Справа № 462/4278/14-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/168/17 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2017 року року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

Головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарях ОСОБА_5 ,

з участю прокурорів ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Залізничного районного суду м. Львова від 15 листопада 2016 року,

в с т а н о в и л а :
Цим вироком суду

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львова, українця, громадянина України, проживаючого на АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України та обрано йому покарання у виді 250 (двісті п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 4250 (чотири тисячі двісті п`ятдесят) грн. з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями на підстриємствах, установах, організаціях всіх форм власності терміном на 3 /три/ роки.
Звільнено ОСОБА_7 від покарання у виді 250 (двісті п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 4250 (чотири тисячі двісті п`ятдесят) грн., з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями на підстриємствах, установах, організаціях всіх форм власності терміном на 3 (три) роки у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
Вирішено питання з судовими витратами.

Вироком суду ОСОБА_7 визнано винним та засуджено за те, що він перебуваючи на посаді начальника відділу житлового господарства Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради відповідно до розпорядження № 119-к від 27 лютого 2012 року, будучи службовою особою уповноваженою виконувати адміністративно-господарські функції щодо здійснення технічного нагляду за виконанням робіт по поточному ремонту покрівлі будинку № 280 на вул. Городоцькій у м. Львові у відповідності до розподілених бюджетних коштів за житлово-комунальне господарство Залізничного району м. Львова у 2011 році, всупереч п.п. 1.1, 3.6, 3.7 посадової інструкції, затвердженої головою Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради від 18 жовтня 2011 року, достовірно знаючи те, що в акті приймання виконаних підрядних робіт форми КБ-2в за листопад 2011 року, містяться недостовірні дані щодо використаних будівельних матеріалів, а саме - завищено обсяг закладених під час поточного ремонту покрівлі будівельних матеріалів та вартість самих робіт, діючи умисно, використовуючи своє службове становище всупереч інтересам служби, підписав такі документи.
Не погодившись з таким рішенням суду обвинувачений ОСОБА_7 подав апеляційу скаргу, в якій вважає, що даний вирок суду винесений з порушенням норм матеріального права, так як в його діях відсутній склад злочину, передбачений ст. 366 КК України. Зазначає, що ні матеріалами органів досудового розслідування, ні судом його вина, а саме умисел на вчинення службового підроблення не встановлений і не доведений. Вказує, що у вироку суду допущено неточності в показах експерта ОСОБА_8 , а відповідно і неправильна трактовка окремих пунктів експертизи, які суд з незрозумілих причин прийняв до уваги. Стверджує, що він не вчиняв вищезазначеного злочину, хоча дійсно підписав акт приймання виконаних робіт після перевірки виконання таких.

Просить даний вирок суду скасувати, а кримінальне провадження відносно нього закрити за відсутності в його діях складу злочину.

Заслухавши доповідь судді, думку обвинуваченого ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу, міркування прокурора щодо залишення вироку суду без змін, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Так, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, суд першої інстанції, на думку колегії суддів, правильно встановив фактичні обставини вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення. Висновки суду про доведеність його вини ґрунтуються на досліджених у судовому засіданні доказах, які детально викладенні у вироку і яким суд дав належну оцінку.

При цьому, незважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_7 не визнав свою винуватість у скоєнні інкримінованого йому злочину, така підтверджується сукупністю доказів, зібраних органом досудового слідства та перевірених і досліджених судом, а саме: висновком судової будівельно-технічної експертизи № 09/13 від 07 жовтня 2013 року, згідно якого завищення вартості будівельно-монтажних робіт, що включені у акт виконаних піадрядних робіт ПП «Дах» по проведенню поточного ремонту шатрової покрівлі будинку № 280 на вул. Городоцькій у м. Львові № 10 від 09 грудня 2011 року на суму 9977 грн. у порівнянні до вартості фактично виконаних робіт становить 15438 грн., довідкою про вартість виконаних будівельних робіт /та витрати/ за листопад 2011 року від 09 грудня 2011 року, узгодженою ОСОБА_7 , відповідно до якої вартість будівельних робітна АДРЕСА_2 становить 99977 грн., актом приймання виконаних будівельних робіт №10 від 09 грудня 2011 року за листопад 2011 року, узгодженого ОСОБА_7 , згідно якого вартість будівельних робітна АДРЕСА_2 становить 99977 грн., розпорядженням Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради № 99-к від 18 жовтня 2011 року «Про прийняття на посаду начальника відділу житлового господарства А.Лаголи», згідно якого ОСОБА_7 прийнято на посаду начальника відділу житлового господарства Залізничної районної адміністрації за строковим договором (контрактом) з 18 жовтня 2011 року., посадовою інструкцією начальника відділу житлового господарства від 18 жовтня 2011 року, з якою 18 жовтня 2011 року ознайомлено під підпис ОСОБА_7 , відповідно до п. 3.7 якої начальник відділу житлового господарства визначає обсяги робіт, які необхідно виконати на об`єктах житлового господарства, здійснює перевірку обсягів та якість виконаних робіт, підписує акти виконаних робіт.
Також судом вірно прийнято до уваги покази експерта ОСОБА_8 , дані ним в судовому засіданні, який зазначив, що висновок експерта від 07 жовтня 2013 року № 09/13 є вірним та повістю відповідає зробленим ним обмірам та розрахункам. При цьому, останній вказав, що для проведення вказаної експертизи йому було достатньо безпосереднього доступу до об`єкту, наявність рулетки чи іншого вимірювального засобу. Жодних спеціальних пристроїв при проведенні експертизи ним не використовувалось. Під час здійснення перевірки проведених робіт можна було і візуально виявити деякі недоліки, наприклад кількість влаштованих люків чи слухових вікон.
Крім того, судом також взято до уваги покази свідка ОСОБА_9 , дані в судовому засіданні, який ствердив, що начальник відділу житлового господарства Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради зобов`язаний здійснювати контроль за проведенням ремонтних робіт на тому чи іншому об`єкті та регулярно відвідувати його.
І, оцінюючи покази експерта та свідка, судом вірно надано їм віри, оскільки вони знаходяться у об`єктивному взаємозв`язку з іншими матеріалами справи, нічим не спростовані, доповнюються іншими доказами.
При цьому заперечення своєї винності обвинуваченим, на думку колегії суддів, місцевим судом вірно відхилено, оскільки вони є суперечливі, не послідовні, не підтверджені належними та допустимими доказами, не відповідають фактичним обставинам справи, спростовуються об`єктивними доказами у справі, зокрема зазначеним висновком експерта, який обвинувачений фактично заперечив, однак не надав суду жодних доказів на його спростування та не заявляв суду клопотань щодо отримання таких доказів чи вирішення питання щодо призначення тієї чи іншої експертизи. Поясненнями експерта в ході розгляду справи, який чітко та послідовно вказав упущення з боку обвинуваченого при контролі та прийнятті робіт за адресою: АДРЕСА_2 та поясненнями свідка ОСОБА_9 , який ствердив необхідність контролю з боку обвинуваченого, будучи начальником відділу житлового господарства Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради, незалежно від часу перебування його на вказаній посаді.
Окрім того, судом першої інстанції вірно відхилено твердження обвинуваченого про те, що він не міг належно проконтролювати хід вказаних робіт, перебуваючи на посаді лише два місяці та без належних знань у вказаній галузі, оскільки стороною захисту не надано суду доказів, що обвинуваченого ОСОБА_7 призначено на посаду начальника відділу житлового господарства Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради з будь-якими обмеженнями чи застереженнями, приступаючи до виконання обов`язків начальника відділу житлового господарства Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради та приймаючи на себе виконання покладених на нього обов`язків, обвинувачений жодних застережень з приводу певних обставин, які б перешкоджали йому належно виконувати такі обов`язки, не зазначав, при підписанні акту не вказував на те, що він не може належним чином пересвідчитись у виконанні всіх перелічених у акті робіт та не звертав увагу на необхідність додаткової фахової допомоги з даних питань, що не суперечить посадовим обов`язкам начальника відділу житлового господарства Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради, який зобов`язаний визначати обсяги робіт, які необхідно виконати на об`єктах житлового господарства, здійснювати перевірку обсягів та якість виконаних робіт, підписувати акти виконаних робіт вжити згідно посадових обов`язків, які взяв на себе та з якими був належним чином ознайомлений ще 18 жовтня 2011 року, що стверджується власноручним підписом обвинуваченого ОСОБА_7 у Посадовій інструкції начальника відділу житлового господарства від 18 жовтня 2011 року.
Таким чином заперечення обвинуваченого щодо вчинення кимінального правопорушення судом розцінюється як спосіб захисту з метою переконати суд у непричетності його до скоєного злочину та уникнення ним відповідальності за скоєне.
За таких обставин, оцінюючи докази у їх сукупності, колегія суддів вважає, що факт скоєння злочину та винність обвинуваченого у вчиненні злочинних дій доведені повністю.
При цьому, дії обвинуваченого ОСОБА_7 вірно кваліфікувано за ч. 1 ст. 366 КК України, оскільки він будучи службовою особою, вчинив службове підроблення, а саме видачу завідомо неправдивих офіційних документів.
Обираючи покарання ОСОБА_7 , районний суд, на думку колегії суддів, вірно врахував характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, його наслідки, обставини та мотиви скоєння злочину, особу обвинуваченого, який на обліках у психоневрологічному та наркологічному диспансерах не перебуває, позитивно характеризується за місцем проживання, за місцем роботи у Залізничній районній адміністрації Львівської міської ради у період з 18 жовтня 2011 року по 16 березня 2012 року характеризується позитивно, обставини, які пом`якшують покарання та обставини, які обтяжують покарання відсутні.
На основі наведеного колегія суддів вважає, що покарання обвинуваченому ОСОБА_7 вірно обрано в межах санкції статті, за якою кваліфіковано злочини, у виді штрафу з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю, оскільки суд, застосовуючи принцип індивідуалізації покарання, переконаний, що таке покарання є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 .
При цьому, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що обвинуваченого ОСОБА_7 правильно звільнено від покарання, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, у зв`язку із закінченням строку давності притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності, оскільки дії обвинуваченого ОСОБА_7 кваліфіковано за ч. 1 ст. 366 КК України, санкція якої передбачає штраф до двохсот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеженням волі на строк до трьох років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, що згідно ст. 12 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості.
А, згідно ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину невеликої тяжкості і до набрання вироком законної сили минуло три роки.
І, оскільки обвинуваченого ОСОБА_7 притягнуто до кримінальної відповідальності за дії, що мали місце в 2011 році, і зазначений термін давності минув та враховуючи те, що у судовому засіданні не встановлено зупинення перебігу давності, обвинувачений від слідства та суду не ухилявся, перебіг давності відбувся не з його вини, то, на думку колегії суддів, районний суд прийшов до вірного переконання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_7 від покарання, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.
Крім того, з матеріалів справи вбачається, що органи слідства і суд дослідили у справі всі ті обставини, які могли мати значення для прийняття рішення у справі, а тому наведені апелянтом у апеляційній скарзі доводи про незаконність вироку суду першої інстанції є необгрунтованими.

Також, колегія суддів при перевірці справи та прийнятого рішення не виявила допущених істотних порушень КПК України чи неправильного застосування кримінального закону, які б тягнули за собою скасування чи зміну вироку суду.
На підставі викладеного колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним і обгрунтованим, а тому відмовляє обвинуваченому ОСОБА_7 в задоволенні його апеляційної скарги.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418 та 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Залізничного районного суду м. Львова від 15 листопада 2016 року щодо ОСОБА_7 без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

Головуючий :

Судді: