У Х В А Л А
09 лютого 2017 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області
головуючий суддя ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0001240 за обвинуваченням ОСОБА_4 у злочинах, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України,

у с т а н о в и в:
Згідно обвинувального акта №0001240 від 23.01.2017 року ОСОБА_4 обвинувачується: у таємному викраденні чужого майна, поєднаному із проникненням у житло та сховище, вчиненому повторно; у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайстві), вчиненому повторно.

Під час підготовчого судового засідання сторони висловили думки щодо можливості призначення судового розгляду на підставі обвинувального акта, а також щодо необхідності об`єднання зазначеного кримінального провадження з об`єднаним кримінальним провадженням за обвинувальними актами №0001316, №0000308, №0000648, №0001052 за обвинуваченням ОСОБА_6 у злочині, передбаченому ч. 3 ст. 185 КК України, ОСОБА_4 у злочинах, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 190 КК України, ОСОБА_7 у злочинах, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, яке вже перебуває у провадженні Зміївського районного суду Харківської області.

Крім того, прокурор ОСОБА_3 заявила клопотання про продовження строку запобіжного заходу - тримання під вартою у відношенні обвинуваченого ОСОБА_4 мотивуючи тим, що судове провадження не може бути закінчене в межах строку тримання обвинуваченого під вартою, а ризики, передбачені ст. 177 КПК України, що полягають у можливості переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих, вчинити інше кримінальне правопорушення та перешкоджати кримінальному провадженню, продовжують існувати.

Обвинувачений ОСОБА_4 та захисник ОСОБА_5 проти клопотання про продовження строку тримання під вартою заперечували, мотивуючи його необґрунтованістю.

Обвинувачений ОСОБА_4 просив врахувати, що перебуваючи під вартою з 06.01.2017 року він усвідомив протиправність своєї поведінки та вирішив повернутися до нормального життя у суспільстві та сім`ї.

Вислухавши думку учасників судового провадження щодо наявності підстав для закінчення підготовчого провадження та об`єднання вказаних кримінальних проваджень в одне провадження, суд дійшов наступного.

Підготовче провадження у даному кримінальному провадженні належить закінчити та призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта.

Згідно ст. 334 КПК України, матеріали кримінального провадження можуть об`єднуватися в одне провадження або виділятися в окреме провадження ухвалою суду, на розгляді якого вони перебувають, згідно з правилами, передбаченими статтею 217 цього Кодексу.

У разі, якщо на розгляд місцевого суду надійшли матеріали кримінального провадження щодо особи, стосовно якої цим судом вже здійснюється судове провадження, воно передається складу суду, що його здійснює, для вирішення питання про їх об`єднання.

Оскільки ч. 2 ст. 334 КПК України, передбачено обов`язковість вирішення питання про об`єднання вказаних кримінальних проваджень в одне провадження, враховуючи наявність підстав для об`єднання кримінальних проваджень в одне провадження, передбачених ст. 217 КПК України, наявні підстави для об`єднання вказаних кримінальних проваджень в одне провадження, яке належить розглядати під номером 621/194/16-к.

При вирішенні клопотання прокурора про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою, суд виходив з наступного:

Частиною 1 ст. 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу. За відсутності зазначених клопотань сторін кримінального провадження застосування заходів забезпечення кримінального провадження, обраних під час досудового розслідування, вважається продовженим.

Згідно з ч. 1 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Таким чином, під час підготовчого судового засідання прокурор вправі звернутися з клопотання про продовження строку тримання під вартою.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Підставою для застосування у відношенні ОСОБА_4 запобіжного заходу - тримання під вартою згідно ухвали слідчого судді від 06.01.2017 року була наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, запобігання яким є неможливим шляхом застосування менш суворого запобіжного заходу.

Відсутні будь-які підстави вважати, станом на час розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою, зазначені ризики зменшилися або взагалі припинилися.

Так, кримінальне провадження, у якому проводиться підготовче засідання, підлягає об`єднанню з іншим кримінальним провадженням, в якому об`єднано три обвинувальних акта за обвинуваченням ОСОБА_4 в умисних злочинах проти власності, де у відношенні ОСОБА_4 був застосований запобіжний захід - домашній арешт, строк якого був продовжений до 15.01.2017 року на підставі ухвали суду від 16.11.2016 року.

Як видно з обвинувального акта, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочинів протягом часу з середини жовтня по середину листопада 2016 року в той час, як у відношенні нього був застосований запобіжний захід - домашній арешт в іншому кримінальному провадженні.

Водночас, обвинувачений ОСОБА_4 05.12.2016 року та 30.12.2016 року не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, що стало підставою для постановлення ухвали про його привід на 06.02.2017 року, яка не була виконана у зв`язку з його затриманням та взяттям під варту у даному кримінальному провадженні.

Отже, враховуючи кількість обвинувальних актів за обвинуваченням ОСОБА_4 в умисних злочинах проти власності, обвинувачення у вчиненні нових злочинів під час дії запобіжного заходу - домашнього арешту в іншому кримінальному провадженні, невиконання ОСОБА_4 процесуального обов`язку щодо явки за викликом в судове засідання у тому кримінальному провадженні, належить дійти висновку, що реальність ризиків ухилення від суду та продовження вчинення кримінальних правопорушень підтверджена належними доказами.

Жодних переконливих доводів на підтвердження того, що більш м`який запобіжний захід забезпечить належне виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків стороною захисту не надано.

І навпаки, зазначені вище обставини поза розумним сумнівом вказують на те, що вжиті раніше більш м`які запобіжні заходи не забезпечили запобігання ризикам, передбаченим п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

З урахуванням викладеного, оскільки не зменшилися ризики, що існували під час постановлення ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_4 не зменшилися, клопотання прокурора про продовження строку зазначеного запобіжного заходу є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 197, 199, 217, 314, 315 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :
Закінчити підготовче провадження у кримінальному провадженні №0001240 за обвинуваченням ОСОБА_4 у злочинах, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України та об`єднати його одне провадження з об`єднаним кримінальним провадженням №0001316, №0000308, №0000648, №0001052 за обвинуваченням ОСОБА_6 у злочині, передбаченому ч. 3 ст. 185 КК України, ОСОБА_4 у злочинах, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 190 КК України, ОСОБА_7 у злочинах, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України і призначити судовий розгляд на 10:00 годину 02.03.2017 року.

Об`єднане кримінальне провадження розглядати в суді під № 621/194/16-к; провадження 1-кп/621/12/17.

Продовжити строк запобіжного заходу - тримання під вартою в Харківській УВП №27 у відношенні обвинуваченого ОСОБА_4 на строк до 09 квітня 2017 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: