Справа № 640/4423/17
н/п 1-кс/640/2668/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" квітня 2017 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю слідчого ОСОБА_3 ,
користувача майна - ОСОБА_4 ,
03.04.2017р. слідчий Київського відділу поліції ГУ Національної поліції в Харківській області лейтенант поліції ОСОБА_3 звернулася до Київського районного суду м. Харкова з клопотанням, погодженим з прокурором Харківської місцевої прокуратури №2 юристом 2 класу ОСОБА_5 , у якому просила: 1) Розглянути клопотання і винести ухвалу про накладання арешту на: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу ТЗ НОМЕР_1 , автомобіль марки «Toyota Land Cruser» д.н.з. НОМЕР_2 сірого кольору, № кузова НОМЕР_3 , вилучені в ході огляду місця події 21.03.2017 року, шляхом вільного доступу за адресою: м.Харків, вул. Помірки, 27 (Білгородське шосе); 2) Визначити місцем зберігання автомобіль марки «Toyota Land Cruser» д.н.з. НОМЕР_2 ,2000 року випуску, сірого кольору, № кузова НОМЕР_3 - спец майданчик для тимчасово затриманих автотранспортних засобів ДП МВС України «Інформ ресурси».
На обґрунтування клопотання слідчий зазначила, що 21.03.2017 року до Київського відділу поліції ГУ Національної поліції в Харківській області надійшов рапорт поліцейського ПП УПП в м. Харків про те, що 21.03.2017 року при патрулюванні за адресою: м. Харків, вул. Помірки, 27 (Білгородське шосе) співробітниками патрульної поліції м. Харкова у складі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 під час патрулювання, у зв`язку із спрацюванням системи «Сирена», був зупинений автомобіль "Toyota Land Cruiser" з д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та в результаті перевірки документів на транспортний засіб були виявлені ознаки підробки, що полягали у невідповідності серії та номеру свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.
Згідно рапорту поліцейського 8 роти 4 батальйону ПП УПП в м. Харкові екіпажу ОСОБА_6 21.03.2017 року при патрулюванні за адресою: м. Харків, вул. Помірки, 27 (Білгородське шосе) співробітниками патрульної поліції м. Харкова, у складі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , у зв`язку із спрацюванням системи «Сирена», виявлено ТЗ «Toyota Land Cruser» д.н.з. НОМЕР_2 сірого кольору та свідоцтво про реєстрацію ТЗ НОМЕР_1 на вказаний автомобіль під керуванням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ознаки підробки, а саме ідентифікаційний номер кузова у свідоцтві про державну реєстрацію ТЗ не співпадає з фактичними номером, що був на автомобілі.
21 березня 2017 року в ході огляду місця події на ділянці місцевості по вул. Помірки, 27 (Білгородське шосе) у м. Харкові старшим слідчим Київського відділу поліції ГУ Національної поліції в Харківській області ОСОБА_8 був вилучений автомобіль «Toyota Land Cruser» д.н.з. НОМЕР_2 сірого кольору, 2000 року випуску, номер кузова НОМЕР_3 та свідоцтво про реєстрацію ТЗ НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_9 .
Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 автомобіль марки «Toyota Land Cruser» д.н.з. НОМЕР_2 сірого кольору, № кузова НОМЕР_3 належить ОСОБА_9 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , тел. НОМЕР_4 .
Відповідно до ч.7 ст.236 КПК України вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені з обігу, вважаються тимчасово вилученим майно.
Вищеописані речі та документи зберегли на собі сліди кримінального правопорушення та є його предметом, тобто відповідають критеріям, зазначеним у п.1, п. 3 ч.2 ст.167 КПК України.
Слідчий посилаючись на ч.ч. 1,2,3 ст. 170, ч. 1 ст. 98, ч. 5 ст. 171 КПК України вказав, що у органу досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту, а саме позбавлення осіб права на відчуження, розпорядження, володіння та користування на зазначене майно, оскільки існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину та має бути використаним для забезпечення цивільного позову законного власника вказаного транспортного засобу. Встановлені достатні підстави вважати, що вказане майно відповідає наступним критеріям доказу: зберегло на собі його сліди; містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час вказаного кримінального провадження; є предметами, що були об`єктом кримінально протиправних дій; набуті кримінально протиправним шляхом.
Слідчий також вказав, що існує реальна загроза зміни або відчуження майна, на яке необхідно накласти арешт та з метою забезпечення арешту майна, розгляд даного клопотання необхідно проводити без виклику особи, яка керувала вказаним автомобілем, а саме ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , (м.т. НОМЕР_4 та НОМЕР_5 ) на підставі ч.2 ст.172 КПК України.
29.03.2017 вказане клопотання про арешт майна подано до Київського районного суду м. Харкова для розгляду по суті, в ході судового розгляду слідчим суддею встановлені недоліки у клопотанні, у зв`язку з чим винесено відповідну ухвалу про усунення недоліків у клопотанні від 27.03.2017.
На виконання зазначеної ухвали в якій були вказані недоліки слідчим суддею Київського районного суду м. Харкова у клопотанні від 27.03.2017 були усунуті.
У судовому засіданні слідчий підтримав подане клопотання, просив про його задоволення.
Користувач майна ОСОБА_4 проти задоволення клопотання заперечував. Вказав, що 21.03.2017 інспектором роти № 8 батальйону № 4 було складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення за ч.ч. 5,6 ст. 121, ч. 1 ст. 126 КУпАП, у розмірі 425 грн., який було сплачено у цей же день.
Власник майна ОСОБА_9 та прокурор ОСОБА_5 про день та час розгляду клопотання слідчого повідомлялися своєчасно та належним чином, проте у судове засідання не з"явились.
Згідно Рапорту слідчого Київського ВП ГУ НП в Х/о ОСОБА_3 від 04.04.2017, слідчим здійснювались заходи щодо встановлення місцезнаходження ОСОБА_9 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , для виклику на судове засідання до Київського районного суду м. Харкова на 04.04.2017, але встановити місцезнаходження та контактні дані виявилось неможливим.
Враховуючи вимоги ч.1 ст.172 КПК України щодо терміну розгляду клопотання, слідчий суддя вважає за можливе розглянути клопотання без участі власника майна та прокурора.
Більш того, власник майна, який не був присутнім при розгляді клопотання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна в порядку та на підставах, визначених ст. 174 КПК України.
21.03.2017 у період часу з 15-20 до 16-00 год. було проведено огляд автомобіля «Toyota Land Cruser» д.н.з. НОМЕР_2 , в ході якого, вилучено майно згідно протоколу огляду місця події від 21.03.2017 (а.с. 7-9).
22.03.2017р. слідчий Київського відділу поліції ГУ Національної поліції в Харківській області лейтенант поліції ОСОБА_3 звернулася до Київського районного суду м. Харкова з клопотанням, погодженим з прокурором Харківської місцевої прокуратури №2 юристом 2 класу ОСОБА_5 , яким просив: 1) Розглянути клопотання і винести ухвалу про накладання арешту на: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу ТЗ НОМЕР_1 , автомобіль марки «Toyota Land Cruser» д.н.з. НОМЕР_2 сірого кольору, № кузова НОМЕР_3 , вилучені в ході огляду місця події 21.03.2017 року, шляхом вільного доступу за адресою: м. Харків, вул. Помірки, 27 (Білгородське шосе); 2) Визначити місцем зберігання автомобілю марки «Toyota Land Cruser» д.н.з. НОМЕР_2 , 2000 року випуску, сірого кольору, № кузова НОМЕР_3 - спец майданчик для тимчасово затриманих автотранспортних засобів ДП МВС України «Інформ ресурси».
Вказану ухвалу отримано прокурором 24.03.2017 року (а.с. 27).
27.03.2017р. слідчий Київського відділу поліції ГУ Національної поліції в Харківській області лейтенант поліції ОСОБА_3 звернулася до Київського районного суду м. Харкова з клопотанням, погодженим з прокурором Харківської місцевої прокуратури №2 юристом 2 класу ОСОБА_5 , яким просив: 1) Розглянути клопотання і винести ухвалу про накладання арешту на: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу ТЗ НОМЕР_1 , автомобіль марки «ToyotaLandCruser» д.н.з. НОМЕР_2 сірого кольору, №кузова НОМЕР_3 , вилучені в ході огляду місця події 21.03.2017 року, шляхом вільного доступу за адресою: м.Харків, вул. Помірки, 27 (Білгородське шоссе); 2) Визначити місцем зберігання автомобіль марки «ToyotaLandCruser» д.н.з. НОМЕР_2 , 2000 року випуску, сірого кольору, №кузова НОМЕР_3 - спец майданчик для тимчасово затриманих автотранспортних засобів ДП МВС України «Інформ ресурси», за адресою: за адресою: м.Харків, вул.Пушкінська, 107.
Вказану ухвалу отримано прокурором 31.03.2017 року (а.с. 32).
Клопотання про арешт майна подано до суду 03.04.2017 (а.с. 2).
Відповідно до вимог ст. 116 КПК України, строк не вважається пропущеним, якщо скаргу або інший документ здано до закінчення строку на пошту або передано особі, уповноваженій їх прийняти.
Таким чином, слідчим виконані вимоги ч. 3 ст. 172 КПК України, та дотримано вимоги закону щодо звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням про арешт майна після усунення недоліків.
Згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 2 ст. 98 КПК України, документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Слідчим доведено, що свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 , вилучене під час проведення огляду місця події 21.03.2017, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Вилучене свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 , підлягає арешту, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню.
На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий довів слідчому судді необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.
Постановою слідчого Київського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_3 від 03.04.2017 призначено судово-технічну експертизу (а.с. 20-21).
Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав до часткового арешту майна, враховує можливість використання його як доказів у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешт майна в цій частині підлягає задоволенню.
Разом з тим, слідчий суддя не вбачає підстав для задоволення клопотання слідчого в частині накладення арешту на автомобіль марки «Toyota Land Cruser» д.н.з. НОМЕР_2 сірого кольору, № кузова НОМЕР_3 .
Так, постановою слідчого Київського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_3 від 03.04.2017 призначено судово-трасологічну експертизу. У постанові слідчий вказує, що для дослідження експерту надати автомобіль марки «Toyota Land Cruiser» сірого кольору, з д.н.з. НОМЕР_2 (а.с. 18-20).
Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 автомобіль марки «Toyota Land Cruser» д.н.з. НОМЕР_2 сірого кольору, № кузова НОМЕР_3 належить ОСОБА_9 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 11).
Згідно Рапорту інспектора батальйону № 4 УПП в м. Харкові ДПП ОСОБА_6 від 21.03.2017 за номером кузова, що зазначений на ТЗ обліковується Toyota Land Cruser д.н.з. НОМЕР_6 (а.с. 10).
Крім того відповідно до Акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 21.03.2017 було тимчасово затримано транспортний засіб Toyota Land Cruser НОМЕР_7 ( НОМЕР_2 ), власником якого є ОСОБА_10 (а.с. 12).
З протоколу огляду місця події від 21.03.2017 вбачається, що старшим слідчим Київського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_8 було оглянуто автомобіль з номером кузову НОМЕР_8 , та вилучено: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 1 шт. (а.с. 7-9).
Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
В цій частині стороною обвинувачення на теперішній час не доведено, що потреби досудового розслідування в конкретному вищевказаному кримінальному провадженні на теперішній час виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи осіб, про який йдеться в цій частині клопотанні слідчого, прокурора, не доведено значення вищевказаного автомобіля, для встановлення обставин у вищевказаному кримінальному провадженні, та можливість використання як доказів відомостей, що містяться в автомобілі, а тому клопотання в цій частині задоволенню не підлягає.
Відповідно до ч.3 ст.173 КПК України, відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.
Клопотання про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду питання слідчим суддею від учасників процесуальної дії не надійшло, за ініціативою суду не здійснюється, що відповідає положенням ст.107 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 132, 98, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-
Накласти арешт на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «Toyota Land Cruser» д.н.з. НОМЕР_9 , вилучене в ході огляду місця події 21.03.2017 року, яке належить ОСОБА_9 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , - до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.
Місцем зберігання арештованого майна визначити Київський ВП ГУ НП у Харківській області, в порядку, визначеному Порядком зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.11.2012 №1104.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1