Провадження 1-в/485/100/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2017 року м.Снігурівка

Снігурівський районний суд Миколаївської області
у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
учасники провадження:
прокурор Снігурівського відділу Баштанської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_2 ,
представник установи ОСОБА_3 ,
засуджений ОСОБА_4 ,
секретар судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду у режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,
встановив: 26 червня 2017 року засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням, у якому просив звільнити його від подальшого відбування покарання умовно-достроково на підставі ст.81 КК України. Клопотання прийнято до провадження Снігурівського районного суду Миколаївської області в порядку ст.ст.537, 539 КПК України.

У судовому засіданні засуджений клопотання підтримав. Суду пояснив, що відбув більше двох третин строку призначеного судом покарання за вчинений тяжкий злочин, стягнень за порушення режиму відбування покарання та заохочень не має, хоча працевлаштований робітником столової.
Представник установи виконання покарань проти задоволення клопотання заперечив. Пояснив, що за час відбування покарання засуджений характеризується посередньо, поведінкової активності не виявляє та свого виправлення не довів. Працює робочим столової, але через нетривалий час роботи охарактеризувати його ставлення до праці не може. До робіт по благоустрою на відділенні засуджений ставиться безвідповідально, участі не приймає, бо не вбачає у цьому потреби.
Прокурор рахував клопотання необґрунтованим та таким, що задоволенню не підлягає.
Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання та особової справи засудженого, суд прийшов наступного.
ОСОБА_4 відбуває покарання за вироком Городоцького районного суду Львівської області від 10 червня 2015 року за ч.3 ст.185, ч.1 ст.122, ст.70 КК України до трьох років позбавлення волі.
Строк покарання за вироком суду рахується з 10 червня 2015 року. Кінець строку 10 травня 2018 року після зарахування в строк покарання строку попереднього ув"язнення з 10.06.2015 року по 10.07.2015 року за нормою ч.5 ст.72 КК України по ухвалі Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 04 лютого 2016 року.
Відповідно до п.2 ч.2 ст.81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання за доведення виправлення сумлінною поведінкою і ставленням до праці після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.
Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 26.04.2002 року "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання - того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Таким чином, для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є необхідними дві умови: відбуття певної частини строку покарання та доведеність виправлення засудженого сумлінною поведінкою і ставленням до праці. Застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є правом, а не обов"язком суду.
ОСОБА_4 станом на 12 липня 2017 року відбув строк покарання 02 роки 02 місяці 02 дні, що є більше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.
При цьому, з матеріалів клопотання та особової справи вбачається, засуджений за час відбування покарання має посередню характеристику. На виробництві установи не працює. У відділенні на громадських засадах працевлаштований нетривалий час. Стягнень за порушення режиму відбування покарання та заохочень за сумлінну поведінку і ставлення до праці не має. До разових доручень і заходів по благоустрою ставиться безвідповідально. Поведінкової активності не виявляє, хоча стан його здоров"я задовільний, згідно представленої медичної довідки.
На підставі викладеного, суд приходить висновку, що засуджений не довів свого виправлення.
Посилання засудженого на відсутність стягнень як підставу умовно-дострокового звільнення не відповідає нормі ст.9 КВК України, за якою засуджені зобов"язанні виконувати встановлені законодавством обов"язки громадян України, неухильно додержуватися правил поведінки, які передбачені для засуджених, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших осіб, виконувати вимоги адміністрації органів і установ виконання покарань, ввічливо ставитися до персоналу, а також до інших засуджених.
Тож, дотримання правил поведінки, які передбачені для засуджених, є обов"язком, а не правом засудженого.
На підставі викладеного, суд ухвалює про відмову у задоволенні клопотання.
Керуючись ст.81 КК України, ст.ст.537,539 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання залишити без задоволення.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Миколаївської області через Снігурівський районний суд Миколаївської області протягом семи днів після вручення засудженому копії судового рішення.
Суддя