Справа № 466/2173/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 березня 2017 року м. Львів

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , при секретарі с/з ОСОБА_2 , за участю представника ДП «Санаторій «Львів» ОСОБА_3 , розглянув клопотання слідчого Шевченківського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Львівської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_5 про накладення арешту на майно за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000036 від 17.06.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України

перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази, подані до них, заслухавши пояснення прокурора, представника ДП «Санаторій «Львів» ОСОБА_3 ,-

у с т а н о в и в :

23.03.2017 року слідчий Шевченківського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням, погоджене прокурором Львівської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_5 про накладення арешту на земельну ділянку на якій розташована свердловина термальної води, площею 0,2 га, у АДРЕСА_1 , яка на даний час згідно державного акту на право власності на земельну ділянку, площею 0,4 га, серії ЯД №499619, належить ОСОБА_6 .

В обґрунтування клопотання посилається на те, що у 1990 році виконавчим комітетом Брюховицької селищної ради Прикарпатському об`єднанню санаторно-курортних установ для Санаторію «Львів» видано державний акт на право користування землею Б№ 040262 на земельну ділянку площею 7,4 га, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право користування землею за № 6 від 06.07.1990 року, з яких 7,2 га - земельна ділянка на якій розташовані об`єкти нерухомості Санаторію «Львів», а 0,2 га земельна ділянка на якій розташована свердловина термальної води орієнтовною глибиною 1450 м.

ПАТ «Укрпрофоздоровниця» є засновником та власником ДП «Санаторій «Львів» ПрАТ «Укрпрофоздоровниця», а ДП «Санаторій "Львів» є правонаступником Прикарпатського дочірнього підприємства ЗАТ «Укрпрофоздоровниця» стосовно цивільно-правових відносин, що виникли в результаті діяльності філії «Санаторій «Львів».

На час видачі вказаного державного акту Санаторій «Львів» був філією та структурним підрозділом Прикарпатського об`єднання санаторно-курортних установ, після чого філія Санаторій «Львів» була реорганізована у ДП «Санаторій «Львів» ПрАТ «Укрпрофоздоровниця».

Відтак, станом на сьогодні ДП «Санаторій «Львів» ПрАТ «Укрпрофоздоровниця» є землекористувачем частини вказаної земельної ділянки, орієнтовною площею 4,06 га, не враховуючи земельну ділянку площею 0,2 га, на якій розташована свердловина термальної води.

ДП «Санаторій «Львів» в процесі своєї діяльності виконував функції по оздоровленню. З метою покращення лікувального процесу проводились дослідження щодо наявності на даній місцевості термальних лікувальних вод.

В 1989 році, на території, яка використовувалась Прикарпатським дочірнім підприємством ЗАТ «Укрпрофоздоровниця» (правонаступник - ДП «Санаторій «Львів»), на глибині близько 1450м. були виявлені термальні води, які мають лікувальні властивості. У зв`язку з економічною кризою дані роботи були призупинені. Відновлення цих робіт по використанню Брюховицького родовища мінеральних вод відбулось у 2007-2008 рр.

Для отримання дозвільних документів по експлуатації свердловини ДП «Санаторій «Львів» розпочав виготовлення технічної документації на земельну ділянку у відповідності до приписів Управління земельних ресурсів, а саме на земельну ділянку, площею 4,26 га, з яких 4,06 земельна ділянка на якій розташовані об`єкти нерухомості Санаторію «Львів», а 0,2 га земельна ділянка на якій розташована свердловина термальної води.

Проте, в процесі погодження даної технічної документації Управлінням земельних ресурсів (тепер Відділ Держгеокадастру у м. Львові) було відмовлено, мотивуючи тим, що земельна ділянка на якій розташована свердловина термальної води, що належить ДП «Санаторій «Львів» та перебуває на його балансі, - приватизована, видано Державний акт на право власності, та передана у власність приватних осіб.

У відповідності до ст. 1,4 Кодексу України про надра, надра - це частина земної кори, що розташована під поверхнею суші та дном водоймищ і простягається до глибин, доступних для геологічного вивчення та освоєння. Надра є виключною власністю Українського народу і надаються тільки у користування. Угоди або дії, які в прямій або прихованій формі порушують право власності Українського народу на надра, є недійсними. Український народ здійснює право власності на надра через Верховну Раду України, Верховну Раду Автономної Республіки Крим і місцеві ради.

Станом на сьогодні, ДП «Санаторій «Львів» отримало інформацію, що на вказаних земельних ділянках планується будівництво котеджів. Це може призвести до екологічного забруднення природного середовища, і створити небезпеку для життя та здоров`я людей чи довкілля.

У відповідності до ч.2 ст.170 КПК України, слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу. Відповідно до ч.4 ст.170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.

27.12.2016 ухвалою Шевченківського районного суду м.Львова, №466/10780/16-к, на земельну ділянку, площею 0,2 га, у АДРЕСА_1 , яка на даний час згідно державного акту на право власності на земельну ділянку, площею 0,4 га, серії ЯД №499619, належить ОСОБА_6 , було накладено арешт терміном на 2 місяці, термін дії якої вийшов 27.02.2017, у зв`язку з тим прошу продовжити арешт вищевказаної земельної ділянки, оскільки досудове розслідування триває, та з метою збереження речового доказу, а саме свердловини термальної води орієнтовною глибиною 1450 м., що розміщена на вказаній земельній ділянці, що має важливе значення для встановлення об`єктивної істини у даному кримінальному провадженні.

Враховуючи викладене, а також те, що предметом злочинного посягання є саме земельна ділянка на якій розташована свердловина термальної води, площею 0,2 га, у АДРЕСА_1 , яка на даний час згідно державного акту на право власності на земельну ділянку, площею 0,4 га, серії ЯД №499619, належить ОСОБА_6 , слід невідкладно накласти арешт на зазначену земельну ділянку, оскільки, таке зумовлюється обґрунтованою підозрою вважати, що незастосування цього заходу викличе труднощі чи перешкоджатиме встановленню істини, подальші операції (продажі, обміну, оренді тощо) призведуть до порушення конституційних прав громадян, тому просить клопотання задовольнити.

У судовому засіданні представник ДП «Санаторій «Львів» ОСОБА_3 підтримав клопотання та просив його задовольнити.

Згідно ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 2 частини 2 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

Відповідно до пункту 3 частини 2 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Враховуючи те, що згідно копії державного акту - Б № 040262 земельна ділянка на якій розташована свердловина термальної води, площею 0,2 га, у АДРЕСА_1 належить ДП Санаторій «Львів», проте згідно державного акту на право власності серії ЯД №499619 на вищевказану земельну ділянку, власником вказано - ОСОБА_6 , тому клопотання підлягає до задоволення для встановлення істини у даному кримінальному провадженні.

Керуючись ст.ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя,-

у х в а л и в :

клопотання задовольнити.

Накласти арешт на земельну ділянку на якій розташована свердловина термальної води, площею 0,2 га, у АДРЕСА_1 , яка на даний час згідно державного акту на право власності на земельну ділянку, площею 0,4 га, серії ЯД №499619, належить ОСОБА_6 , шляхом заборони відчуження, розпорядження та/або користування майном.

Виконання ухвали доручити слідчому Шевченківського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 .

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Львівської області протягом п`яти днів з дня її оголошення через Шевченківський районний суд м. Львова.

Суддя ОСОБА_1