УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №286/8919/14-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія : п.1 ч.2 ст.115 КК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 лютого 2017 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області
головуючого судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря ОСОБА_5

за участю : прокурора ОСОБА_6
потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8
ОСОБА_9
захисника ОСОБА_10
обвинуваченого ОСОБА_11 ,
ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Прилуки Овруцького району Житомирської області, проживаючого в АДРЕСА_1 ,

засуджено за п.1 ч.2 ст.115 КК України та із застосуванням ст.69-1 КК на 10 років позбавлення волі.
Запобіжний захід обвинуваченому до набрання вироком законної сили залишено попередній, тримання під вартою.
Строк відбування покарання ОСОБА_11 визначено рахувати з 09 години 20 хвилин 26 вересня 2014 року.
На підставі ч.5 ст.72 КК України зараховано ОСОБА_11 строк попереднього ув`язнення, з 26 вересня 2014 року до набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Постановлено стягнути з обвинуваченого ОСОБА_11 на користь держави 196,56 грн. процесуальних витрат за проведення судової криміналістичної експертизи та 47 664 грн. процесуальних витрат за проведення судово-психологічної експертизи.
Постановлено стягнути з обвинуваченого ОСОБА_11 на користь:
-потерпілої ОСОБА_8 8 280 грн. майнової та 200 000 грн. моральної шкоди;
-потерпілого ОСОБА_12 200 000 грн. моральної шкоди.
Питання про речові докази вирішено відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Як визнав суд, ОСОБА_11 , підозрював свою дружину ОСОБА_13 в подружній невірності, оскільки, на його переконання, остання вела розпутний спосіб життя, зловживала алкогольним напоями та вступала в інтимні зв`язки з іншими чоловіками. 25 вересня 2014 року близько 23 години, перебуваючи у себе в квартирі АДРЕСА_2 , обвинувачений ОСОБА_11 , зачувши крики сусідки у під`їзді будинку, вийшов з квартири у під`їзд, де в цей час на сходинковому майданчику його дружина перебувала зі своїм коханцем ОСОБА_14 , з яким вступила у статеві стосунки. Розгніваний ОСОБА_11 ударив ОСОБА_14 рукою в обличчя, після чого повернувся назад до квартири. Тим часом, ОСОБА_13 і ОСОБА_14 , втікаючи від нього, побігли вниз на вихід з будинку.Через нетривалий проміжок часу, перебуваючи у квартирі, ОСОБА_11 , почувши за дверима якийсь незрозумілий шум, взявши господарський ніж, вийшов у під`їзд, де знову побачив свою дружину і ОСОБА_14 . Тут у розгніваного такою поведінкою потерпілих, ОСОБА_11 на грунті ревнощів раптово виник умисел на вбивство дружини та її коханця.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на протиправне заподіяння смерті іншій людині, обвинувачений вказаним господарським ножем на сходинковому майданчику між третім та четвертим поверхами будинку лезом вказаного ножа умисно наніс один удар в область грудної клітини ОСОБА_14 , заподіявши при цьому останньому тяжкі тілесні ушкодження небезпечні для життя в момент їх спричинення у виді колото-різаної рани задньої поверхні грудей зліва на рівні 7-го міжребер`я, яка проникла в грудну порожнину, пошкодивши нижню поверхню нижньої долі лівої легені, заднього середостіння та нижньої долі правої легені, які стали безпосередньою причиною смерті ОСОБА_14 . Його смерть настала внаслідок колото-різаного поранення бічної поверхні грудної клітини зліва, яке проникло в грудну порожнину з пошкодженням нижніх доль обох легень та заднього середостіння, що ускладнилось масивною зовнішньою та внутрішньою крововтратою.
Зразу ж після цього, Залізко, наздогнавши свою дружину ОСОБА_13 на сходинковому майданчику між четвертим та п`ятим поверхами вказаного під`їзду, наніс останній тим же ножем удар в область лівої частини грудної клітини, заподіявши їй тяжкі тілесні ушкодження небезпечні для життя в момент їх спричинення у виді проникаючої колото-різаної рани задньої поверхні грудей зліва на рівні 9-го міжребер`я, яка проникла в грудну порожнину з наскрізним пошкодженням лівого куполу діафрагми, серцевої сумки, задньої стінки лівого шлуночка серця, які і стали безпосередньою причиною смерті ОСОБА_13 . Її смерть настала внаслідок колото-різаного поранення задньої поверхні грудної клітини зліва, яке супроводжувалось пошкодженням лівого шлуночку серця, що ускладнилось скопиченням крові в навколосерцевій сумці з тампонадою серця.
На вирок суду подані апеляційні скарги.
Потерпілі ОСОБА_12 і ОСОБА_7 вирок суду просять скасувати, та ухвалити новий вирок, яким визнати винним ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України та призначити покарання у виді довічного позбавлення волі.Вказують на те, що суд безпідставно призначив обвинуваченому покарання із застосуванням ст.69-1 КК України, оскільки положення вказаної статті закону не поширюються на осіб, які вчинили злочин, за який санкцією статті закону передбачено найбільш суворий вид покарання - довічне позбавлення волі, крім тих, що вчинили злочин у віці до 18 років, і до осіб у віці понад 65 років, а також до жінок, які були в стані вагітності під час вчинення злочину або на момент постановлення вироку.
Заслухавши доповідача, потерпілих про задоволення вказаних апеляційних скарг з підстав в них наведених, обвинуваченого і захисника, які вважали вирок суду законним і обґрунтованим, прокурора про часткове задоволення апеляційних скарг, скасування вироку суду та призначення нового розгляду кримінального провадження у суді першої інстанції, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до положень ст. 384 КПК України, прокурор, суд зобов`язані роз`яснити обвинуваченому у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у виді довічного позбавлення волі, можливість та особливості розгляду кримінального провадження стосовно нього судом присяжних.
Письмове роз`яснення прокурора додається до обвинувального акта і реєстру матеріалів досудового розслідування, які передаються до суду.
Суд також зобов`язаний роз`яснити право на розгляд справи судом присяжних під час підготовчого судового засідання та у разі, якщо обвинувачений заявить таке клопотання, призначити кримінальне провадження до розгляду саме таким складом суду.
Вказаних вимог закону не дотримано прокурором, а судом першої інстанції не тільки не виправлено ці недоліки, але в свою чергу допущено порушення вимог ч.1 ст. 384 КПК України, оскільки суд не роз`яснив обвинуваченому його право на розгляд кримінального провадження судом присяжних та особливості такого провадження.
Порушення вимог ст.384 КПК України, є істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які тягнуть за собою скасування вироку суду.
Крім того, колегія суддів вважає, що судом при призначенні обвинуваченому покарання безпідставно застосовано ст. 69-1 КК України, оскільки положення цієї норми закону можливо застосовувати лише до строкових видів покарання, а санкцією ч.2 ст. 115 КК України передбачено найсуворіше покарання у виді довічного позбавлення волі, а тому застосування ст. 69-1 КК України у разі призначення покарання винній особі за ч. 2 ст.115 КК України, є неправильним.
Порушення вимог вказаного закону потягло призначення ОСОБА_11 надмірно м`якого покарання, яке на думку колегії суддів, не відповідає тяжкості вчиненого ним злочину, суспільній небезпечності скоєного та наслідкам які настали.
За таких обставин, вирок суду щодо ОСОБА_11 , як ухвалений з істотними порушеннями кримінального процесуального закону, у відповідності до ст.ст. 412, 415 КПК України підлягає скасуванню, а матеріали кримінального провадження - поверненню до суду першої інстанції на новий судовий розгляд в іншому складі суду.
Враховуючи, що визначений судом першої інстанції строк тримання обвинуваченого під вартою спливає з моменту винесення апеляційним судом рішення щодо вироку суду першої інстанції, а підстави для зміни раніше обраного відносно ОСОБА_11 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відсутні, колегія суддів вважає за необхідне продовжити строк тримання обвинуваченого під вартою.
Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів
п о с т а н о в и л а :
Апеляційні скарги потерпілих ОСОБА_7 і ОСОБА_12 задовольнити частково.
Вирок Овруцького районного суду Житомирської області від 07 грудня 2016 року щодо ОСОБА_11 скасувати та призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції.
Обраний ОСОБА_11 запобіжний захід, у виді тримання під вартою продовжити до 27.04.2017 року.
Ухвала апеляційного суду в касаційному порядку оскарженню не підлягає.
Судді :