Справа № 464/3377/15-к
пр.№ 1-кп/464/15/16
У Х В А Л А
14.12.2016 року Сихівський районний суд м. Львова в складі колегії суддів:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Сихівського районного суду міста Львова обвинувальний акт у кримінальному провадженні, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003195 від 05.12.2014 року про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 186, ч.5 ст.185, ч. 3 ст. 185 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,
з участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_7 ,
обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
в с т а н о в и в :
В провадженні суду перебуває вказане кримінальне провадження.
В судовому засіданні відповідно до ст. 331 КПК України судом поставлено на обговорення питання щодо доцільності продовження обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки строк тримання під вартою обвинувачених закінчується 31.12.2016 р.
Прокурор ОСОБА_7 вважає за доцільне продовжити обвинуваченим запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки підстави, які враховувалися судом при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на даний час не змінилися.
Обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та їх захисники ОСОБА_9 і ОСОБА_8 вважають недоцільним продовження запобіжного заходу.
Заслухавши думку учасників судового провадження, колегія судів приходить до переконання, що запобіжний захід обвинуваченим у виді тримання під вартою слід продовжити.
Згідно із ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
Ухвалами слідчого судді Сихівського районного суду м.Львова від 02.03.2015 р. обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 обрано міру запобіжного заходу тримання під вартою із визначеним розміром застави по 50 000 грн. кожному.
Даний строк неодноразово продовжувався, зокрема востаннє ухвалою колегії суддів Сихівського районного суду м. Львова від 02.11.2016 р. обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 продовжено строк тримання під вартою до 31.12.2016 року включно.
Відповідно до положень ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законне, тобто передбачене внутрішнім законодавством тримання особи під вартою з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, не є порушенням права особи на свободу та особисту недоторканість. Крім цього, відповідно до зазначеної норми Конвенції, звільнення особи повинно обумовлюватися гарантіями явки в судове засідання.
Враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який не працює, не одружений, раніше неодноразово судимий, його вік, матеріальний стан, те, що він обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, серед яких є особливо тяжкий і тяжкий, колегія суддів приходить до висновку, що ряд обставин, які враховувалися судом при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на даний час не змінилися, зокрема, наявність ризику, що такий може продовжити займатись злочинною діяльністю та ухилятися від виконання процесуальних обов`язків під час судового розгляду, а тому колегія суддів вважає, що є всі підстави вважати, що застосування до обвинуваченого більш м`якого, окрім виняткового запобіжного заходу у виді тримання під вартою не зможе запобігти зазначеним ризикам, а тому дію раніше обраного запобіжного заходу з можливістю внесення застави у раніше визначеному розмірі слід продовжити.
У зв`язку з наведеним, строк тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою слід продовжити до 11.02.2017 року включно, що за наведених вище обставин є доцільним.
Враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_6 , який не працює, раніше відповідно до ст. 89 КК України судимості не має, його вік, матеріальний стан, не одружений, те, що він обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, колегія суддів приходить до висновку, що ряд обставин, які враховувалися судом при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на даний час не змінилися, зокрема, наявність ризику, що такий може продовжити займатись злочинною діяльністю та ухилятися від виконання процесуальних обов`язків під час судового розгляду, а тому колегія суддів вважає, що є всі підстави вважати, що застосування до обвинуваченого більш м`якого, окрім виняткового запобіжного заходу у виді тримання під вартою не зможе запобігти зазначеним ризикам.
У зв`язку з наведеним, строк тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою слід продовжити до 11.02.2017 року включно, що за наведених вище обставин є доцільним.
Керуючись ст.ст. 183, 331 КПК України,
у х в а л и в :
Строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 продовжити на 60 днів, а саме до 11.02.2017 року включно.
Строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 продовжити на 60 днів, а саме до 11.02.2017 року включно.
Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.
Головуючий: ОСОБА_1
Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3