Справа № 639/3017/17-к
Провадж. № 1-кп/639/343/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 червня 2017 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі: головуючого-судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого- ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Харкова обвинувальний акт по кримінальному провадженню, зареєстрованому 01.03.2017 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000296 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,уродженця м.Харкова, українця, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України, -

в с т а н о в и в :
25.02.2017р. близько 11 год. 00 хв. ОСОБА_4 прибув до території ДП «Харківський приладобудівний завод імені Шевченка», розташованого за адресою: м. Харків, вул. Москалівська, 99, де у нього виник злочинний умисел, направлений на таємне заволодіння чужим майном.
Реалізуючі злочинний умисел, діючи умисно, з корисливих мотивів, ОСОБА_4 зі сторони річки Лопань переліз через паркан підприємства, тим самим проник на його охоронювану територію. Після чого підійшов до корпусу цеху №14 та шляхом вільного доступу проник до приміщення цеху, піднявся на 5 поверх, де виявив автооператор АЙ-8-03 з інвентарним №3406 та автооператор АЙ-8-03 з інвентарним №3305,з яких таємно викрав чуже майно, належне ДП «Харківський приладобудівний завод імені Шевченка», а саме: три плати з мікросхемами з вмістом золота 999.9 проби загальною вагою 0,318591 грама, паладію 999.5 проби загальною вагою 0,294 грама та індикаторів тліючого розряду типу «ИН-14» у кількості 8 штук, які склав у поліетиленовий пакет та почав виносити з приміщення корпусу цеху, але не зміг довести свій злочинний умисел до кінця, з причин, що не залежали від його волі, бо був помічений та затриманий працівником ВОХР ДП «Харківський приладобудівний завод імені Шевченка».
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винність у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю та показав, що 25.02.2017р. біля 11 год. він прийшов до території ДП «ХПЗ імені Шевченка», щоби вчинити крадіжку. Переліз через паркан на територію підприємства, потім направився до корпусу цеху№14, через незачинені двері проник в приміщення цеху, де став збирати у пакет плати з мікросхемами , але при спробі покинути територію цеху був затриманий працівником ВОХР. Вартість та кількість викраденого не оспорює. У вчиненому щиро розкаюється.

Представник потерпілого ДП «ХПЗ ім.Т.Г.Шевченка» у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, на адресу суду надав заяву про проведення судового розгляду за його відсутності, цивільний позов не заявлено. На підставі вимог ст.325 КПК України, за погодженням із учасниками кримінального провадження, судовий розгляд проведено за відсутності представника потерпілого.

Беручи до уваги повне визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини, а також те, що він не піддає сумніву фактичні обставини справи, відсутність у суду сумніву в правильності розуміння обвинуваченим змісту цих обставин, добровільності та істинності позиції обвинуваченого, суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти недоцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ними не оспорюються, розглянув дане кримінальне провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, попередньо роз`яснивши наслідки такого порядку дослідження доказів, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів досудового розслідування, зокрема даних, що характеризують особу обвинуваченого.

З урахуванням викладеного суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 доведена повністю, його дії за ст.ст.15 ч.3, 185 ч.3 КК України, які виразились у незакінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у приміщення, коли він з причин, що не залежали від його волі, не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, кваліфіковано правильно.

Обираючи міру покарання, суд враховує характер і ступінь скоєного кримінального правопорушення, який відноситься до категорії тяжких злочинів, особу обвинуваченого, який раніше не судимий,офіційно не працює, на обліку у лікарів нарколога, психіатра не перебуває, має постійне місце проживання та реєстрації,за яким характеризується позитивно. Обтяжуючих покарання обставин,передбачених ст.67 КК України судом не встановлено. Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого відповідно до ст. 66 КК України, суд вважає повне визнання вини та щире каяття.

При цьому, суд дійшов висновку, що виправлення ОСОБА_4 та попередження скоєння ним нових злочинів та досягнення цілей покарання щодо нього в цілому, можливе без його ізоляції від суспільства, а тому вважає за необхідне призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України, але звільнити від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України, з покладенням на нього обов`язків, передбачених п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

Цивільний позов не заявлений. Процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого згідно ст. 124 КПК України. Долю речових доказів необхідно вирішити в порядку ст.100 КПК України. Запобіжний захід у відношенні ОСОБА_4 по даному кримінальному провадженню не обирався та підстав для його обрання суд не вбачає.

Керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, суд ,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст.15 ч.3, 185 ч.3 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком на 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.

На підставі п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Речові докази,передані по збережувальній розписці представнику ДП «Харківський приладобудівний завод імені Шевченка» ОСОБА_5 , залишити підприємству як законному власнику.

Процесуальні витрати у розмірі 439 грн. 80 коп. за проведення судово-товарознавчої експертизи стягнути з ОСОБА_4 на користь держави з перерахуванням зазначених коштів на р/р НДЕКЦ при ГУМВС України в Харківській області, код доходів 24060300, р/р 0005, код банку 37999680, МФО 851011, УДКС України в Комінтернівському районі м. Харкова, з позначкою виду платежу - «за проведення експертиз» .

Вирок може бути оскаржений в порядку статті 394 КПК України до апеляційного суду Харківської області через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1