Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-сс/781/81/17 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія - 115 (93, 94) Доповідач у суді ІІ-ї інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07.03.2017 Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5 ,
з участю прокурора ОСОБА_6 ,
захисника адвоката ОСОБА_7 ,
підозрюваного ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Кропивницький апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 23.02.2017 року, якою стосовно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниця, маючого вищу освіту, українця, громадянина України, не одруженого, має малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого
підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 296, ч.2 ст. 15, п.1,7,12, ч.2 ст. 115 КК України застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, а саме з 09 год. 36 хв. 21.02.2017 року по 09 год. 36 хв. 23.04.2017 року,

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 23.02.2017 року задоволене клопотання старшого слідчого СВ Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_9 та обрано стосовно ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, підозрюваного в тому, що за попередньою змовою з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , та іншими невстановленими слідством особами, перебували біля приміщення Кіровського райсуду м. Кіровограда, що розташований за адресою: м. Кропивницький вул. Габдрахманова, 7 та приміщення поліклініки № 1, що розташована за адресою: м. Кропивницький вул. Габдрахманова, 5, з метою умисного вбивства потерпілих ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , з хуліганських мотивів, при цьому раніше взявши з собою вогнепальну та холодну зброю для спричинення тілесних ушкоджень.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на позбавлення життя потерпілих ОСОБА_8 за попередньою змовою з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , та іншими невстановленими слідством особами, діючи умисно, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, в громадському місці, де знаходилось велика кількість людей, з застосуванням вогнепальної та холодної зброї, спричинили потерпілому ОСОБА_12 тяжкі тілесні ушкодження, які небезпечні для життя в момент спричинення та потерпілому ОСОБА_13 легкі тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
В цей час, сторонні особи, що перебували біля вищевказаного місця вчинення злочину, помітивши незаконні дії з боку ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , та інших невстановлених слідством осіб, повідомили до поліції. У зв`язку із вищевикладеним ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_8 та інші невстановлені слідством особи не змогли довести свій злочинний умисел до кінця з причин, що не залежали від їх волі з місця злочину на транспортних засобах втекли. Проте, ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_8 в подальшому були затримані та доставлені до Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області.
Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 вчинив закінчений замах на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, двох або більше осіб, з хуліганських мотивів, вчинене за попередньою змовою групою осіб, а також вчинив хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом, вчиненого групою осіб із застосуванням вогнепальної та холодної зброї, тобто кримінальні правопорушення передбачені ч. 2 ст. 15, п. 1, 7, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 296 КК України.
Мотивуючи зазначену ухвалу слідчий суддя зазначив, що внесене слідчим клопотання відповідає вимогам ст. 184 КПК України, матеріали клопотання (а.с. 1-60) містять достатні дані про наявність підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 1, 7, 12, ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 296 КК України, наявність ризиків, передбачених у пунктах 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам зазначеним у клопотанні.
Згідно з вимогами ст.ст. 178, 183 КПК України, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_8 підозрюється у вчинені особливо тяжкого кримінального правопорушення, не одружений, наявність дітей офіційно не підтверджено, не працює, тобто відсутні стійкі соціальні зв`язки, тому вище перелічені обставини дають підстави вважати, що ОСОБА_8 у разі застосування щодо нього більш м`якого запобіжного заходу, ані ж тримання під вартою може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також вчиняти нові кримінальні правопорушення. Позитивна характеристика за місцем проживання не знижує встановлених ризиків.
Таким чином, враховуючи обставини провадження, слідчий суддя вважає, що у провадженні наявні реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного. Вищезазначені обставини є виправданими та необхідними елементами (ризиками), що визначають та виправдовують потребу в триманні підозрюваного під вартою, а тому клопотання слідчого підлягає задоволенню з обранням відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування.
В апеляційній скарзі захисник адвокат ОСОБА_14 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 просить скасувати рішення суду першої інстанції та відмовити в задоволенні клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 .

Вважає, що ухвала слідчого судді є необґрунтованою та такою, що не відповідає об`єктивним обставинам справи.
Зазначає, що слідчим при зверненні до слідчого судді не доведено

наявності обґрунтованої підозри, що згідно ч.2 ст.177 КПК України є необхідною передумовою. Серед наданих слідчому судді копій документів, котрі нібито доводять причетність підзахисного до інкримінованого йому кримінального правопорушення, взагалі не зрозуміло яким чином ОСОБА_8 , причетний до розслідуваного кримінального правопорушення.

Так слідчим в обґрунтування клопотання серед письмових доказів надано копію протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 21 лютого 2017 року. Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками достовірно встановлено, що таку процесуальну дію проведено з порушенням порядку, встановленим КПК України, а саме: фотознімки, що пред`являються, мають різкі відмінності між собою (різна якість та зображення осіб на них); у протоколі підозрюваний як особа, яка пред`являлася для впізнання, знаходиться під №2. При цьому, у протоколі не зазначено, хто саме знаходиться під №2.

Крім того протокол не містить відомостей про попереднє з`ясування даних про зовнішній вигляд і прикмети, за якими свідок міг впізнати особу. Також протокол містить не фотознімки, а копії фотознімків край низької якості, що унеможливлює впізнання будь-кого із зображених на них осіб.

Оскільки протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками отриманий з порушенням встановленого кримінальним процесуальним законом порядку, слідчий суддя мав визнати його недопустимим доказом, але уваги на це не звернув та необґрунтовано поклав протокол в обґрунтування своїх висновків про обґрунтованість підозри.

Разом з цим слідчим в порушення вимог п.1 ч.3 ст.184 КПК України, не підтверджено факту необхідності у застосуванні саме такого виду запобіжного заходу як тримання під вартою.

Також залишилось не зрозумілим, чому орган досудового розслідування кваліфікуючи кримінальне правопорушення саме за п. 1,7, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, не вказали відомостей про те хто саме вчинив закінчений замах на вбивство двох або більше осіб, і взагалі між ким саме була попередня домовленість.

Таким чином, вважаю явним є неправильна кваліфікація кримінального правопорушення, як наслідок фактично не доведено вчинення особою кримінального правопорушення, при якому у задоволенні клопотання повинно бути відмовлено, оскільки невірно вказані обставини, та ким саме здійснено постріли, а також не надано жодного належним чином засвідчено документа, яким підтверджена смерть потерпілого чи потерпілих.

Аналіз цього свідчить про те, що слідчий суддя мав би ретельно перевіряти інформацію, яка надається слідчими щодо застосування запобіжних заходів, проте цього не було зроблено навіть за наявності беззаперечних доводів сторони захисту.

Поряд з цим сторона захисту категорично відноситься до наданих слідчим письмових показів свідків, адже як відомо суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них про що прямо наголошує положення ч. 4 ст. 95 КПК України.

До того ж жоден із допитаних свідків не вказав про причетність підзахисного до кримінального провадження, тобто повідомили, що вони чули якісь хлопки схожі на постріли, бачили хлопців близько 10-15 осіб.

Також вказує, що жодного з цих ризиків не існує, оскільки у слідчого судді немає законних підстав вважати, що підзахисний переховувався від суду чи органів досудового розслідування, та його попередня поведінка свідчить про інше; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Ризик незаконно впливати на свідків, експертів у цьому ж кримінальному провадженні також не підтверджений належними доказами.

Вчиняти інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється підзахисний, також він не збирається, і протилежному немає жодних доказів, тим паче, що до кримінальної відповідальності притягується вперше, що власне встановлено слідчим суддею.

Вказує, що під час судового засідання, стороною захисту заявлено клопотання про витребування у сторони обвинувачення відеоматеріалу, на якому зафіксовані події, що інкримінуються зокрема підзахисному та надалі дослідити їх в засіданні.

Однак слідчим суддею відхилено клопотання захисту за необґрунтованих підстав.

Аналіз вищезазначеного свідчить про те, що слідчим під час звернення до слідчого судді не дотримано ряду норм кримінального процесуального кодексу України, а тому як наслідок вбачаються всі підстави для повної відмови в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

З огляду на вищезазначене, вважаю, що ухвала слідчого судді є необґрунтованою, стороною обвинувачення не доведено належними та достатніми доказами наявність обґрунтованої підозри, а також ризиків, тому як наслідок вважаю, що така ухвала підлягає обов`язковому скасуванню.

Окрім цього зазначає, що його підзахисний не перебуває на обліку в

психоневрологічному та наркологічному диспансерах, в день його затримання народилась донька, має житло в якому зареєстрований та проживає, за місцем проживання характеризується позитивно.

Таким чином, характеризуючи особу підозрюваного немає підстав в даний час стверджувати про існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, на запобігання яким спрямоване застосування запобіжного заходу - тримання під вартою.

Крім того його підзахисний наміру перешкоджати встановленню фактичних обставин справи не має, тиск на свідків, експертів та інших учасників провадження не здійснював та не здійснюватиме, жодним чином не впливає на хід досудового розслідування.

Заслухавши доповідача, пояснення захисника та підозрюваного ОСОБА_8 , які апеляційну скаргу підтримали та просили її задовольнити, думку прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали клопотання, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; його майновий стан; наявність судимостей у підозрюваного; дотримання підозрюваним умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Постанова судді про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою повинна відповідати вимогам ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ст. ст.177, 178,183 КПК України.

Обираючи ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою слідчий суддя в повній мірі дотримався вимог норм міжнародного права та кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчого і прийшов до вірного висновку, що по даному кримінальному провадженню маються докази, що вказують на причетність до вчинення злочину саме цієї особи.

На думку колегії суддів, зважаючи на наявність обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_8 умисного тяжкого та особливо тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років, або довічне позбавлення волі, під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме - перебуваючи на волі він може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні, та вчинення нових кримінальних правопорушень, тому слідчий суддя правильно застосував до підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою, що буде необхідним і достатнім для запобігання ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, які дають підстави вважати, що застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів, можуть не забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_8 .

Наведені правові підстави слідчим суддею про необхідність обрання підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу - тримання під вартою, знайшли свої підтвердження.

З урахуванням наведеного, слідчим суддею належним чином мотивовані й можливі ризики визначені п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, при цьому, враховувались, як наявність у ОСОБА_8 малолітньої дитини, та те, що останній вперше притягується до кримінальної відповідальності, на що посилається захисник в апеляційній скарзі, але можливість втрати доказів та впливу на свідків, переконують в правильності прийнятого слідчим суддею, що більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Виходячи із викладеного, підстав до задоволення апеляційної скарги колегія суддів не вбачає.

У відповідності до ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати 60 днів.

Слідчим суддею в ухвалі суду першою інстанції, кінцевою датою строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою було помилково зазначено 23 квітня 2017 року замість 21 квітня 2017 року, тобто з перевищенням 60-ти денного допустимого строку тримання під вартою. З огляду на це, колегія суддів вважає за потрібне виправити технічну помилку суду першої інстанції, зазначивши кінцевою датою строку тримання під вартою 21 квітня 2017 року.

Істотних порушень слідчим суддею вимог кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчого щодо ОСОБА_8 не встановлено.

Керуючись ст.ст. 376, 177, 178, 183, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 23.02.2017 року, якою стосовно ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, а саме з 09 години 36 хвилин 21 лютого 2017 року по 09 годину 36 хвилин 21 квітня 2017 року - залишити без зміни.

Ухвала є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді (підписи):
З оригіналом згідно:
Суддя апеляційного суду
Кіровоградської області ОСОБА_2