АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження № 11сс/790/2033/16 Слідчий суддя: ОСОБА_1
Справа № 640/9680/16-к Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ст.173 КПК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря - ОСОБА_5 ,
прокурора - ОСОБА_6 ,
представника власника майна - ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові матеріали за апеляційною скаргою ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 5 липня 2016 року, якою задоволено клопотання слідчого у кримінальному провадженні № 0000607 та накладено арешт на майно, -
В С Т А Н О В И Л А :
Цією ухвалою слідчого судді було задоволено клопотання слідчого у кримінальному провадженні № 0000607, та накладено арешт на майно.
Слідчий суддя дійшов висновку про доведеність слідчим підстав для задоволення клопотання, оскільки вилучене ним майно є доказом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України.
Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, ОСОБА_8 , який вказує що він є власником арештованого майна, подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 5 липня 2016 року скасувати та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого. Одночасно апелянт порушує питання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали від 05.07.2016 року, обгрунтовуючи це тим, що про розгляд клопотання про арешт майна ОСОБА_8 повідомлений не був, а про існування оскаржуваної ухвали дізнався лише 06.10.2016 року.
В апеляційній скарзі ОСОБА_8 посилається на відсутність підстав для звернення до суду з клопотанням про накладення арешту на майно. Слідчий суддя на його думку не звернув уваги на порушення вимог КПК України при складанні протоколу обшуку, оскільки у графі учасники обшуку відсутні дані про власника. Зазначає про відсутність підстав для накладення арешту на майно особи, яка не є підозрюваною. Обшук проводився 15.06.2016 року, а з клопотанням прокурор звернувся тільки 02.07.2016 року. Посилається на практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої необхідно забезпечувати не лише суспільний інтерес, але й права особи.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника власника майна, який підтримав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційну скаргу, думку прокурора, яка заперечувала проти вимоги апелянта, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів вважає можливим задовольнити вказане клопотання та не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги. Як вбачається з матеріалів справи розгляд клопотання про арешт майна відбувався без належного виклику його власника. Посилання апелянта про отримання ним копії оскаржуваної ухвали 06.10.2016 року не спростовані, тому враховуючи, що апеляційна скарга датована 10.10.2016 роком, надійшла до апеляційного суду 14.12.2016 року, а з поштового конверту не виявляється можливим встановити точну дату здійснення поштового відправлення, з метою забезпечення права особи на апеляційне оскарження, колегія суддів приходить до висновку про задоволення клопотання про поновлення апеляційного строку та вважає його пропущеним з поважних причин. За матеріалами клопотання слідчого вбачається, що 01.06.2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000607 були внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України, а саме про те, що в період з 2014 року по теперішній час службові особи ДП «Український державний центр по експлуатації спеціалізованих вагонів», правонаступником якого є регіональна філія «Панютинський вагоноремонтний завод» ПАТ «Українська залізниця», зловживаючи службовим становищем, за попередньою змовою групою невстановлених осіб, з метою заволодіння коштами підприємства, перерахували кошти за надання послуг та товарів по господарським договорам без мети здійснення реальної господарської операції з ТОВ «Техком В», ТОВ «Вагон ремонт комплект Донбас», які мають ознаки фіктивності. Досудовим розслідуванням встановлено, що службові особи філії «Панютинський вагоноремонтний завод» ПАТ «Українська залізниця» мають намір на привласнення та розтрату майна філії шляхом вивезення автотранспортом з території підприємства запасних частин для вантажних вагонів з подальшою їх реалізацією за готівку. Крім того, в ході огляду місця події 14.06.2016 року встановлено, що з території філії було здійснено вивіз майна без відповідних супровідних документів. Директором філії є ОСОБА_8 . Звертаючись з клопотанням про арешт майна, вилученого за місцем мешкання ОСОБА_8 , слідчий посилався на його відповідність ознакам речових доказів та необхідність проведення із зазначеним майном документальних перевірок та експертиз. Статтею 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, і у такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, де вказано, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Апеляційний суд погоджується з доводами клопотання слідчого та обґрунтованістю висновку слідчого судді про необхідність накладення арешту на майно, враховуючи, що мобільні телефони та ноутбук могли містити інформацію про відомості в період вчинення кримінального правопорушення, на банківські картки імовірно перераховувалися кошти від злочинної діяльності, а вилучені документи містять підписи та відтиски печаток підприємств, які є учасниками злочинної схеми. Колегія суддів вважає, що на час розгляду клопотання, слідчим було доведено необхідність накладення арешту на майно та його значення у кримінальному провадженні. Доводи апелянта щодо порушення слідчим строків звернення з клопотанням є безпідставними, оскільки обшук було проведено 15.06.2016 року, а клопотання було направлено поштою, відповідно до відтиску штемпеля на конверті 17.06.2016 року (а.с. 17), що відповідає вимогам ст. 171 КПК України. Посилання ОСОБА_8 на відсутність підстав для постановлення ухвали про арешт майна у зв`язку із існуванням ухвали про надання дозволу на обшук є помилковими та не ґрунтуються на вимогах КПК України. Апеляційний суд не погоджується з твердженням апелянта, що вказане майно не є тимчасово вилученим майном, а ніби то майном, вилученим згідно ухвали про надання дозволу на обшук, і тому, як вказує апелянт, відсутні правові підстав для його арешту, оскільки таке твердження не відповідає змісту ст. ст. 167, 168 КПК України, і прийняття рішення про арешт цього майна відповідає вимогам ст. 170 КПК України.
Разом з цим, прокурор апеляційному суду повідомила, що на даний час минула потреба в арешті вилученого під час обшуку мобільного телефону IPHONE 6, срібного кольору, IMEI НОМЕР_1 та банківських карток, оскільки на теперішній час з цими речами проведені всі необхідні слідчі дії. Однак, апеляційний суд вважає, що на час розгляду клопотання слідчим суддею існували достатні підстави для накладення арешту на це майно, і завершення слідчих дій з цими речами та як слідство відсутністю подальшої необхідності у його арешті не було предметом розгляду слідчого судді.
За таких обставин, апелянт може скористатися свої правом, передбаченим ст. 174 КПК України, та звернутися до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна, у накладенні арешту на яке відпала потреба. Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді за доводами апеляційної скарги ОСОБА_8 .
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А :
Клопотання ОСОБА_8 про поновлення строку на подачу апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 05.07.2016 року задовольнити, а вказаний строку поновити.
Апеляційну скаргу ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 5 липня 2016 року, якою задоволено клопотання слідчого у кримінальному провадженні № 0000607 та накладено арешт на майно залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Головуючий
Судді