справа № 162/280/17
номер провадження 1-кп/166/39/17

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 червня 2017 року смт. Ратне
Ратнівський районний суд Волинської області у складі судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника- ОСОБА_5 ,
в с т а н о в и в:
30 березня 2016 року близько 12 години ОСОБА_4 , перебуваючи в лісовому масиві, що відноситься до 6 кварталу 18 виділу Залізницького лісництва ДП «СЛАП «Любешівагроліс»», який розташований поблизу села Судче Любешівського району Волинської області, під час документування працівниками поліції факту незаконного видобутку корисних копалин загальнодержавного значення дорогоцінного каміння органогенного утворення бурштину-сирцю та проведення відповідної слідчої дії огляду місця події, при підтримці невстановленої досудовим розслідуванням численної групи осіб, усвідомлюючи значення та суспільно небезпечний характер власних дій, діючи умисно, вчинив опір працівнику правоохоронного органу начальнику Любешівського відділення поліції Камінь-Каширського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області ОСОБА_6 , який виразився у шарпанні останнього за одяг та виштовхуванні з кабіни трактора, коли останній намагався перешкодити зникненню цього транспортного засобу з місця події до завершення слідчої дії шляхом блокування керма та важелю перемикання передач, а також залишенні місця події зі знаряддям вчинення злочину мотопомпою.
З огляду на наведене, ОСОБА_4 вчинив злочин, відповідальність за який передбачена ч. 2 ст. 342 КК України тобто умисні протиправні дії, які виразились у опорі працівникові правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків.
Обвинувачений вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю, висловив щире каяття у вчиненному та обіцяв більше ніколи не вчиняти злочинів.
В судовому засіданні прокурор звернувся з клопотанням, відповідно до якого просив, з посиланням на норму ч. 3 ст. 349 КПК України, визнати недоцільним дослідження доказів щодо обставин вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються.
Обвинувачений та його захисник підтримали зазначене клопотання.
Судом встановлено, що фактичні обставини справи, які стосуються вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 342 КК України, ніким з учасників судового провадження не оспорюються, вони правильно розуміють їх зміст, їм роз`яснено, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Враховуючи, що у Суду відсутні будь-які сумніви у добровільності позиції учасників судового провадження, Суд, за їх згодою, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, дійшов висновку про обґрунтованість вказаного клопотання та визнає недоцільним дослідження доказів щодо обставин вчинення ОСОБА_4 правопорушення, яке ніким не оспорююється.
З огляду на наведене, вина обвинуваченого у вчиненні злочину, відповідальність за яке передбачено ч. 2 ст. 342 КК України, є доведеною, оскільки вказані обставини не оспорювались учасниками кримінального провадження та визнані обвинуваченим.
Окрім того, як вже було зазначено вище, даючи показання в судовому засіданні, ОСОБА_4 підтвердив обставини вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України, а також визнав свою вину у їх вчиненні.
Таким чином, своїми умисними протиправними діями, які виразились у опорі працівникові правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена ч. 2 ст. 342 КК України.
Обставинами, які, відповідно до норми ст. 66 КК України, пом`якшують покарання ОСОБА_4 у даному випадку, Суд вбачає активне сприяння розкриттю злочину, щире каяття.
Обставини, які, відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання, Судом не виявлені.
Крім цього, Суд враховує дані, що характеризують особу обвинуваченого:
-задовільно характеризується за місцем проживання;
-раніше несудимий відповідно до ст. 89 КК України.
При цьому, призначаючи покарання обвинуваченому, Суд враховує в сукупності характер і ступінь суспільної небезпеки, ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який, відповідно до ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості, дані про особу винного, який за місцем проживання характеризується задовільно, не схильний до зловживання спиртними напоями та враховує позицію Прокурора з приводу призначення покарання.
З урахуванням наведеного вище, Суд дійшов висновку про призначення покарання за ч. 2 ст. 342 КК України у виді штрафу.
У вказаному кримінальному провадженні судові витрати відсутні.
Керуючись ст.ст. 370, 371, 374 КПК України, суд
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 342 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 120 (сто двадцять) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 2040 (дві тисячі сорок) гривень.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Волинської області через Ратнівський районний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Суддя ОСОБА_1