Справа № 450/1598/16-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/303/17 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2017 року, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області у складі:
Головуючого-судді : - ОСОБА_2

суддів : - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі : - ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові матеріали провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Пустомитівського районного суду Львівської області від 23 грудня 2016 року, -

за участю прокурора : - ОСОБА_7

потерпілої : - ОСОБА_8

захисника : - ОСОБА_9

в с т а н о в и л а :
Цим вироком:
ОСОБА_6 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого у АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не працюючого, одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого, останній раз 16.02.2015 Стрийським районним судом Львівської області за ч. 2 ст. 190 КК України до 1 року 6 місяців обмеження волі, судимість не погашена, -

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України та призначено покарання у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Відповідно до ст. 71 КК України приєднано до покарання за цим вироком, повністю невідбуте покарання за вироком Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 16.02.2015 року у виді 1 (одного) місяця 23 днів позбавлення волі та призначено остаточне покарання ОСОБА_6 у виді 1 (одного) року 7 (семи) місяців 23 (двадцять три) дні позбавлення волі.

До вступу вироку в законну сили запобіжний захід ОСОБА_6 не обирався.

По кримінальному провадженні вирішено питання цивільного позову та процесуальних витрат.
За вироком суду ОСОБА_6 , умисно, з корисливих мотивів, із метою заволодіння чужими грошима, діючи повторно, перебуваючи в Долинському виправному центрі № 118, що в с. Тростянець Долинського району Івано-Франківської області, шляхом обману, що знайшов свій прояв у повідомленні завідомо неправдивих відомостей ОСОБА_8 про те, що він є її давнім знайомим, якому терміново необхідно позичити в борг грошові кошти, водночас не маючи наміру та можливості виконати взяті на себе зобов`язання з приводу повернення грошових коштів, тобто шляхом обману потерпілої ОСОБА_10 , незаконно заволодів її грошовими коштами в сумі 5 000 грн. Вказані грошові кошти потерпіла 07.06.2015 о 16:00 год., перебуваючи по вул. Івана-Франка, у с. Сокільники Пустомитівського району Львівської області, передала особисто в руки раніше незнайомому водію таксі, який в подальшому передав вище вказані грошові кошти ОСОБА_6 , здійснивши переказ їх через банківський термінал на банківську картку КБ «Приватбанк». В подальшому, ОСОБА_6 привласнив зазначену суму грошей та розпорядився ними на власний розсуд, чим завдав потерпілій матеріальної шкоди на суму 5 000 грн.

Крім того, ОСОБА_6 , умисно, з корисливих мотивів, із метою оволодіння чужими грошима, повторно, перебуваючи в Долинському виправному центрі № 118, що в с. Тростянець Долинського району Івано-Франківської області, зловживаючи довірою, шляхом обману, що знайшов свій прояв у повідомленні завідомо неправдивих відомостей ОСОБА_8 про те, що він є її давнім знайомим, якому терміново необхідно позичити в борг грошові кошти, оскільки попередньо отриманої суми грошей йому недостатньо для вирішення його проблем, водночас не маючи наміру та можливості виконати взяті на себе зобов`язання з приводу повернення грошових коштів, тобто шляхом обману потерпілої ОСОБА_10 , незаконно заволодів її грошовими коштами в сумі 4 900 грн. Вказані грошові кошти потерпіла 07.06.2015 о 17:00 год., перебуваючи по вул. Івана-Франка, у с. Сокільники Пустомитівського району Львівської області, передала особисто в руки раніше незнайомому водію таксі, який в подальшому передав вище вказані грошові кошти ОСОБА_6 , здійснивши переказ їх через банківський термінал на банківську картку КБ «Приватбанк». В подальшому, ОСОБА_6 привласнив зазначену суму грошей та розпорядився ними на власний розсуд, чим завдав потерпілій матеріальної шкоди на суму 4 900 грн.

Не погоджуючись із прийнятим судом рішенням, обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вирок Пустомитівського районного суду Львівської області від 23 грудня 2016 року відносно ОСОБА_6 за ч.2 ст. 190 КК України та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції в іншому складі суду. В обґрунтування апеляційної скарги обвинувачений зазначає, що судом першої інстанції було порушено його право на захист, зокрема, в судовому засіданні 23.12.2016 року ним було заявлено усне клопотання про забезпечення захисника, однак таке було судом проігноровано.

В судове засідання на неодноразові виклики обвинувачений ОСОБА_6 не з`явився, хоча належним чином був повідомлений, в апеляційній скарзі не ставиться питання про погіршення його становища, в суді апеляційної інстанції присутній захисник за призначенням, тому заслухавши думку учасників судового розгляду, колегія суддів вважає, що такий розгляд слід продовжити у відсутності обвинуваченого ОСОБА_6 .

Заслухавши доповідь судді, виступ захисника ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу, думку прокурора, який заперечив апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 , виступ потерпілої ОСОБА_8 , яка заперечила апеляційну скаргу обвинуваченого, оскільки останній неодноразово не з`являвся до суду першої інстанції, не відшкодував їй матеріальну шкоду, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_6 до задоволення не підлягає виходячи з наступного.

Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні суду першої інстанції вину у вчиненні інкримінованого йому злочині визнав повністю та пояснив, що перебуваючи в Долинському виправному центрі № 118, що в с. Тростянець Долинського району Івано-Франківської області, маючи умисел на заволодіння чужим майном, шляхом обману, повідомивши завідомо неправдивих відомостей ОСОБА_8 про те, що він є її давнім знайомим, незаконно заволодів її грошовими коштами в сумі 5 000 грн., які вона передала 07.06.2015 водію таксі, який в подальшому переказав їх на його банківську картку КБ „Приватбанк. Окрім цього, перебуваючи в Долинському виправному центрі № 118, що в с. Тростянець Долинського району Івано-Франківської області, маючи умисел на заволодіння чужим майном, шляхом обману, ОСОБА_8 повідомивши, що попередньої суми коштів йому недостатньо для вирішення його проблем, незаконно заволодів її грошовими коштами в сумі 4900 грн., які вона передала 07.06.2015 року близько 17 год. 00 хв. водію таксі, який в подальшому переказав їх на його банківську картку КБ „Приватбанк.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження судом першої інстанції визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, та відповідно до цих вимог закону суд першої інстанції обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого.

Обвинувачений та інші учасники судового процесу правильно зрозуміли зміст цих обставин, а також те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити фактичні обставини справи, суд не мав сумнівів у добровільності та істинності їх позиції.

Винуватість ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 190 КК України доведена повністю.

Судовий розгляд цього провадження проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, і суд першої інстанції, розглянувши дане кримінальне провадження прийшов до вірного висновку, що кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 190 КК України є правильною і ця кваліфікація дій обвинуваченого не оскаржується.

Провадження у справі апеляційним судом Львівської області було відкрито та внесено до розгляду у зв`язку з тим, що апелянт ставив питання в апеляційній скарзі про призначення йому захисника.

В своїй апеляційній скарзі апелянт також зазначає, що в суді першої інстанції ним заявлялось усне клопотання про надання йому для захисту його інтересів захисника, однак в такому було відмовлено.

Колегія суддів встановила, що такі доводи апелянта ОСОБА_6 є голослівними, оскільки ні з матеріалів судової справи та з прослуховування дисків - технічного носія інформації, коли проводилось судове засідання судом першої інстанції, то такого клопотання обвинуваченим ОСОБА_6 не заявлялось.

Так, суд першої інстанції призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 дотримався вимог кримінального процесуального закону і врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, те, що обвинувачений ОСОБА_6 у судовому засіданні вину у вчиненні інкримінованому йому злочині визнав повністю, активно сприяв органам досудового розслідування у розкритті злочину, у вчиненому ним злочині щиро розкаявся, ці обставини суд врахував як такі, що пом`якшують покарання обвинуваченого.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції враховано особу обвинуваченого, який не працює, будучи неодноразово раніше судимим, та відбуваючи покарання в місцях позбавлення волі відповідних висновків не зробив та на шлях виправлення не став та будучи умовно-достроково звільненим з місць позбавлення волі, протягом невідбутої частини покарання вчинив новий злочин, аналогічної категорії, та вірно обрано йому покарання в межах санкції ч.2 ст. 190 КК України, яке є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

За таких обставин колегія суддів вважає, що вирок Пустомитівського районного суду Львівської області від 23 грудня 2016 року, є законним, обґрунтованим та постановлений відповідно до вимог чинного законодавства.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Пустомитівського районного суду Львівської області від 23 грудня 2016 року, щодо обвинуваченого ОСОБА_6 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4