АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи: 653/3539/16-к Головуючий в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Номер провадження: № 11-кп/791/ 358/17 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч. 3 ст. 185КК України

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 квітня 2017 року колегія суддів судової палати в кримінальних справах Апеляційного суду Херсонської області у складі:
головуючого судді:ОСОБА_2
суддів:ОСОБА_3 ОСОБА_4
при секретаріОСОБА_5
за участі прокурора: ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні кримінальне провадження за апеляційною скаргою першого заступника прокурора Херсонської області на вирок Генічеського районного суду Херсонської області від 31 січня 2017 року відносно:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Генічеськ Херсонської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , не одруженого, не працюючого, з середньою освітою, не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:
Вироком Генічеського районного суду Херсонської області від 31 січня 2017 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

Відповідно до ст. 75 КК України, звільнено від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 2 роки.

У відповідності зі ст. 76 п.п. 2,3,4 КК України покладено обов`язки: періодично з`являтися на реєстрацію в кримінально-виконавчій інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції.

Вирішено питання про судові витрати та речові докази.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_7 не обирався.

Суд першої інстанції визнав ОСОБА_7 винуватим у тому, що він умисно з корисливих мотивів, таємно 21.09.2016 року приблизно о 23:00 годині, прибув до торгівельного трейлера, розташованого у міському парку «ім. Т.Г.Шевченка» в м. Генічеську, Херсонської області, де через вікно проник всередину трейлера, звідки незаконно викрав два апарати для приготування коктейлів «Масар», що належать ОСОБА_8 , вартість яких відповідно до висновку експерта № 510-МТ від 24.10.2016 року складає 7000,00 грн. за 1 шт., після чого викраденим розпорядився на свою користь, спричинивши потерпілій матеріальні збитки на суму 14000,00 грн.

Дії обвинуваченого судом кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у приміщення.
В поданій апеляційній скарзі перший заступник прокурора Херсонської області просить резолютивну частину вироку змінити через неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність, покласти на обвинуваченого ОСОБА_7 обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч.1 та п. 2 ч 2 ст. 76 КК України, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з пить пробації про зміну місця проживання, роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

В решті вирок суду першої інстанції в решті вирок залишити без змін.

Прокурор вказує, що законом України № 1492-VIII від 07.09.2016 року "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо забезпечення виконання кримінальних покарань та реалізації прав засуджених" до ст. 76 КК України внесено зміни, згідно з якими нагляд за особами, звільненими від відбування покарання з випробуванням, здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання, роботи або навчання засудженого.

З огляду на те, що ОСОБА_7 вчинив злочин, за який його засуджено 21.09.2016 року, тобто після внесення змін Законом України № 1492-VIII від 07.09.2016 року до ст. 76 КК України, суд неправильно застосував зазначену норму закону та допустив неконкретизацію виконання обвинуваченим призначеного покарання у частині покладених на нього обов`язків.

Інші учасники судового провадження вирок не оскаржували.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та, обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія приходить до наступного.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення за встановлених і викладених у вироку обставин та кваліфікацію його дій за ч. 3 ст.185 КК України в апеляційній скарзі прокурором не оспорюються. Вирок колегією суддів в апеляційному порядку переглядається в частині призначеного обвинуваченому покарання в межах доводів апеляційної скарги.

Суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_7 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.185 КК України 21.09.2016 року, тобто на момент вчинення кримінального правопорушення діяла ст. 76 КК України (в редакції Закону України № 1254-VI від 14.04.2009 року).

Зміни до ст. 76 КК України (в редакції Закону № 1492-УШ від 07.09.2016 року), набули чинності 08.10.2016 року, відповідно до яких у разі звільнення від відбування покарання з випробуванням суд покладає на засудженого такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

2. На осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням, суд може додатково покласти такі обов`язки:

1) попросити публічно або в іншій формі пробачення у потерпілого;

2) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Таким чином, нова редакція ст. 76 КК України, яка зобов`язує суд покласти певні обов`язки на засудженого, на відміну від попередньої (редакції Закону України № 1254-VI від 14.04.2009 року), погіршує його становище.

Відповідно до ч. 2 ст.4 КК України злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Згідно з ч. 2 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.

З огляду на викладене, слід дійти висновку, що суд першої інстанції при покладенні на обвинуваченого обов`язків, передбачених ч.1 ст. 76 КК України вірно застосував редакцію цієї статті відповідно до Закону України № 1254-VI від 14.04.2009 року.

Крім того необхідно зазначити, що відповідно до ст. ч 2 ст. 7, ст.14 Закону України «Про пробацію», який набув чинності на час ухвалення оскаржуваного вироку, підставою для застосування пробації є обвинувальний вирок, яким особу звільнено від відбування покарання з випробуванням .

Статтею 19 цього Закону визначається, що права, обов`язки, відповідальність, правовий та соціальний захист персоналу органу пробації визначаються Законом України "Про Державну кримінально-виконавчу службу України" та цим Законом.

Правові основи організації та діяльності Державної кримінально-виконавчої служби України, її завдання та повноваження визначаються Законом України "Про Державну кримінально-виконавчу службу України", який був чинний як на час ухвалення оскаржуваного вироку, та і на час апеляційного перегляду цього вироку.

Статтею 10 Закону України "Про Державну кримінально-виконавчу службу України" передбачено, що кримінально-виконавча інспекція - орган, який виконує покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю, громадських робіт, виправних робіт та здійснює контроль за поведінкою осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням або умовно-достроково, а також звільнених від відбування покарання вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до трьох років.

Наведене свідчить, що суд першої інстанції вірно визначив орган, який має виконувати призначене ОСОБА_7 покарання з випробуванням та вирішувати питання пробації, а доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах Закону.

З огляду на викладене, судова колегія приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги першого заступника прокурора Херсонської області

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу першого заступника прокурора Херсонської області залишити без задоволення.

Вирок Генічеського районного суду Херсонської області від 31 січня 2017 року відносно ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і з цього часу протягом 3-х місяців може бути оскаржена до до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді: (три підписи)

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

Копія вірна, ухвала набирає законної сили 13.04.2017 року

Суддя: ОСОБА_2