Справа № 555/117/17
Номер провадження 1-кс/555/19/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"20" січня 2017 р.

Слідчий суддя Березнівського районного суду Рівненської області ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

слідчого ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4

власника майна ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Березне клопотання слідчого Березнівського ВП Сарненського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000036 від 19 січня 2017 року, за ознаками злочину, передбаченого ст.198 КК України,

В С Т А Н О В И В:
Слідчий Березнівського відділення поліції Сарненського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 , за погодження із прокурором Березнівського відділу Сарненської місцевої прокуратури ОСОБА_4 звернувся із клопотанням про накладення арешту на майно у якому вказує, що 18.01.2017 року приблизно о 18.00 годині на 47 км автодороги Т-1811 «Клесів-Михалин-Березне» працівниками Березнівського ВП Сарненського ВП ГУ НП в Рівненській області зупинено автомобіль «RENAULT MAGNUM», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з причепом «SCHMITZ», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_6 , який перевозив пиломатеріали.19 січня 2017 за участю інспектора з охорони лісу ДП «Березнівське лісове господарство» ОСОБА_7 та ПП, який здійснював продаж деревини ОСОБА_8 проведено огляд транспортного засобу «RENAULT MAGNUM» з причепом «SCHMITZ», в ході якого встановлено, що всередині напівпричепа знаходиться лісодеревина осінньої заготівлі, а саме пиломатеріали різних розмірів, загальною кубатурою - 34,8 м3. На момент зупинення транспортного засобу, відповідних документів, які б підтверджували походження лісопродукції водієм не надано, зокрема, в документах, які представив ОСОБА_6 , а саме в накладній №5 від 18.01.2017 виданої ПП ОСОБА_8 , зазначено про відпуск пиломатеріалу обрізного в кількості 28 м3, що не відповідає об`єму пиломатеріалів, що перевозилися. Крім того, товарно-транспортні накладні на деревину датуються періодом з вересня, листопада 2016 року, на двох з них містяться написи про їх перевірку інспектором поліції ОСОБА_9 , що підтверджує можливість їх використання не вперше при перевезені пиломатеріалів.Після проведення огляду вказаний транспортний засіб з вантажем вилучено та доставлено до території Березнівського ВП Сарненського ВП ГУНП в Рівненській області для проведення перевірки.Слідчий зазначає, що відповідно до супроводжуючих документів на вантаж, а саме накладної №5 від 18.01.2017, пиломатеріал обрізний належить ПП ОСОБА_5 , однак їх відповідність стороною обвинувачення піддається сумніву, оскільки дані документи є неякісною копією оригіналу.За даним фактом 19.01.2017 року до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань внесено відомості за №0000036 про кримінальне правопорушення, передбачене ст.198 КК України.Слідчий вказує, що на даний час у органу досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на 34,8 м3 пиломатеріалу обрізного, оскільки є підстави вважати, що зазначене майно одержано злочинним шляхом, так як у ході його перевезення не представлено документів, які б підтверджували законність походження деревини.

Слідчий ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримав вимоги заявлені у клопотанні у повному обсязі, клопотання просить задовольнити.

Прокурор ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримала клопотання слідчого, вказує на необхідність накладення арешту на вказане майно з підстав, зазначених у клопотанні.

Власник майна ОСОБА_5 та його представник адвокат ОСОБА_10 у судовому засіданні вказав, що ПП ОСОБА_8 здійснювалось придбання пиловника у ДП «Березнівське лісове господарство». Кожне придбання підтверджувалось оформленням супровідних документів у вигляді товарно транспортних накладних та специфікації поколодного обліку. Вказана деревина доставлялась на пилораму, де і здійснювався розпил на бруси. Після цього матеріал складувався та зберігався на території пилорами під відкритим небом. 18.01.2017 року вказана лісопродукція була завантажена та відправлена замовнику, при цьому водію було надано всі оригінали первинних супровідних документів на вантаж та оформлено відповідні ТТН для здійснення вантажоперевезення лісопродукції. 18.01.2017 року завантажений автомобіль був зупинений працівниками поліції та доставлений на територію Березнівського ВП. Вважає клопотання про накладення арешту необґрунтованим, безпідставним та упередженим, оскільки покликання слідчого на те, що відповідність копій супровідних документів оригіналу ставиться під сумнів, а тому неякісна копія не може доводити факту їх не відповідності чи вказувати на злочинність дій. Просять у задоволенні клопотання про накладення арешту на майно відмовити.

Заслухавши пояснення слідчого та прокурора, власника майна та його представника, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Згідно витягу із ЄРДР від 19.01.2017 року внесено відомості до реєстру за ознаками злочину передбаченого ст.198 КК України по факту того що, 18.01.2017 року приблизно о 18.00 годині на 47 км автодороги Т-1811 «Клесів-Михалин-Березне» працівниками Березнівського ВП Сарненського ВП ГУ НП в Рівненській області зупинено автомобіль «RENAULT MAGNUM», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з причепом «SCHMITZ», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_6 , який перевозив пиломатеріали.

Згідно товарно-транспортних накладних та специфікацій ДП «Березнівське лісове господарство» ПП ОСОБА_8 було придбано: 25.10.2016 року пиловник сосни в загальному об`ємі 8,530 м.куб., 25.10.2016 року пиловник сосни в загальному об`ємі 9,470 м.куб., 30.09.2016 року пиловник сосни в загальному об`ємі 8,800 м.куб., 30.09.2016 року пиловник сосни в загальному об`ємі 12,180 м.куб., 30.09.2016 року пиловник сосни в загальному об`ємі 10,030 м.куб., що підтверджується відповідними накладними та специфікацією.

Відповідно до накладної №5 від 18 січня 2017 року, ПП ОСОБА_8 передав ОСОБА_5 28 м.куб. пиломатеріалу обрізного в асортименті.

Згідно накладної №6 від 18 січня 2017 року, ПП ОСОБА_8 передав ОСОБА_5 6,8 м.куб. пиломатеріалу обрізного в асортименті.

Протоколом огляду від 19.01.2017 року встановлено, що автомобіль марки «Renault Magnum», що має реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 з напівпричепом марки «Schmitz», що має реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_6 , завантажений пиломатеріалами об`ємом 34,8 метрів кубічних.

Згідно ст.1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зі змінами, внесеними Протоколом N 11, що ратифікований Законом N 475/97-ВР від 17.07.1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно ч.2 ст.131 КПК України, одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

У відповідності з ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч.2 цієї ж статті арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Речовими доказами, згідно з ст.98 КПК України, є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, на підставі наявних письмових доказів, пояснень сторони обвинувачення та сторони представника власника майна та свідка, у судовому засіданні слідчим суддею достовірно встановлено факт відповідності об`єму завантаженого автомобіля представленим документам.

Покликання сторони обвинувачення на той факт, що копії супровідних документів неякісні, слідчий суддя не може покласти в основу підстав для накладення арешту на майно, оскільки власником майна представлено їх оригінал.

Крім того, слідчому судді не представлено жодних доказів, які б вказували на те, що майно зазначене у клопотанні, може бути предметом злочину, передбаченого ст.198 КК України.

Абзац другий ч.1 ст.170 КПК України передбачає певні ризики, наявність яких свідчить про необхідність арешту майна. Такими ризиками є запобігання можливості приховування майна, його пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно ч.1 ст.173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої ст.170 цього Кодексу.

Натомість у клопотанні слідчий тільки покликався на зазначені ризики але жодним чином не довів наявність вказаних ризиків, що свідчить про безпідставність клопотання.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).

При цьому у рішеннях у справах «Фокм, Кемпбел і Гарлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук і Йонкало проти України» Судом указано про те, що доцільність та вмотивованість застосування заходів забезпечення кримінального провадження передбачає існування фактів або інформації, які повинні задовольнити об`єктивного спостерігача в тому, що особа, щодо якої розглядається питання, вчинила злочин; такі факти не можуть спиратися на голе припущення, і повинні бути чимось більшим, ніж нечітка здогадка або непідтверджена підозра.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «East/West Alliance Limited» проти України», будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи.

З огляду на це слід зазначити, що арешт майна за відсутністю передбачених для цього підстав може порушити право власника на вільне використання належного йому майна, що буде суперечити загальним засадам володіння особою майном, приписам національного законодавства та вимогам ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини (зокрема, справи «Баландіна проти України, «Батрак проти України», «Панов проти України»).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Смирнов проти України» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою майна у кримінальному провадженні належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку - вимагати охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей (майна) державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя вважає що відсутні законні підстави для накладення арешту на майно, оскільки виходячи із положень Європейської Конвенція про захист прав і основних свобод людини від 4 листопада 1950 року, ратифікувавши яку 17 липня 1997 p., держава Україна визнала не лише право на «мирне володіння майном», а й згідно із положеннями ст.1 Протоколу №1 до Конвенції визнала обов`язок щодо запобігання свавільному захопленню власності, конфіскації, експропріації та іншим порушенням принципу безперешкодного користування своїм майном.

Керуючись ст.ст.167, 171-173, 309 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:
В задоволенні клопотання слідчого Березнівського ВП Сарненського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000036 від 19 січня 2017 року, за ознаками злочину, передбаченого ст.198 КК України - відмовити.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Рівненської області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1