Справа № 363/1888/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/552/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 8 29.05.2017

УХВАЛА
іменем України
29 травня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
захисників адвокатів ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу прокурора відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_11 на ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 31 березня 2017 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 146, ч. 1 ст. 365 КК України повернуто прокурору для усунення недоліків, -

В С Т А Н О В И Л А:

15.03.2017 року до Вишгородського районного суду Київської області від прокурора надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001709 від 19.12.2014 року відносно обвинуваченого ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за ознаками злочинів, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 1 ст. 365 КК України.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 31 березня 2017 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001709 від 19.12.2014 року відносно обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за ознаками злочинів, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 1 ст. 365 КК України, повернуто прокурору. Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, в змісті обвинувачення ОСОБА_7 та ОСОБА_8 сформульовано також і обвинувачення щодо інших осіб - екс-міністра МВС ОСОБА_12 та колишнього начальника ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_13 у вчиненні інших злочинних діянь. При цьому ці діяння кримінально-правової кваліфікації не отримали, а ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , з огляду на викладені фактичні обставини в обвинувальному акті, всупереч вимог ст. 62 Конституції України та ст. 337 КПК України фактично мають захищатися не тільки від висунутого їм обвинувачення, а також і від обвинувачення, яке стосується інших осіб. З обвинувального акту не можна дійти висновку, чи вчинено злочини ОСОБА_7 та ОСОБА_8 спільно між собою та спільно з іншими особами, групою осіб чи за попередньою змовою групою осіб, або в іншій більш складній формі співучасті.
На вказану ухвалу прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу та повернути обвинувальний акт до суду першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання. Вважає, ухвалу незаконною та такою, що підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального правопорушення та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Зазначає, що в обвинувальному акті міститься формулювання обвинувачення, з посиланням на фактичні обставини, які прокурор вважав встановленими.
Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, доводи обвинувачених та їх захисників, які заперечували щодо задоволення апеляційної скарги, вважаючи ухвалу суду першої інстанції законною та обґрунтованою, провівши судові дебати, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); 9) дату та місце його складення та затвердження.

Згідно ч. 2 ст. 109 КПК України реєстр матеріалів досудового розслідування повинен містити: 1) номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення; 2) реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування; 3) вид заходу забезпечення кримінального провадження, дату і строк його застосування.

Як вбачається з матеріалів даного провадження, обвинувальний акт, складений прокурором другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Генеральної прокуратури України ОСОБА_11 у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , відповідає вимогам ст. 291 КПК України, та містить, зокрема, виклад фактичних обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію з посиланням на положення закону і частину статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення кожному з обвинувачених. Також в ньому зазначені анкетні дані обвинувачених, потерпілого, найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; відсутність обставин, які обтяжують чи пом`якшують покарання. Обвинувальний акт підписаний прокурором, який його склав. До обвинувального акту додані реєстр матеріалів досудового розслідування та розписки обвинувачених про отримання копій обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування..

Обвинувальний акт відповідає також і вимогам Європейського суду з прав людини, оскільки до відома обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 доведено компетентним органом твердження про вчинення ними правопорушення, за яке відповідно до КК України встановлено відповідальність карного характеру.

При цьому, обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_8 згідно з обвинувальним актом детально проінформовані про причини обвинувачення, тобто про ті факти матеріальної дійсності, які мали місце і є підставою для висунення обвинувачення; а також про характер обвинувачення, тобто юридичну кваліфікацію згаданих фактів. Надані обвинуваченим відомості достатні для повного розуміння останніми суті висунутого проти них обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту. Водночас з цим, згідно з обвинувальним актом, обвинуваченим повідомлено всі деталі вчинення злочину, які можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома останнього вони вважаються офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явлення йому обвинувачення.

Як вбачається з висновків рішень Європейського суду з прав людини, а саме у рішенні від 26.06.2008 року у справі «Ващенко проти України» Суд нагадав, що поняття "обвинувачення" для цілей пункту 1 статті 6 може бути визначене як офіційне доведення до відома особи компетентним органом твердження про вчинення цією особою правопорушення, яке нормою загального характеру визнається осудним і за яке встановлюється відповідальність карного та попереджувального характеру (п.51).

У рішенні від 25.07.2000, у справі «Маттоціа проти Італії» Суд зазначив, що ... обвинувачений у вчиненні злочину має бути негайно і детально проінформований про причину обвинувачення, тобто про ті факти матеріальної дійсності, які нібито мали місце і є підставою для висунення обвинувачення; а також про характер обвинувачення, тобто юридичну кваліфікацію згаданих фактів. Хоча ступінь «детальності» інформування обвинуваченого залежить від обставин конкретної справи, однак у будь-якому випадку відомості, надані обвинуваченому, повинні бути достатніми для повного розуміння останнім суті висунутого проти нього обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту. У цьому відношенні обсяг та доречність наданої обвинуваченому інформації слід оцінювати крізь призму положення, закріпленого у п. "b" ч. 3 ст. 6 Конвенції. Аналогічно слід оцінювати інформацію про зміни, які мали місце в обвинуваченні, включаючи зміни причини обвинувачення.

Таким чином, обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 відповідає вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КК України.

Тому колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора щодо скасування ухвали суду, якою обвинувальний акт повернуто прокурору для усунення недоліків, підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції - скасуванню з поверненням обвинувального акта до суду першої інстанції для виконання вимог ст. ст. 314, 315 КПК України.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 31 березня 2017 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні 0001709щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 повернуто прокурору для усунення недоліків, скасувати.

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001709від 19.12.2014 року відносно ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за ознаками злочинів, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 1 ст. 365 КК України, повернути до Вишгородського районного суду Київської області і для виконання вимог ст. ст. 314, 315 КПК України.

Головуючий:

Судді: