печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 грудня 2016 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві провадження за клопотанням старшого слідчого в особливо важливих справах Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 про арешт майна,-

В С Т А Н О В И В :
Старший слідчий в особливо важливих справах Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 звернулась до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням, погодженим із прокурором, про арешт майна, в обґрунтування якого зазначила наступне.
В провадженні Генеральної прокуратури України перебуває кримінальне провадження № 0000703 від 28.04.2014 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3ст. 209, ч.3 ст. 212, ч. 2 ст. 364 КК України щодо привласнення грошових коштів, легалізація доходів, одержаних злочинним шляхом, ухилення від сплати податків, а також зловживання службовим становищем службовими особами AT «Дельта Банк» (, МФО 380236) в період з 2010 по 2015.
В ході досудового розслідування встановлено, що службові особи AT Дельта-Банк» (, МФО 380236, місцезнаходження: вул. Щорса, 36-Б, м. Київ, 01133) упродовж 2014 року одержали від Національного банку України рефінансування в обсягах близько 10 млрд. грн. За 4,1 млрд. грн. з числа вказаних коштів банк придбав 535,3 млн. доларів США та перерахували їх за кордон в інтересах 12 пов`язаних між собою українських суб`єктів господарювання товариств, окремі службові особи яких є водночас співробітниками AT «Дельта Банк». Зокрема, перераховано на відкриті в Латвійському JSC Baltic International Bank рахунки наступних товариств, які зареєстровані за однаковою адресою: буд. 49, по вул. Чигоріна, у м. Києві, а саме: ТОВ «Трансінвест Україна» () - 41,4 млн. дол. США; ТОВ «Ріал Істейт Компанія () - 17,4 млн. дол. США; TOB Еплада» () - 51 млн. дол. США; TOB «ТІ ЕЛ СІ Сістемс» ( ) - 67.4 млн. дол. США; ТОВ «САБ-Р» (ЄДРГІОУ 37145578) - 45 - млн. дол. США; ТОВ «Український Бізнес-Франчайзинг» (ЄДРГІОУ Г 9380) - 33,1 млн. дол. США; ТОВ «Боні і Клайд» (ЄДРГІОУ 37102089) (на даний час здійснює діяльність як ТОВ «ФАКТОРІАЛ М» (ЄДР1ІОУ 37102089) 116 млн. дол. США, а також рахунки у тому ж банку товариств: ТОВ «Мерчант Хауз» (, м. Київ, вул. Інститутська, буд. 16, офіс 1/26) - 19,5 МЛН. дол. США; ТОВ «Зерноінтерторг» (, м. Київ, провулок Новопечерський, буд. 5) - 34,5 млн. дол. США; ТОВ «Агроновоком» (ЄДРПОУ 3996335) (на даний час здійснює діяльність як ТОВ «МАРІЛЬКОМФРУКТ» фол ), м. Київ, бульвар Лесі Українки, буд. 26, офіс 810) 8.4 млн. дол. США. Крім того 3,9 млн. дол. США перераховані на рахунок в Amsterdam Trade Bank NV, відкритому ТОВ «Віса-Нова» (, 04119, м. Київ, вул. Дорогожицька, буд. 1), та 75,2 млн. дол. США на рахунок у латвійському AS Trasta Komercbanka відкритому ТОВ «Домо-тех- опт» (, адреса: 01042, м. Київ, бул. Марії Приймаченко, буд. 1.27». В подальшому, кошти, що надходили від вищезазначених підприємств на адресу основних підприємств-нерезидентів, а саме: «Marford Finance Limited», »Ronway Trading Limited», «Silisten Trading Limited» та «Ablonar Management limited», перераховувались на інші підприємства-нерезиденти, зокрема «Banbury Management Limited» (Ірландія) та «Kalouma Holdings Limited» (Кіпр), або повертались з метою штучного розширення кредитної лінії.
Наведене вказує на розкрадання державних коштів наданих як рефінансування на користь AT «Дельта Банк» службовими особами цієї банківської установи.
Крім того, в ході досудового розслідування встановлено, що компанії - нерезиденти використовують наступні рахунки для ведення фінансово- госдодарської діяльності:
1) «Banbury Management Limited» (Ірландія) в своїй фінансово-
господарській діяльності використовує рахунок
№ НОМЕР_1 , відкритий в JSC «Trasta Komercbanka». На підставі наявної інформації, основні підприємства-нерезиденти, які отримували безготівкові перерахунки грошових коштів від ТОВ «Еплада», ТОВ «Саб-Р», ТОВ «Ріал Істейт Компані», ТОВ «Боні і Клайд», ТОВ «Агроновоком», ТОВ «Український бізнєс- франчайзинг» та іншими, в рамках договорів купівлі-продажу товарів, на вказаний рахунок перераховано безготівкові грошові кошти на загальну суму понад 200 млн. дол. США.
2) «Kalouma Holdings Limited» (Кіпр) в своїй фінансово-господарській діяльності використовує рахунок № НОМЕР_2 , відкритий в JSC «Trasta Komercbanka». На підставі наявної інформації, основні підприємства-нерезиденти, які отримували безготівкові перерахунки грошових коштів від ТОВ «Еплада», ТОВ «Саб-Р», ТОВ «Ріал Істейт Компані», ТОВ «Боні і Клайд», ТОВ «Агроновоком», ТОВ «Український бізнес-франчайзинг» та іншими, в рамках договорів купівлі-продажу товарів, на вказаний рахунок перераховано безготівкові грошові кошти на загальну суму понад 30 млн. дол. США.
При тому, що зовнішньоекономічні договори не виконувались, експортно-імпортні операції вказаними суб`єктами господарювання не здійснювались, частина перерахованих AT «Дельта Банк» коштів залишилась на. рахунках підприємств-нерезидентів, а тому ці кошти є предметом вказаних кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209 КК України.
Таким чином, з метою забезпечення відшкодування спричинених збитків, необхідно накласти арешт на рахунки підприємств-нерезидентів «Banbury Маnagement Limited» (Ірландія) та «Kalouma Holdings Limited» (Кіпр), відкриті e закордонних банківських установах, зокрема в AT «Baltic International Bank», єдиний реєстраційний номер НОМЕР_3 , юридична адреса: Латвія, м. Рига, вул. Калею, 43.
Заслухавши пояснення слідчого в обґрунтування доводів та вимог клопотання, вивчивши клопотання та долучені до нього матеріали кримінального провадження, приходжу до наступного висновку.
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України в редакції Закону № 1019-VIII від 18.02.2016 (далі КПК України), арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
При цьому, у відповідності до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу ( ч. 2 ст. 170 КПК України).
Отже, положеннями КПК України фактично передбачені два самостійні інститути забезпечення заходів кримінального провадження шляхом накладення арешту на майно, а саме накладення арешту на майно підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду завдану їх діями з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову (ст. 170 КПК України), а також накладення арешту на речі, майно та документи, які мають режим тимчасово вилученого майна та/або з метою збереження речових доказів (ч. 5 ст. 171, ч. 2 ст. 167, ст. 98 КПК України).
Органом досудового розслідування за погодженням з прокурором у вищевказаному клопотанні ініційовано питання про арешт майна як такого, що відповідає критеріям, визначеним ч. 2 ст. 167, ст. 98 КПК України.
Згідно з ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Між тим, обов`язковою передумовою, яка обґрунтовує необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, є наявність достатніх доказів, що вказують на вчинення злочину ( п. 2 ч. 2 ст. 173 КПК України). При цьому обов`язок доведення існування зазначеної умови КПК України покладає на слідчого та/або прокурора, а обов`язок перевірки цих обставин на слідчого суддю при розгляді відповідного клопотання.
Слідчим суддею за результатами розгляду клопотання не встановлено достатніх та допустимих в розумінні ст. 86 КПК України доказів, які б підтверджували причетність підприємств-нерезидентів «Banbury Маnagement Limited» (Ірландія) та «Kalouma Holdings Limited» (Кіпр) до обставин, які є предметом досудового розслідування в даному кримінальному провадженні, відомості відносно останніх до Єдиного реєстру досудових розслідувань не внесені.
У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).
Зважаючи на викладене, органом досудового розслідування не доведено та при розгляді клопотання не встановлено достатніх доказів для безспірного висновку про наявність підстав, які б виправдовували доцільність накладення арешту на рахунки підприємств-нерезидентів «Banbury Маnagement Limited» (Ірландія) та «Kalouma Holdings Limited» (Кіпр), а відтак слідчий суддя відмовляє в задоволенні клопотання.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 107, 167, 170, 172,173 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В :
В задоволенні клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 про арешт майна- відмовити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1