Придніпровський районний суд м.Черкаси
УХВАЛА
Номер провадження 1-кс/711/948/17

Справа № 711/2519/17

06 квітня 2017 року

Слідчий суддя Придніпровського районного суду міста Черкаси ОСОБА_1 , за участю:
секретар ОСОБА_2 , прокурор ОСОБА_3 , заявник ОСОБА_4 ,
розглянувши скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора Черкаської області ОСОБА_5 , яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:
Заявник звернувся до суду 31.03.2017р. зі скаргою, в якій просив зобов`язати прокурора Черкаської області доручити уповноваженій особі внести до ЄРДР відомості про кримінальне правопорушення за його повідомленням від 24.03.2017р. за фактом вчинення працівниками Черкаського відділу поліції кримінальних правопорушень «Службова підробка» та «Приховування злочину».

В обґрунтування скарги зазначено, що 24.03.2017р. заявник передав прокурору Черкаської області заяву, в якій повідомив про вчинення старшим інспектором Черкаського відділу поліції ОСОБА_6 злочинів, передбачених ст.ст.366, 396 КК України, який за наслідками перевірки заява ОСОБА_4 склав 20.10.2016р. висновок, в якому виклав завідомо неправдиві відомості. Проте прокурором були проігноровані вимоги ст.214 КПК України і не внесені відповідні відомості до ЄРДР.

В судовому засіданні заявник підтримав вимоги скарги і просив її задовольнити. Пояснив, що у висновку від 20.10.2016р., за результатами розгляду заяви ОСОБА_4 , інспектор поліції ОСОБА_6 перекрутив відомості, які містилися в його заяві та зазначив, що ОСОБА_7 отримав спадщину у вигляді 1/2 частини будинку від матері ОСОБА_4 .. Таке перекручення фактів призвело до прийняття неправильного по суті рішення, що у свою чергу перешкодило початку досудового розслідування за фактом вчинення ОСОБА_7 кримінальних правопорушень. Зауважив, що у своїй заяві від 24.03.2017р. він чітко виклав обставини злочину, але прокурор всупереч вимог ст.214 КПК України не розпочав досудове розслідування.

Прокурор заперечував проти задоволення скарги. Пояснив, що у встановлений ч.1 ст.214 КПК України строк не були внесені до ЄРДР відомості за заявою ОСОБА_4 , оскільки складена ним заява про кримінальне правопорушення не містить об`єктивних даних, які дійсно свідчать про вчинення кримінального правопорушення. Просив відмовити у задоволенні скарги в повному обсязі.

Заслухавши пояснення учасників судового провадження, дослідивши надані письмові документи, вважаю що скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 24.03.2017р. заявником подано до прокуратури повідомлення про злочин. В заяві заявник зазначив про вчинення інспектором поліції ОСОБА_6 дій, які містять ознаки злочинів, передбачених ст.ст.366, 396 КК України.

Натомість відомості за зазначеною заявою не були внесені до ЄРДР у передбачений законом 24 годинний термін, тому заявник звернувся до слідчого судді з зазначеною скаргою.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені дії чи бездіяльність прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до пп.2 п.1 розділу ІІ Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генпрокуратури України від 06.04.2016р. №139, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Положення ч.1 ст.214 КПК України та пункт 2.2 Інструкції, затвердженої наказом МВС України №700 від 14.08.2012р., зобов`язують слідчого, прокурора невідкладно, але не пізніше 24-х годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, внести до ЄРДР відповідні відомості та розпочати розслідування, але тільки по заявах або повідомленнях, які містять ознаки кримінального правопорушення, а не по будь-яким іншим.

На такий обов`язок слідчого, прокурора вказують вимоги частин 3, 4 і 5 ст.214 КПК, згідно з якими до ЄРДР вносяться відомості про кримінальне правопорушення, короткий виклад обставин, які свідчать про вчинення саме кримінального правопорушення, його попередню правову кваліфікацію із зазначенням статті (частин статті) закону України про кримінальну відповідальність, тобто Кримінального кодексу України, зміст повідомлення слідчим прокурора про підставу початку досудового розслідування.

Тож положення ст.214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч.1 ст.2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого ним Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину - кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Таким чином, підставами вважати заяву чи повідомлення саме про вчинення злочину є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). При цьому реальність конкретної події злочину має визначатись наявністю об`єктивних даних, що свідчать про ознаки об`єктивної сторони злочину, тобто даних про наявність суспільно небезпечного діяння для злочинів з формальним складом та, додатково, даних про наслідки для злочинів з матеріальним складом.

Аналіз змісту заяви ОСОБА_4 від 24.03.2017р. свідчить, що її зміст не відповідає вищезгаданим вимогам кримінально-процесуального законодавства, оскільки не містить даних про реальність кримінально-караних діянь, передбачених ст.ст.366, 396 КК України.

В цьому контексті варто враховувати, що основним складовим елементом об`єктивної сторони будь-якого злочину є його суспільна небезпечність. Злочин серед інших правопорушень характеризується найвищим ступенем суспільної небезпечності і саме це дозволяє відмежовувати його від близьких за об`єктивними і суб`єктивними ознаками інших правопорушень (адміністративних, дисциплінарних та інших).

Аналіз змісту висновку від 20.10.2016р., який доданий заявником до його повідомлення про злочин на підтвердження факту вчинення кримінального правопорушення, в порівнянні зі змістом заяви ОСОБА_4 від 16.06.2016р. свідчить про наявність розбіжностей у викладенні інспектором поліції обставин, які стали приводом для звернення ОСОБА_4 до правоохоронних органів. Такі розбіжності полягають лише у неправильному зазначенні імені спадкодавця, від якого отримав спадкове майно ОСОБА_7 .. Натомість саме рішення у формі висновку за результатами розгляду звернення ОСОБА_4 ґрунтується на тому, що ствердження заявника про незаконне привласнення ОСОБА_7 1/10 частини будинку шляхом зловживання службовим становищем є необґрунтованим і свідчить не про вчинення злочину, а про наявність спору про право на нерухоме майно, тобто цивільно-правовий спір. Таким чином, неправильне написання імені спадкодавця у висновку не впливає на сутність рішення інспектора, а відтак відсутні об`єктивні ознаки того, що такі неточності допущені внаслідок вчинення дій, які за ступенем суспільної небезпечності очевидно можна розцінювати, як злочинні.

Припущення заявника про вчинення інспектором саме злочину, внаслідок зазначення в описовій частині висновку від 20.10.2016р. недостовірних даних щодо особи спадкодавця, від якого отримав спадок ОСОБА_7 , ґрунтуються на суб`єктивній оцінці та ставленні до зазначених обставин заявника, оскільки злочинність таких дій не є очевидною та не підтверджується ніякими об`єктивними даними, а тому зазначене не може бути підставою для ініціювання кримінального провадження та проведення досудового розслідування.

Таким чином, вважаю, що прокурором не порушено вимог кримінально-процесуального законодавства, що регламентують порядок розгляду заяв та повідомлень про кримінальні правопорушення, а тому скарга задоволенню не підлягає.

На підставі вищевикладеного і керуючись ст.303, 306, 307 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні скарги ОСОБА_4 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали проголошений 10 квітня 2017 року о 08год 30хв.

Слідчий суддя: ОСОБА_1