Номер провадження: 11-кп/785/184/17
Номер справи місцевого суду: 502/1286/15-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28.02.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

Головуючого: ОСОБА_2

Суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4

при секретарі: ОСОБА_5

за участю прокурора: ОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за апеляцією обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Кілійського районного суду Одеської області від 17 листопада 2016 року.

Цим вироком засуджено:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Василівка Кілійського району Одеської області, українця, громадина України, з базовою загально-середньою освітою, перебуває в цивільному шлюбі, не працюючого, що має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, мешкає в АДРЕСА_1 , раніше судимого:

?10.05.2001 року за ч.2 ст. 140 КК України до 2 років позбавлення волі;

?05.04.2004 року за ч. 3 ст. 185 КК України, з застосуванням ст.. 71 КК України до 4 років позбавлення волі;

?23.12.2010 року за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підстав ст. 75 КК України, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;

?26.04.2011 року за ч. 2 ст. 186 КК України з застосуванням ч. 1, 4 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі, звільненого 27.06.2014 року від відбування покарання за ухвалою Ширяївського районного суду Одеської області від 20.06.2014 року УДО на невідбутий строк 9 місяців 12 днів.

за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді трьох років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 71 ч. 1 КК України, приєднано невідбута частина покарання за попереднім вироком Кілійського районного суду від 26.04.2011 року та остаточно призначено покарання у вигляді 3 років 1 місяця позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання обчислюється з моменту приведення вироку до виконання.

встановила:
Як вбачається з вироку, 12.03.2015 року близько 10-ї години, встановити більш точний час в ході досудового розслідування виявилось неможливим, ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, маючи намір на таємне викрадення чужого майна, умисно, з корисливих мотивів, скориставшись відсутністю огорожі, шляхом вільного доступу з території городу будинку АДРЕСА_2 , де він проживає, проник на подвір`я будинку АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_8 , де, через незачинені двері проник до підсобного приміщення будинку, звідки таємно викрав велосипед вартістю 100 гривень та два алюмінієвих бідони вартістю 250 грн. кожний, причинивши потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 1500 гривень.
В апеляції обвинувачений, визнаючи свою провину, просить змінити йому покарання, посилаючись на те, що він має трьох дітей та дружину інваліда 3 групи, в колонії вільного поселення від буде працювати, щоб їм допомогти, на те, що потерпілий претензій до нього не має, збитки він відшкодував.
Заслухавши доповідача, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляція, вивчив матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляція задоволенню не підлягає.
Висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та правильність кваліфікації його дій, за вказаним законом про кримінальну відповідальність, в апеляційній скарзі не оспорюється, а тому не є предметом апеляційного розгляду.

Що стосується призначеного ОСОБА_7 покарання за ч. 3 ст. 185 КК України, то колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до ст. 65 КК України та п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» під час призначення покарання у кожному конкретному випадку, суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Так, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 185 КК України судом враховано ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, суспільну небезпечність, відомості про особу обвинуваченого, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності за аналогічний злочин, а також враховано те, що даний злочин ОСОБА_7 вчинив у стані алкогольного сп`яніння.

Обставинами, що пом`якшує покарання судом визнано щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування завданого збитку. Крім того районний суд врахував, що кримінальне правопорушення скоєно у період умовно-дострокового звільнення від відбування попереднього покарання.

Правильно врахувавши зазначені обставини в їх сукупності, суд першої інстанції, на думку колегії суддів, дійшов до правильного висновку, що для виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 та попередження вчинення ним нових злочинів необхідно призначити за вищевказаним злочином, покарання у виді позбавлення волі в межах санкції закону, за який він засуджений.

Вирок Кілійського районного суду Одеської області щодо ОСОБА_7 , відповідає вимогам закону, підстав для його зміни чи скасування колегія суддів не вбачає, у зв`язку з чим залишає без задоволення апеляційну скаргу обвинуваченого, а вирок - без змін.

Керуючись ст. 376, 404, 405, 407, 408, 409, 418, КПК України, колегія суддів,

Ухвалила:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Кілійського районного суду Одеської області від 17 листопада 2016 року, в відношенні ОСОБА_7 , залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим у той же строк з моменту отримання копії ухвали.

ОСОБА_2 ОСОБА_9 ОСОБА_4