№ 1-кс/756/4/17
У Х В А Л А
Іменем України

07 березня 2017 року слідчий суддя Оболонського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора Київської місцевої прокуратури № 5 ОСОБА_3 , скаржника ОСОБА_4 ,

розглянувши скаргу ОСОБА_4 на постанову прокурора Київської місцевої прокуратури № 5 ОСОБА_5 від 10.10.2016 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004659 від 22.05.2015 року

В С Т А Н О В И В
До Оболонського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_4 на постанову прокурора Київської місцевої прокуратури № 5 про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0004659 від 22.05.2016 року, за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із не встановленням достатніх доказів для доведеності винуватості особи в суді та вичерпанням можливості їх отримати.

Не погоджуючись із даним рішенням, представник потерпілого ОСОБА_7 звернувся до суду зі скаргою на постанову прокурора, вказуючи про те, що такі висновки суперечать фактичним обставинам справи, прокурором не були досліджені докази зібрані під час досудового розслідування у їх сукупності, крім того, прокурор не мав достатніх підстав для закриття кримінального провадження у зв`язку із тим, що на момент прийняття оскаржуваного рішення не було розглянуто клопотання про вчинення слідчих дій, подане представником 06.10.2016 року.

У судовому засіданні представник скаржника вимоги скарги підтримав у повному обсязі, просив її задовольнити з підстав, викладених у ній.

Прокурор проти задоволення скарги заперечувала, вказала про те, що аналізуючи докази, зібрані в ході досудового розслідування, нею з урахуванням інформації, повідомленої свідками, не було встановлено достатніх доказів для беззаперечного доведення винуватості ОСОБА_6 в суді, при цьому можливості їх тримати вичерпані. А відтак, постанова є законною, а скарга необґрунтованою.

Вислухавши думки учасників процесу, дослідивши документи, додані до скарги, та матеріали, на підставі яких прийнято рішення про закриття кримінального провадження, слідчий суддя встановив наступне.

У провадженні СВ Оболонського РУ ГУ МВС України перебувало кримінальне провадження за заявою ОСОБА_7 по факту нанесення йому тілесних ушкоджень 21.05.2015 року ОСОБА_6 . Попередня правова кваліфікація за ч. 2 ст. 125 КК України. 06.01.2016 року ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення.

У ході досудового розслідування були допитані свідки, проведені інші слідчі дії за їх участю, отриманий висновок судово-медичного експерта, щодо ушкоджень ОСОБА_7 спричинених йому 21.05.2015 року.

Дослідивши матеріали кримінального провадження № 0004659 убачається, що органом досудового розслідування здобуті суперечливі докази - показання свідків обвинувачення та захисту. При цьому зі свідками ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 були проведені слідчі експерименти з метою перевірки їх показів, в ході яких останні підтвердили версію потерпілого про характер протиправних дій підозрюваного. На підтвердження факту заподіяння ОСОБА_7 тілесних ушкоджень певної тяжкості був отриманий висновок судово-медичного експерта.

Допитаний свідок ОСОБА_11 , який був очевидцем подій 21.05.2015 року підтвердив, що між потерпілим та підозрюваним був конфлікт, але заперечив нанесення один одному будь-яких ударів. Аналогічні показання дали свідки ОСОБА_12 , ОСОБА_6 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , кожен з яких підкреслив, що будь-яких тілесних ушкоджень ОСОБА_7 не мав.

Таким чином, між вказаними вище показаннями свідків існують розбіжності, не усунувши які, прокурор ОСОБА_5 винесла оскаржуване рішення, взявши до уваги показання свідків захисту і не зазначивши причини не врахування інших доказів.

Згідно до ст. 94 КПК України слідчий, прокурор за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Однак, як убачається з оскаржуваної постанови вказані вимоги було проігноровано.

Крім того, у постанові про продовження строку досудового розслідування від 09.09.2016 року керівником Київської місцевої прокуратури № 5 ОСОБА_17 зазначений перелік слідчих дій, що необхідно провести до закінчення досудового розслідування, серед яких є одночасний допит свідків ОСОБА_18 та ОСОБА_19 . Проте дана слідча дія виконана не була з причин перебування свідка ОСОБА_19 на лікарняному, про що вказано у рапорті складеному слідчим ОСОБА_20 07.10.2016 року. При цьому у матеріалах провадження відсутня інформація про те, що провести цю дію не є можливим у подальшому.

Оскаржувана постанова містить посилання на заяву особи, яка не має процесуального статусу у вказаному провадженню, не була допитана як свідок, проте прокурор бере до уваги заяву цієї особи ОСОБА_21 про обмовляння ОСОБА_7 ОСОБА_6 . Крім того, виникає сумнів щодо джерела походження вказаної заяви, яка, з точки зору вимог кримінального процесуального закону, не може вважатися доказом.

Також, при закритті кримінального провадження не було вирішено клопотання представника потерпілого, поданого 06.10.2016 року про проведення слідчих дій з метою встановлення доказів винуватості ОСОБА_6 , натомість у постанові зазначено про відсутність можливості отримання доказів винуватості останнього.

З урахуванням викладеного вище, вважаю постанову прокурора Київської місцевої прокуратури № 5 ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження № 0004659 за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, передчасною та такою, що винесена без належної оцінки зібраних доказів.

У зв`язку із чим скарга підлягає частковому задоволенню.

При цьому вимога порушена у скарзі, щодо зобов`язання прокурора завершити досудове розслідування та направити до суду обвинувальний акт, не відноситься до компетенції слідчого судді, а відтак не може бути предметом розгляду у порядку глави 26 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :
Скаргу ОСОБА_4 на постанову прокурора Київської місцевої прокуратури № 5 ОСОБА_5 від 10.10.2016 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004659 від 22.05.2015 року задовольнити.

Постанову прокурора Київської місцевої прокуратури № 5 ОСОБА_5 від 10.10.2016 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004659 від 22.05.2015 року, скасувати, а матеріали кримінального провадження №0004659, направити для проведення досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає, набирає законної сили після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1