Справа № 629/694/17
Номер провадження 1-кп/629/194/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 березня 2017 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Лозівського міськрайонного суду Харківської області кримінальні провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000246 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тихопілля, Лозівського району, Харківської області, громадянина України, не одруженого, з неповною середньою освітою, інваліда ІІІ групи, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України, -

з участю сторін кримінального провадження:

- обвинувачення прокурора Лозівської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_4 ,

- захисту обвинуваченого ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_5 , -

В С Т А Н О В И В:

23 січня 2017 року близько 19-00 години у ОСОБА_3 виник умисел на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 , на електропотязі сполученням «Лозова Орілька» приїхав до смт. Орілька, Лозівського району, Харківської області, після чого підійшов до Свято-Миколаївського храму, розташованому за адресою: смт. Орілька, Лозівського району, Харківської області, пров. Кооперативний. Знаходячись за вищевказаною адресою, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки, у вигляді заподіяння матеріальної шкоди потерпілому, і бажаючи їх настання, маючи прямий умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливого мотиву, з метою наживи, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_3 за допомогою ключів, відімкнувши двері храму, проник таким чином в його приміщення. Після чого з каси храму таємно викрав гроші у сумі 800 гривень та три пляшки вина «Кагор», вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 1718 від 24.02.2017 року 51 гривня 75 копійок за одну пляшку. Утримуючи при собі викрадене майно, ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим спричинив настоятелю храму ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 955 гривень 25 копійок.

Крім цього, 26 січня 2017 року близько 19-00 години у ОСОБА_3 виник умисел на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_3 , на електропотязі сполученням «Лозова Орілька» приїхав до смт. Орілька, Лозівського району, Харківської області, після чого підійшов до Свято-Миколаївського храму, розташованому за адресою: смт. Орілька, Лозівського району, Харківської області, пров. Кооперативний. Знаходячись за вищевказаною адресою, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки, у вигляді заподіяння матеріальної шкоди потерпілому, і бажаючи їх настання, маючи прямий умисел на таємне викрадення чужого майна, повторно, діючи з корисливого мотиву, з метою наживи, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_3 за допомогою ключів, відімкнувши двері храму, проник таким чином в його приміщення. Після чого з каси храму таємно викрав гроші у сумі 1200 гривень та дві пляшки вина «Кагор», вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 1718 від 24.02.2017 року 51 гривня 75 копійок за одну пляшку. Утримуючи при собі викрадене майно, ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим спричинив настоятелю храму ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 1303 гривні 50 копійок.

Крім цього, 01 лютого 2017 року близько 19-00 години у ОСОБА_3 виник умисел на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_3 , на електропотязі сполученням «Лозова Орілька» приїхав до смт. Орілька, Лозівського району, Харківської області, після чого підійшов до Свято-Миколаївського храму, розташованому за адресою: смт. Орілька, Лозівського району, Харківської області, пров. Кооперативний. Знаходячись за вищевказаною адресою, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки, у вигляді заподіяння матеріальної шкоди потерпілому, і бажаючи їх настання, маючи прямий умисел на таємне викрадення чужого майна, повторно, діючи з корисливого мотиву, з метою наживи, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_3 за допомогою ключів, відімкнувши двері храму, проник таким чином в його приміщення, після чого з престолу храму таємно викрав Напрестольне Євангеліє, вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 1718 від 24.02.2017 року 5200 гривень, дві пляшки вина «Франческа», вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 1718 від 24.02.2017 року 42 гривні за одну пляшку, консервовану черешню, яка знаходилася в скляній банці ємкістю 3 літра, вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 1718 від 24.02.2017 року 50 гривень та 1 банку ємкістю 1 літр з салатом із баклажанів, вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 1718 від 24.02.2017 року 40 гривень. Утримуючи при собі викрадене майно, ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим спричинив настоятелю храму ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 5374 гривні.

Обвинувачений ОСОБА_3 винним себе в скоєнні злочинів визнав та пояснив у судовому засіданні, що щиро кається у скоєних ним злочинах. Також пояснив, що дійсно скоїв злочини при зазначених обставинах, а саме 23 січня 2017 року близько 19-00 години він на електропотязі сполученням «Лозова Орілька» приїхав до смт. Орілька, Лозівського району, Харківської області, після чого підійшов до Свято-Миколаївського храму, розташованому за адресою: смт. Орілька, Лозівського району, Харківської області, пров. Кооперативний. Знаходячись за вищевказаною адресою, він за допомогою ключів, відімкнувши двері храму, проник в його приміщення, після чого з каси храму викрав гроші у сумі 800 гривень та три пляшки вина «Кагор». Крім цього, 26 січня 2017 року близько 19-00 години він на електропотязі сполученням «Лозова Орілька» приїхав до смт. Орілька, Лозівського району, Харківської області, після чого підійшов до Свято-Миколаївського храму, розташованому за адресою: смт. Орілька, Лозівського району, Харківської області, пров. Кооперативний. Знаходячись за вищевказаною адресою, він за допомогою ключів, відімкнувши двері храму, проник в його приміщення, після чого з каси храму викрав гроші у сумі 1200 гривень та дві пляшки вина «Кагор». Крім цього, 01 лютого 2017 року близько 19-00 години він на електропотязі сполученням «Лозова Орілька» приїхав до смт. Орілька, Лозівського району, Харківської області, після чого підійшов до Свято-Миколаївського храму, розташованому за адресою: смт. Орілька, Лозівського району, Харківської області, пров. Кооперативний. Знаходячись за вищевказаною адресою, він за допомогою ключів, відімкнувши двері храму, проник в його приміщення, після чого з престолу храму викрав Напрестольне Євангеліє, дві пляшки вина «Франческа», консервовану черешню, яка знаходилася в скляній банці ємкістю 3 літра та 1 банку ємкістю 1 літр з салатом із баклажанів. З місця події зник та викраденим розпорядився на власний розсуд.

Визнавальні свідчення обвинуваченого ОСОБА_3 , суд вважає правильними та достовірними, а також такими, що відповідають матеріалам справи, оскільки вони надані послідовно, несуперечливо та кладе в основу обвинувального вироку.

Зважаючи на те, що обвинувачений повністю визнав свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, погодився з правовою кваліфікацією своїх дій, його свідчення відповідають суті обвинувачення, суд за згодою учасників судового провадження, які правильно розуміють обставини кримінальних правопорушень, які ніким не оспорюються, переконавшись у добровільності їх позицій, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про позбавлення в подальшому права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку, за відсутності сумнівів у добровільності позиції обвинуваченого, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та обмежився допитом обвинуваченого.

Таким чином, суд знаходить вину обвинуваченого ОСОБА_3 повністю доказаною, а скоєне ним підлягаючим кваліфікації за ч. 3 ст. 185 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжки), поєднане з проникненням у інше приміщення, вчинене повторно.

Обвинувачений ОСОБА_3 винний у скоєнні цих кримінальних правопорушень і підлягає покаранню.

Призначаючи покарання обвинуваченому, у відповідності зі ст. 65 КК України та постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 року № 7 (із наступними змінами та доповненнями), суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Окрім того, метою призначення покарання, виходячи із положень ч. 2 ст. 50 КК України є не лише кара, а й виправлення засудженого та запобігання вчиненню нових злочинів.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєних злочинів, дані про особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 КК України обвинувачений ОСОБА_3 скоїв тяжкі злочини.

Дослідженням особи обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що він в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, перебуває обліку у лікаря психіатра з 2006 року з діагнозом наслідки важкої ЧМТ з когнітивними та емоційно-вольовими порушеннями, раніше з 2006 року перебував на обліку у лікаря нарколога з приводу вживання алкоголю зі шкідливими наслідками, знятий з обліку у зв`язку з поліпшенням в 2010 році, не одружений, має неповну середню освіту, не працює, не військовозобов`язаний, за місцем проживання характеризується негативно, є інвалідом 3 групи.

Відповідно до вимог ст. 66 КК України обставинами, пом`якшуючими покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття та активне сприяння слідству, його стан здоров`я.

Відповідно до вимог ст. 67 КК України обставини, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Суд приходить до висновку, що обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , не є винятковими і не знижують істотним чином міру тяжкості скоєного злочину, не зменшують суспільну небезпеку злочину до рівня, що виходить за межі покарання, що виключає застосування до обвинуваченого ст. 69 КК України призначення більш м`якого покарання, яке передбачено законом.

Із врахуванням ступеня тяжкості скоєних злочинів, особи обвинуваченого ОСОБА_3 , обставин, які пом`якшують і обтяжують покарання, обставин скоєння злочину та відношення до скоєного, суд дійшов висновку про те, що виправлення обвинуваченого можливо без ізоляції його від суспільства і призначає покарання ОСОБА_3 в межах санкцій обвинувачення із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим та достатнім для його виправлення та перевиховання.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 в ході досудового розслідування та судом не обирався.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Відповідно до ст.124 КПК України, суд стягує з обвинуваченого витрати за проведення судових експертиз.

Питання щодо речових доказів суд вирішує в поряду ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 371, 374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

Визнати ОСОБА_7 винним в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України та піддати його покаранню у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Витрати за проведення товарознавчої експертизи № 1718 від 24.02.2017 року у розмірі 990 гривень віднести за рахунок держави.

Речові докази по справі:

- Напрестольне Євангеліє та ключі в кількості 2 штук, які передані потерпілому ОСОБА_6 згідно зберігальних розписок, повернути останньому.

Долю речових доказів вирішити після набрання вироком законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України до апеляційного суду Харківської області через Лозівський міськрайонний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1