В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа № 348/1701/16-к
Провадження № 1-кп/348/40/17

27 червня 2017 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого-судді: ОСОБА_1

секретаря: ОСОБА_2

з участю прокурора: ОСОБА_3

потерпілої : ОСОБА_4

представника потерпілої: ОСОБА_5

захисника - адвоката: ОСОБА_6

обвинуваченого: ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Надвірна кримінальне провадження №0000361 про обвинувачення

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, уродженця с. Лоєва Надвірнянського району Івано-Франківської області, жителя АДРЕСА_1 , з повною загальною середньою освітою, розлученого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, працюючого по тимчасових роботах, раніше судимий вироком Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 04.08.2014 року за ст.ст.185 ч.2, 187 ч.1, 70 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі, зміненого ухвалою апеляційного суду Івано-Франківської області від 10.10.2014 року в частині кваліфікації зі ст. 185 ч.2 КК України на ст. 369 КК України, громадянина України у вчиненні злочину, передбаченого ст. 186 ч.3 КК України,-

Встановив:

Обвинувачений ОСОБА_7 вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, поєднане з проникненням у інше приміщення та сховище.

Злочин ним вчинено при наступних обставинах:

01 червня 2016 року обвинувачений ОСОБА_7 переслідуючи корисливий мотив, з метою незаконного збагачення, підійшов до магазину-кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що по АДРЕСА_2 та належить потерпілій ОСОБА_4 .

Того ж дня, о 21 год. 55 хв. обвинувачений ОСОБА_7 , реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, діючи умисно та повторно, тобто усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, скориставшись тим, що бармен ОСОБА_8 знаходилася на літній терасі даного магазину -кафе, зайшов всередину приміщення, де відкрито, без застосування насильства, у присутності відвідувачів викрав із касового апарату, що знаходився із внутрішньої сторони барної стійки грошові кошти в сумі 3 000 грн., чим завдав потерпілій ОСОБА_4 матеріальної шкоди на вказану суму.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті визнав, але заперечив щодо кваліфікації його злочину стороною обвинувачення за ст.186 ч.3 КК України, оскільки вважає, що вчинив крадіжку та при цьому пояснив, що 01.06.2016 року о 21 год. 55 хв. будучи в неврівноваженому збудженому стані, оскільки напередодні розлучився, підійшов до магазину-кафе «Пивний кухоль», що по вул. Грушевського, 11-а в м. Надвірна та скориставшись тим, що бармен ОСОБА_8 знаходилася на літній терасі даного магазину-кафе, зайшов всередину приміщення та будучи достовірно впевненим, що за його діями ніхто з посторонніх осіб не спостерігає, відкрито викрав із привідкритого касового апарату, що знаходився із внутрішньої сторони барної стійки грошові кошти в сумі 3 000 грн., які частину використав для власних потреб.

Розкаюється у вчиненому, збитки відшкодовані повністю.

Незважаючи на визнання обвинуваченим своєї вини у пред`явленному обвинуваченні, його вина повністю доведена сукупністю наступних доказів дослідженими в судовому засіданні:

-показаннями потерпілої ОСОБА_4 про те, що вона з 2015 року є СПД і у неї у власності знаходиться магазин-кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що по АДРЕСА_2 . 01.06.2016 року близько 23 год. 00 хв. їй зателефонувала бармен ОСОБА_9 і повідомила, що з касового апарату викрадено денну виручку-гроші в сумі 3000 грн. Наступного дня звернулася із заявою до Надвірнянського ВП ГУ НПУ та провела інвентаризацію, де було виявлено недостачу коштів в сумі 3000 грн. Заподіяні збитки відшкодовано, претензій до нього не має жодних, щодо міри покарання обвинуваченому, то покладається на розсуд суду.

-показаннями свідка ОСОБА_8 про те, що 01.06.2016 року о 21 год. 55 хв. працювала барменом магазину-кафе «Пивний кухоль», що по АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_4 та прибирала літню терасу, оскільки необхідно було закрити. На лавці при вході сиділи ОСОБА_10 та ОСОБА_11 та пили пиво. Повернувшись в кафе, то ОСОБА_10 повідомив їй, що викрали гроші з касового апарату .Перевіривши касовий апарат, то виявила там недостачу грошей в сумі 3000 грн. По дорозі ОСОБА_10 повідомив ій, що це зробив ОСОБА_7 , а він це бачив. Про виявлене по телефону повідомила ОСОБА_4 , а пізніше звернулася із заявою на Надвірнянського ВП ГУ НПУ.

-показаннями свідка ОСОБА_12 про те, що з 2014 року по 31.05.2016 року перебувала у шлюбі з ОСОБА_7 і від шлюбу з ним у них є спільна неповнолітня дитина-син. Так, 21.07.2016 року вона була на прийомі в прокуратурі Івано-Франківської області з приводу того, щоб взяли під варту ОСОБА_13 , який порушував умови домашнього арешту та вживає наркотики. 01.06.2016 року о 22 год.30 хв. додому прийшов ОСОБА_13 , який приніс гроші, які вкрав. Вона заставила повернути викрадені гроші.

-показаннями свідка ОСОБА_10 про те, що 01.06.2016 року коло 21 год. 30 хв. вони разом з ОСОБА_11 сиділи при вході в магазині-кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що по АДРЕСА_2 , де пили пиво. В цей час коли бармен ОСОБА_9 прибирала літню терасу, то в приміщення магазину-кафе «Пивний кухоль» зайшов всередину ОСОБА_13 , який незабаром вийшов. Потім бармен виявила нестачу грошей в сумі 3000 грн. Наступного дня був у поліції, де дав пояснення.

-показаннями свідка ОСОБА_11 про те, що 01.06.2016 року коло 21 год. 30 хв. вони разом з ОСОБА_10 сиділи при вході в магазині-кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », де пили пиво. Коли бармен ОСОБА_14 прибирала літню терасу, а туди зайшов всередину ОСОБА_13 , який невдовзі вийшов. Незабаром бармен виявила нестачу грошей в сумі 3000 грн. Наступного дня був у поліції, де дав пояснення.

-протоколом прийняття заяви ОСОБА_8 від 02.06.2016 року, у якій остання вказала, що 01.06.2016 року в АДРЕСА_2 з приміщення магазину-кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ОСОБА_15 на прізвисько « ОСОБА_16 », відкрито заволодів грошима із касового апарату в сумі 3000 грн., після чого зник з місця події(ас.81);

-повідомленням про злочин ФОП ОСОБА_4 від 02.06.2016 року в Надвірнянський ВП ГУ НПУ(ас.82);

- довідкою ФОП ОСОБА_4 від 23.08.2016 року, з якої вбачається, що у зв`язку з викраденням грошових коштів з магазину-кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 » в АДРЕСА_2 , яке сталось 01.06.2016 року, а 02.06.2016 року у зазначеному закладі було проведено інвентаризацію товарних залишків та грошових коштів, де виявлено викрадені грошові кошти у розмірі 3000 грн.(ас.83);

-протоколом огляду місця події від 02.06.2016 року, а саме приміщення магазину-кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що в АДРЕСА_1 , де було вчинено відкрите викрадення чужого майна (грабіж) з фото таблицями(ас.84-90);

-протоколом проведення слідчого експерименту від 06.06.2016 року з участю обвинуваченого ОСОБА_7 щодо перевірки та уточнення відомостей з приводу відкритого викрадення чужого майна (грабежу) з приміщення магазину-кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що в АДРЕСА_1 01.06.2016 року(ас.91-100);

-заявою ОСОБА_4 від 22.06.2016 року з приводу відшкодування завданої щкоди в сумі 3000 грн.(ас.101);

Зазначені докази по справі зібрано відповідно до вимог КПК України (2012 року), вони є допустимими, та такими, що в їх сукупності безпосередньо вказують на вчинення обвинуваченим діяння інкримінованого йому стороною обвинувачення, відповідають показанням свідків у справі, письмовим та речовим доказам.

Таким чином, дослідивши і перевіривши в судовому засіданні зібрані у кримінальному провадженні докази і оцінивши їх в сукупності, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні злочину повністю доведена.

Злочинні дії обвинуваченого ОСОБА_7 за ст. 186 ч.3 КК України кваліфіковані вірно, оскільки вони виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), вчиненому повторно, поєднаним з проникненням у інше приміщення та сховище.

У зв`язку з цим суд не бере до уваги покликання обвинуваченого ОСОБА_7 щодо кваліфікації його злочину стороною обвинувачення за ст. 186 ч.3 КК України, а не як вчинення ним крадіжки, оскільки вони спростовуються показаннями свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які є чіткими та послідовними і не викликають сумніву в їх правдивості, узгоджуються між собою та знаходяться в об`єктивному зв`язку з матеріалами кримінального провадження, стверджуються іншими об`єктивними обставинами та розцінюються судом, як один із способів захисту від інкримінованого йому злочину.

Враховуючи вищенаведене, суд виходить з вимог п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №10 від 06.11.2009 року «Про судову практику про злочини проти власності» оскільки дії, розпочаті, як крадіжка, але виявлені потерпілим чи іншими особами і, не зважаючи на це, продовжені винною особою з метою заволодіння майном належить кваліфікувати, як грабіж, а у разі застосування насильства чи висловлювання погрози його застосування-залежно від характеру насильства чи погрози-як грабіж чи розбій.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання, відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватися вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для виправлення та попередження нових злочинів, а згідно ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Виходячи з принципу індивідуалізації покарання, суд враховує обставини вчинення кримінального правопорушення, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, зокрема те, що кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.186 КК України законодавцем віднесено до тяжких злочинів.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_7 покарання суд враховує тяжкість вчиненого ним злочину, обставини вчинення злочину, дані про особу обвинуваченого, що має постійне місце проживання та реєстрації, за яким характеризується з позитивної сторони, на обліку у лікаря психіатра і нарколога не перебуває, його поведінку до і після вчинення злочину та відношення до вчиненого.

Як пом`якшуючі його вину обставини, суд врахував активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, стан його здоров`я.

Обставиною, що обтяжує покарання рецидив злочинів.

Враховуючи наведене та думку потерпілої стосовно покарання, суд вважає, що обвинуваченому, слід призначити покарання необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

Суд прийшов до висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 не можливе без ізоляції від суспільства.

Враховуючи наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, з урахуванням особи винного, суд прийшов до висновку, за доцільне застосувати до нього ст. 69 КК України і призначити йому основне покарання за вчинений злочин, нижче від найнижчої межі встановленої в санкції даної статті.

24 грудня 2015 року набрала чинності нова редакція ч.5 ст.72 КК України, викладена Законом України "Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання" №838-VIII від 26.11.2015 року, якою передбачено зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання.

Зазначеною нормою передбачено зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження особи до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає необхідним виконати положення Закону України від 26.11.2015 року №838-УІІІ та зарахувати ОСОБА_7 термін його ув`язнення з часу взяття його під варту, тобто з 05.08.2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, відповідно до положень ч. 5 ст. 72 КК України до 21.06.2017 року, тобто до часу його скасування згідно до вимог Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» № 2046-VIII від 18.05. 2017 року.

Керуючись ст. ст. 370, 374, 393, 395 КПК України, суд,-

Ухвалив:

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 186 ч.3 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ст.69 КК України два роки позбавлення волі.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_7 рахувати з часу затримання, тобто з 05.08.2016 року до 21.06.2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 до вступу вироку в законну силу залишити попередній - тримання під вартою.

Вирок суду може бути оскаржений до Івано-Франківського апеляційного суду через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1