Справа №718/1396/17
Провадження №1-кп/718/109/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06.07.2017 року Кіцманський районний суд Чернівецької області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Кіцмань кримінальне провадження № 0000086 з обвинувальним актом та угодою про визнання винуватості щодо:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, одруженого, з середньою освітою, приватного підприємця, раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 272 КК України

за участю прокурора ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_3 являючись фізичною особою-підприємцем, який відповідно до вимог законодавства зареєстрований як суб`єкт підприємницької діяльності, одним із видів діяльності якого є розпиловка деревини, що відповідно до п.п.104,115 «Переліку робіт з підвищеною небезпекою» затвердженого наказом Держнаглядохорпраці №15 від 26 січня 2005 року виконує роботи з підвищеною небезпекою.
Так, на лісопильному цеху в с. Довгопілля Путильського району, який належить приватному підприємцю ОСОБА_3 , останній 30.05.2017 року допустив до роботи працівників, які не пройшли навчання та перевірку знань з питань охорони праці, щодо виконання робіт підвищеної небезпеки, допустив до роботи працівників, які виконували роботи без посвідчень з правом виконання робіт на деревообробних верстатах, допустив до роботи працівників без проходження медичного огляду. ФОП ОСОБА_3 допустив до роботи працівника без проходження вступного інструктажу, на робочому місці відсутній журнал вступного інструктажу з питань охорони праці, допустив до роботи працюючих без проходження інструктажів з питань охорони праці на робочому місці, в приміщенні цеху з розпиловки деревини на робочих місцях відсутні інструкції з охорони праці при роботі на деревообробних верстатах, працівники не забезпечені спецодягом та іншими засобами індивідуального захисту, чим було порушено ст. 18 Закону України «Про охорону праці», п.3.17 Типового положення про порядок навчання і перевірки знань з охорони праці, затвердженого наказом Держнаглядохорпраці від 26.01.2005 року № 15. Також не проведено освідчення стану безпеки електроустановок, не призначено особу відповідальну за електрогосподарство (за договором), не проведено інструктаж з працюючими на І групу електробезпеки, у розподільчому пристрої приміщення цеху відсутня однолінійна схема підключення та знаки електробезпеки, для санітарно-побутового забезпечення працівників не обладнані санітарно-побутові приміщення, роздягальня, кімната прийому їжі, виробничі приміщення цеху мають штучне освітлення, яке не відповідає вимогам СНиП ІІ-4-79 (електролампочки без захисних герметичних плафонів), використовуються тимчасові електропроводки. Крім цього ним не було організовано механічне видалення пилу та тирси під час розпиловки деревини та пиломатеріалів, відсутні відсмоктувачі. На стрічкопиляльному верстаті відсутнє переднє огородження робочого органу, відсутнє блокування пуску верстата з відкритим огородженням, гальмівний пристрій, чим порушено п.18.5.27 Правил охорони праці для працівників лісового господарства та лісової промисловості, затверджених наказом Держнаглядохорпраці праці від 13.07.2005 року №119.
Також ФОП ОСОБА_3 не розробив та не ввів у дію необхідну документацію з питань охорони праці, зокрема, положення про навчання та перевірку знань з питань охорони праці працюючих, інструкції з охорони праці по видах робіт та професіях з врахуванням безпечного виконання робіт на деревообробних верстатах та по розпиловці деревини, положення про Систему управління охороною праці, положення про роботу уповноважених трудовими колективами. Не розроблені комплексні заходи направлені на покращення умов і безпеки праці.

Вказані порушення вимог Закону України «Про охорону праці» очевидно, що створили загрозу загибелі людей та настання інших тяжких наслідків для працюючих.

Таким чином, ОСОБА_3 своїми умисними діями скоїв кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст.272 КК України, тобто порушення правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою за кваліфікуючими ознаками: «Порушення правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою на виробництві особою, яка зобов`язана їх дотримувати, якщо не порушення створило загроз загибелі людей чи настання інших тяжких наслідків»

Під час досудового розслідування між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_3 досягнуто та підписано угоду від 13 червня 2017 року про визнання винуватості, за змістом якої вони погодили, що ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 272 КК України понесе покарання у виді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, без позбавлення права обіймати певні посади, чи займатись певною діяльністю. В угоді зазначено наслідки укладення та затвердження угоди, наслідки невиконання угоди.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 визнав свою вину у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, у вчиненому щиро розкаюється. Також пояснив суду, що угоду він укладав добровільно і наслідки укладання та затвердження зазначеної угоди для нього зрозумілі. Просить затвердити зазначену угоду.

Прокурор просив затвердити дану угоду про визнання винуватості, оскільки вона не суперечить вимогам кримінального процесуального законодавства.

Захисник у судовому засіданні також просив затвердити угоду про визнання винуватості ОСОБА_3 .

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

В підготовчому судовому засіданні судом встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 272 КК України, який згідно ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості.

Сторони добровільно уклали угоду про визнання винуватості, зміст якої відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що дана угода про визнання винуватості за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам ст.ст. 468-470, 471 КПК України, відповідає Закону України про кримінальну відповідальність за ч. 1 ст. 272 КК України, в тому числі щодо правової кваліфікації кримінального правопорушення та щодо узгодженої міри покарання, яка передбачена санкціями цієї статті.

Міра покарання, яка узгоджена сторонами є достатньою для виправлення та перевиховання обвинуваченої і відповідає вимогам загальним засадам призначення покарання.

При призначені покарання враховано, що ОСОБА_3 позитивно характеризується за місцем проживання, активно сприяв розкриттю злочину, вперше притягується до кримінальної відповідальності, та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, є щире каяття.

Таким чином, за наслідками розгляду угоди в судовому засіданні під час підготовчого судового провадження, суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, приходить до висновку про наявність правових підстав для прийняття рішення про затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором Кіцманської місцевої прокуратури ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_3 і призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання за вчинення кримінального правопорушення передбачених ч. 1 ст. 272 КК України і ухвалення обвинувального вироку.

Керуючись ст.ст. 314, 368, 370, 373, 374, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду від 13 червня 2017 року про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 1 ст. 272 КК України.

Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 1 ст. 272 КК України та призначити узгоджену міру покарання ч. 1 ст. 272 КК України у виді штрафу в розмірі 100 (сто) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот ) гривень в дохід держави.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Чернівецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Кіцманський районний суд Чернівецької області, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Суддя: ОСОБА_1