У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 серпня 2017 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за № 0003417 про обвинувачення,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мукачево Закарпатської області, мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, тимчасово не працюючого, не одруженого, раніше судимого,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 Кримінального кодексу України,-

ВСТАНОВИВ:
В Ужгородському міськрайонному суді перебуває вказане кримінальне провадження.

Відносно обвинуваченого ОСОБА_4 в даному кримінальному провадженні обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою термії дії якого закінчується 19.08.2017 р.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершено до його спливу.

В судовому засіданні прокурор просив продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою посилаючись на те, що ризики у зв`язку з якими відносно нього обрано такий вид запобіжного заходу не змінилися, а менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам.

ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 проти продовження обвинуваченому строку тримання під вартою заперечили. Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 заявив клопотання про зміну запобіждного заходу з тримання під вартою на домашній арешт.

Заслухавши прокурора, обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника, суд приходить до висновку про необхідність продовжити ОСОБА_4 дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою оскільки вважає недостатнім застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу.

При цьому суд враховує тяжкість кримінального правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_4 , а також те, що на даний час судовий розгляд у даному кримінальному провадженні не завершено, ризики передбачені ст.177 КПК України, у зв`язку з якими відносно останнього обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою не зменшились, а менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити належне виконання ОСОБА_4 покладених на нього згідно кримінально-процесуального законодавства України обов`язків обвинуваченого, суд вважає за необхідне продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк до двох місяці відносно ОСОБА_4 .

Що стосується клопотання захисника ОСОБА_4 ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт то суд констатує наступне.

Відповідно до ст. 315 ч. 3 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 більш мякого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено, наявність таких ризиків доведено прокурором.

Окрім цього, суд вважає що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, - обвинувачений, можє продовжити злочинну діяльність, обвинувачуються у скоєнні тяжкого злочину, може ухилитися від суду та перешкоджати кримінальному провадженню.

Приймаючи рішення про зміну або продовження запобіжного заходу, суд враховує вимоги ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, фактичні обставини справи, дані про особу обвинуваченого та характер висунутого обвинувачення, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому, у їх взаємозв`язку з можливими ризиками по справі, суд вважає, що не має ґрунтовних підстав для можливості застосування інших запобіжних заходів, альтернативних триманню під вартою, вважає їх не достатніми для запобіганню ризиків та виконанню обвинуваченим процесуальних обов`язків.

З урахуванням наявних ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, суд дійшов висновку, що більш м`який запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 буде недостатнім для забезпечення кримінального провадження.

З урахуванням викладеного суд вважає, що відсутні підстави для зміни запобіжного заходу на більш мякий, а тому у задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 186, 193, 196, 197, 199, 309, 376, 392, 395 КПК України,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк до двох місяців, а саме до 13 жовтня 2017 року.

В задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу відмовити.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1