н/п 1-в/640/18/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" лютого 2017 р. Київський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові питання подання заступника начальника Київського районного відділу кримінально-виконавчої інспекції м. Харкова УДПтСУ в Харківській області про скасування іспитового строку і направлення в місця позбавлення волі засудженого,

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Київського районного суду м. Харкова знаходиться подання заступника начальника Київського районного відділу кримінально-виконавчої інспекції м. Харкова УДПтСУ в Харківській області про скасування іспитового строку і направлення в місця позбавлення волі засудженого ОСОБА_4 , засудженого 28.01.2016 року Червонозаводським районним судом м. Харкова за ч.1 статті ч.1 статті 286 КК України на два роки, з застосуванням статті 75 КК України строком на два роки, з покладенням обов`язків, передбачених статтею 76 КК України. В поданні заступника начальника Київського районного відділу кримінально-виконавчої інспекції м. Харкова УДПтСУ в Харківській област зазначено, що засуджений ОСОБА_4 після винесення вироку став ухилятися від відбування покарання і 05.09.2016 року матеріали відносно нього були направлені до суду на скасування звільнення від покарання з випробуванням і направлення його для відбуття покарання в місця позбавлення волі.
В призначені судові засідання засуджений не з`явився, неодноразово повідомлявся за вказаною адресою про дату, час та місце судового розгляду, судом постановлено ухвали про примусовий привід засудженого до зали, проте вказані ухвали залишилися не виконаними через неможливість встановлення дійсного місцезнаходження ОСОБА_4 .
В судове засідання представник органу пробації не з`явився, будучи раніше присутнім в залі суду підтримував вказане подання, просив скасувати іспитовий строк і направити засудженого ОСОБА_4 в місця позбавлення волі.
Прокурор вважав, що подання не підлягає задоволенню, оскільки органом пробації не повністю проведені початкові розшукові заходи, не з`ясовано причини відсутності засудженого за місцем його проживання.
Заслухавши думки присутніх осіб, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи, викладені в подання про скасування іспитового строку та направлення в міця позбавлення волі суд приходить до наступного.
Згідно з частиною 1 статті 537 КПК України під час виконання вироків суд, вирішує наступні питання:
1) про відстрочку виконання вироку;
2) про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання;
3) про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким;
4) про звільнення від відбування покарання вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до трьох років;
5) про направлення для відбування покарання жінок, звільнених від відбування покарання внаслідок їх вагітності або наявності дітей віком до трьох років;
6) про звільнення від покарання за хворобою;
7) про застосування до засуджених примусового лікування та його припинення;
8) про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком;
9) про звільнення від призначеного покарання з випробовуванням після закінчення іспитового строку;
10) про заміну покарання відповідно до частини п`ятої статті 53, частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України;
11) про застосування покарання за наявності кількох вироків;
12) про тимчасове залишення засудженого у слідчому ізоляторі або переведення засудженого з арештного дому, виправного центру, дисциплінарного батальйону або колонії до слідчого ізолятора для проведення відповідних процесуальних дій під час досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених іншою особою або цією самою особою, за які вона не була засуджена, чи у зв`язку з розглядом справи в суді;
13) про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України;
14) інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.
Таким чином, оголошення засудженої особи в розшук, затримання такої особи з метою приводу не входить до переліку питань, які вирішуються судом в порядку статті 537 КПК України під час виконання вироків.
Згідно зі ст.164 КВК України органи КВІ ведуть персональний облік засуджених протягом іспитового строку; спільно з органами внутрішніх справ та відповідними громадськими формуваннями проводять індивідуальну профілактичну роботу із засудженими та контролюють додержання ними громадського порядку і виконання зобов`язань, покладених на них судом; вносять подання органам внутрішніх справ по здійсненню приводу засуджених, які не з`явилися за викликом до КВІ; організовують початковий розшук засуджених, місцезнаходження яких невідоме, та надсилають матеріали до органів внутрішніх справ для оголошення в розшук таких засуджених.
До поважних причин неявки засудженого до кримінально-виконавчої інспекції КВК України відносить несвоєчасне одержання запрошення, хворобу та інші обставини, що фактично позбавляють засудженого своєчасно прибути за викликом.
У відповідності до ч.ч. 2,3 ст.166 КВК України, якщо засуджений не виконує, покладені на нього обов`язки, кримінально-виконавча інспекція вносить до суду подання про відміну покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.
Суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК України, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.
Таким чином, суд, вирішуючи питання про відміну звільнення з випробування і направлення засудженого для відбування призначеного покарання повинен з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки, в чому полягали правопорушення, чи відбувались вони систематично, які стягнення були покладені на засудженого, чи можна розглядати викладені в поданні факти як свідчення про небажання засудженого стати на шлях виправлення.
В наданих суду матеріалах особової справи є рапорти працівників Київського ВП ГУНП у Харківській області, на даний час місце його перебування невідоме.
Також з наданих суду матеріалів вбачається, що в ході підготовки матеріалів щодо скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням, не з`ясовано причину відсутності засудженого за місцем постійного проживання, не встановлено, що засуджений умисно переховується від органів КВІ і з метою ухилення від контролю за його поведінкою залишив постійне місце проживання, в зв`язку з чим неможливо з`ясувати, чи мав він реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки і чи можна розглядати факти, викладені у поданні, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення.
Оскільки працівниками КВІ не з`ясовано дійсної причини відсутності засудженого за місцем реєстрації його проживання в м.Харкові, не встановлено фактичну адресу проживання засудженого або його місце перебування в даний час, не забезпечено присутність засудженого в судовому засіданні, тому такі обставини є достатньою підставою для відмови в задоволенні подання.
Крім того, у матеріалах подання кримінально-виконавчої інспекції не підтверджене систематичне вчинення засудженим правопорушень, що потягли за собою адміністративні стягнення (три або більше).
Згідно з ч.6 ст.166 КВК України особа звільнена від відбування покарання з випробуванням, розшук якої оголошено у зв`язку з ухиленням від відбування покарання, затримується і конвоюється органом внутрішніх справ у порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством.
Враховуючи, що засуджений ОСОБА_4 в судове засідання не прибув, необхідних та достатніх заходів щодо його розшуку, затримання і конвоювання у порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством, органом внутрішніх справ не здійснено, зважаючи на те, що ст. 539 КПК України не передбачено можливості прийняття судом рішення щодо направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком, за відсутності засудженого, суд вважає, що в задоволенні подання слід відмовити.
На підставі викладеного, керуючись ст.78 КК України, ст. 537, 539 КПК України, суд
У задоволенні подання заступника начальника Київського районного відділу кримінально-виконавчої інспекції м. Харкова УДПтСУ в Харківській області про скасування іспитового строку і направлення в місця позбавлення волі засудженого - відмовити.
Особову справу щодо засудженого ОСОБА_4 повернути до Київського районного відділу кримінально-виконавчої інспекції м. Харкова УДПтСУ в Харківській області.
Апеляційна скарга може бути подана до Апеляційного суду Харківської області через Київський районний суд м. Харкова протягом семи днів з дня її проголошення.
Суддя Київського районного суду
м. Харкова ОСОБА_1