Справа № 128/854/17
ВИРОК
Іменем України
12 липня 2017 року Вінницький районний суд Вінницької області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання: ОСОБА_2
прокурора: ОСОБА_3
обвинуваченого: ОСОБА_4
потерпілого: ОСОБА_5
за ст. 190 ч.1 КК України, -
26.02.2017 року, близько 20 год. 00 хв., ОСОБА_4 , маючи умисел на заволодіння чужим майном, шляхом обману, з корисливих спонукань, усвідомлюючи протиправність своїх дій, перебуваючи в приміщенні палати №10, відділення центру «СНІД», розташованого на території Вінницької психіатричної лікарні № 2, за адресою: Медичне містечко, с. Березино, Вінницького району Вінницької області, де перебував ОСОБА_6 , під приводом тимчасового користування, ввівши в оману останнього, заволодів мобільним телефоном в корпусі чорного кольору, марки «Аsus ZC 500 TG» ІМЕІ: НОМЕР_1 , ІМЕІ: НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 231 від 03.03.2017 року, ринкова вартість мобільного телефону Аsus ZC 500 TG», з урахуванням зносу, становить 3367 грн. 00 коп.
Отриманий телефон ОСОБА_4 привласнив та розпорядився ним на власний розсуд, а саме: 26.02.2017 року реалізував його в ПТ «НАИКРАЩИЙ ЛОМБАРД» Богдан Ю.М. і компанія», чим заподіяв ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 3367 грн. 00 коп.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому правопорушенні визнав повністю, пояснивши, що в лютому місяці цього року, він перебував на лікуванні у відділенні центру «СНІД», що на території ВОПЛ №2 в с. Березино, Вінницького району Вінницької області. Зайшовши до сусідньої палати, побачив у хворого ОСОБА_6 мобільний телефон, який і попросив під приводом подивитися фільм. Взявши даний телефон, він вийшов з приміщення лікарні, так і не пройшовши до кінця курс лікування. В послідуючому реалізував телефон в ломбарді, отримавши за нього 900 грн., які витратив на власні потреби. Про скоєне він дуже жалкує і просить суд його суворо не карати, запевняючи у неповторенні подібного та відшкодуванні потерпілому заподіяної шкоди.
Потерпілий ОСОБА_5 суду пояснив, що 29.02.2017 року, він перебував поряд зі своїм хворим сином, ОСОБА_6 у відділенні центру «СНІД», що на території ВОПЛ №2 в с. Березино, Вінницького району Вінницької області. Коли він повернувся до палати свого сина, якого залишив ненадовго, вийшовши палити цигарку, то побачив, що його телефона у сина немає. Будучи обуреним, що один із хворих фактично викрав його телефон, який він дав синові в користування, він викликав поліцію. Обвинувачений, який це вчинив, пообіцяв відшкодувати вартість телефону та заподіяну в зв`язку з цим моральну шкоду, однак до цього часу шкода невідшкодована. При призначенні міри покарання обвинуваченому, потерпілий ОСОБА_5 покладався на розсуд суду.
Враховуючи клопотання учасників судового провадження про недоцільність дослідження тих обставин, які ніким не оспорюються, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав за необхідне обмежитися допитом обвинуваченого, потерпілого та дослідженням доказів, характеризуючих особу обвинуваченого і при цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_4 правильно розуміє зміст цих обставин, у суду немає сумнівів у добровільності його позиції, а також роз`яснено, що в такому випадку він буде позбавлений можливості оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
На думку суду дії обвинуваченого ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство) та дана кваліфікація знайшла своє підтвердження в ході досудового та судового слідства.
При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого правопорушення, що відповідно до ст. 12 КК України воно віднесено до категорії невеликої тяжкості, особу винного, те, що він раніше в силу ст. 89 КК України несудимий, посередньо характеризується за місцем проживання; на обліку в лікаря психіатра не перебуває; згідно довідки КЗ «ВОНД «Соціотерапія»» № 697 від 16.03.2017 року, ОСОБА_4 перебував на диспансерному наркологічному обліку з 01.06.1996 року по 07.08.2003 року з діагнозом: розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю; відповідно до висновку №53 амбулаторної судово наркологічної експертизи від 21.03.2017 року, проведеної «ВОНД «Соціотерапія»», ОСОБА_4 виявляє ознаки хронічного алкоголізму ІІ- ст., потребує лікування від алкоголізму в умовах МОЗ, примусове лікування не показане, так як страждає на хронічне інфекційне захворювання, а також невідшкодування обвинуваченим заподіяної шкоди, думку потерпілого щодо міри покарання ОСОБА_4 , згідно якої він покладається на розсуд суду.
Обставинами, що відповідно до ст.66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого, суд встановив: визнання вини та активне сприяння розкриттю правопорушення.
Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
Сукупність даних про обставини вчинення правопорушення та особу винного дають суду підстави вважати, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства і йому необхідно призначити покарання в межах санкції статті обвинувачення у виді обмеження волі.
При цьому також суд враховує, що відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого та у відповідності до ч. 2 ст. 50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, запобігання вчиненню нових злочинів.
З обвинуваченого підлягають до стягнення судові витрати за проведення судової товарознавчої експертизи.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 373, 374, 376 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України та призначити йому покарання у вигляді 2 х (двох) років обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробовуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців.
Відповідно до п. п. 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 :
періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання чи роботи.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати за проведення судової товарознавчої експертизи в розмірі 440 грн. 20 коп.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Вінницької області через Вінницький районний суд Вінницької області шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з дня його проголошення.

З підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку.
Суддя: