовуючи своє рішення про закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_6 суд першої інстанції вказав, що останній вперше вчинив злочин невеликої тяжкості, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, шкоди не заподіяв.

Разом з тим з матеріалів кримінального провадження і судових рішень вбачається, що ОСОБА_6 було пред`явлено обвинувачення, яке визнано судом доведеним, у пособництві підроблення 15 червня 2016 року учнівського квитка на своє ім`я виданого школою № 43 «Грааль» м. Києва та використанні цього квитка 30 вересня 2016 року при проходженні через контрольно-пропускний пункт на станції метро «Лісова» у м. Києві КП «Київський метрополітен», тобто у вчиненні ОСОБА_6 у різний час окремих діянь з різними юридичними складами.

Усупереч наведеному суд не навів в ухвалі жодних обґрунтувань того, чому він дійшов висновку про те, що ОСОБА_6 є особою, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості.

При перегляді справи суд апеляційної інстанції не звернув уваги на це неправильне застосування кримінального закону та сам допустив помилку, зазначивши, що дії ОСОБА_6 не утворюють реальної сукупності злочинів, оскільки дії останнього не були відокремлені одна від одної, а складали єдиний комплекс дій об`єднаних єдиним умислом на використання підробленого документа. Цей висновок суду спростовується обставинами пред`явленого обвинувачення, яке судом визнане доведеним та за яким діяння ОСОБА_6 отримали різну юридично - правову кваліфікацію. Крім того, апеляційний суд, в порушення вимог ст.419 КПК, не навів у своєму рішенні належних мотивів з посиланням на вимоги закону, які б спростовували доводи прокурора про неправильне застосування положень ст.45 КК до ОСОБА_6 саме з підстав вчинення останнім двох злочинів невеликої тяжкості.

За таких обставин судові рішення щодо звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК не можна визнати законними та обґрунтованими, у зв`язку з чим вони підлягають скасуванню, з призначенням нового розгляду провадження у суді першої інстанції.

Керуючись статтями 433436, 438 КПК, п. 6 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року, колегія суддів
у х в а л и л а:
Касаційну скаргу прокурора задовольнити.
Ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 03 листопада 2016 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 14 грудня 2016 року щодо ОСОБА_6 скасувати і призначити новий розгляд кримінального провадження у суді першої інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3