Справа № 128/4438/16-к
ВИРОК
Іменем України
10 серпня 2017 року Вінницький районний суд Вінницької області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання: ОСОБА_2
прокурора: ОСОБА_3
за участю обвинуваченого: ОСОБА_4
за ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 186 КК України, -
27.05.2017 року, близько 14 год. 00 хв., ОСОБА_4 , знаходячись на своїй земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправність своїх дій, діючи з корисливих спонукань, підійшов до огорожі у вигляді металевих стовпчиків та сітки рабиці між його ділянкою та ділянкою ОСОБА_5 , яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 та належить останній. Переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_4 витягнув з землі 4 металевих стовпчики огорожі довжиною 2 метри кожен та загальною вагою 92 кілограми, вартість яких згідно висновку експерта Вінницького НДЕКЦ МВС України ОСОБА_6 №614 від 12.06.2017 становить 368 гривень, заволодівши якими, в подальшому розпорядився на власний розсуд.
Крім того, 28.05.2017 року, близько 13 год. 00 хв., ОСОБА_4 , знаходячись на своїй земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправність своїх дій, діючи з корисливих спонукань, повторно, підійшов до огорожі у вигляді металевих стовпчиків та сітки рабиці між його ділянкою та ділянкою ОСОБА_5 , яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 та належить останній. Будучи впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_4 , почав витягувати з землі 2 металевих стовпчики огорожі довжиною 2 метри кожен та загальною вагою 46 кілограмів, вартість яких згідно висновку експерта Вінницького НДЕКЦ МВС України ОСОБА_6 №613 від 12.06.2017 становить 184 грн., під час чого був помічений сусідкою ОСОБА_5 . На зауваження останньої припинити свої протиправні дії, ОСОБА_4 не відреагував та продовжив доводити свій злочинний умисел до кінця. Витягнувши два металевих стовпчики, ОСОБА_4 , всупереч волі ОСОБА_5 , відніс їх на своє подвір`я, з метою подальшої їх реалізації в якості металобрухту. Своїми умисними діями ОСОБА_4 завдав ОСОБА_5 матеріального збитку на вказану вище суму.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому правопорушенні визнав повністю, пояснивши, що 27.05.2017 року, в обідню пору, коли він знаходився на своєму городі, підійшов до межі з сусідкою ОСОБА_5 та витягнув з землі 4 металевих стовпчики довжиною близько 2-х метрів кожен, забравши їх до себе додому, а згодом і здавши їх на металобрухт. На слідуючий день, він також почав витягувати з землі 2 металевих стовпчики з огорожі, але був помічений сусідкою, яка зробила йому зауваження. Однак, він забрав два металевих стовпчики до себе додому, бажаючи здати їх на металобрухт. На даний час він шкодує про скоєне, розкаюється у вчиненому, запевняючи у неповторенні подібного, так як це сталося з скрутним матеріальним становищем, яке виникло у нього на той час. Він працював дві неділі по найму, однак з ним за роботу не розрахувалися, а утримувати малолітню дитину йому не було за що. Він попросив вибачення у сусідки потерпілої ОСОБА_5 , відшкодував їй заподіяну шкоду та просив суд не карати його суворо.
Враховуючи клопотання учасників судового провадження про недоцільність дослідження тих обставин, які ніким не оспорюються, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав за необхідне обмежитися допитом обвинуваченого та дослідженням доказів, характеризуючих його особу і при цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_4 правильно розуміє зміст цих обставин, у суду немає сумнівів у добровільності його позиції, а також роз`яснено, що в такому випадку він буде позбавлений можливості оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
На думку суду дії обвинуваченого ОСОБА_4 слід кваліфікувати: за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка); за ч.2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений потворно та дана кваліфікація знайшла своє підтвердження в ході судового розгляду.
При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчинених правопорушень, що відповідно до ст. 12 КК України вони відносяться до категорії середньої тяжкості та тяжких, особу винного, те що він раніше в силу ст. 88 КК України несудимий, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, посередньо характеризується за місцем проживання, на утриманні має малолітню дитину; добровільне відшкодування заподіяної шкоди, думку потерпілої щодо міри покарання ОСОБА_4 , згідно якої вона покладається на розсуд суду.
Обставинами, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого, суд встановив: щире каяття, визнання вини, активне сприяння в розкритті злочину та добровільне відшкодування заподіяної шкоди.
Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
Сукупність даних про обставини вчинення правопорушень та особу винного дають суду підстави вважати, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства і йому необхідно призначити покарання в межах санкцій статей обвинувачення у вигляді позбавлення волі з застосуванням положень ст. ст. 70, 75, 76 КК України.
При цьому також суд враховує, що відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого та у відповідності до ч. 2 ст. 50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, запобігання вчиненню нових злочинів.
Долю речових доказів слід вирішити згідно ст. 100 КПК України.
З обвинуваченого підлягають до стягнення на користь держави судові витрати за проведення товарознавчих досліджень.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 370, 373, 374, 376 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання:
за ч.1 ст. 185 КК України у вигляді 2 х (двох) років позбавлення волі;
за ч.2 ст. 186 КК України у вигляді 4 х (чотирьох) років позбавлення волі.
Згідно ст. 70 КК України остаточну міру покарання ОСОБА_4 визначити за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у вигляді 4 - х (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного судом покарання з іспитовим строком 2 (два) роки.
Відповідно до п. п. 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 :
періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання чи роботи.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати за проведення товарознавчих досліджень в розмірі 988 грн. 70 коп.
Речові докази: два металевих стовпчики, вилучені 29.05.2017 року в ОСОБА_4 та передані на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_5 залишити у власності останньої.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Вінницької області через Вінницький районний суд Вінницької області шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з дня його проголошення.

З підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку.

Суддя: