27.12.2016
Справа № 508/25/16-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27.12.2016 року м. Березівка

Суддя Березівського районного суду Одеської області ОСОБА_1 , ознайомившись зі справою по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 Кримінального кодексу України (далі КК України),-
ВСТАНОВИВ:
До Березівського районного суду надійшло кримінальне провадження відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 Кримінального кодексу України.

Ознайомившись зі справою та вирішуючи питання про призначення підготовчого судового засідання, вважаю за необхідне заявити собі самовідвід, з наступних підстав:
Згідно ч.1 ст.80 КПК України у разі наявності підстав, передбачених ст.76-79 КПК України слідчий суддя, суддя зобов`язаний заявити собі самовідвід.

Як вбачається з матеріалів справи, суддя ОСОБА_1 приймав участь у підготовчому судовому засіданні по вищевказаному кримінальному провадженню та ухвалою суду від 16.11.2015 року обвинувальний акт з додатками повернуто прокурору прокуратури Миколаївського району Одеської області (копія ухвали додається).

Водночас, (з ухвали суду від 16.11.2015 року) до вказаного кримінального провадження були долучені докази в обґрунтування винуватості останніх та, які підтверджують факт вчинення вказаними особами кримінального правопорушення (надані характеризуючи документи відносно обвинувачених, довідка вартості насіння, договори поставки та ін.), з якими суддя ОСОБА_1 був ознайомлений. Більш того, суддею повторно ухвалою суду від 12.05.2016 року повернуто вказаний обвинувальний акт з додатками.
Однак, відповідно до ч.4 ст.291 КПК України надання суду інших документів до початку судового розгляду забороняється.
Суд вважає, що таке розкриття в обвинувальному акті доказів обвинувачення є грубим порушенням Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки п.3 ст.6 Конвенції гарантує кожному право на справедливий, неупереджений та всесторонній суд, а повідомлення чи розкриття доказів тих чи інших обставин до судового розгляду справи є неприпустимим та є прямим втручанням сторони обвинувачення в судочинство, а тому вказане викликає сумнів у його неупередженості при розгляді даного кримінального провадження, оскільки свідчить про наявність у головуючого сформованої позиції з приводу певних аспектів даного кримінального провадження.
З огляду на положення пункту четвертого частини першої ст. 75 КПК України суддя не може брати участь у розгляді вказаної справи, за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справі "Гаусшильдт проти Данії", " зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід враховувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступень, що свідчать про небезсторонність суду.
Відповідно до п. 49 встановлено «У цій справі побоювання щодо відсутності безсторонності були викликані тим фактом, що суддя міського суду, який головував на судовому розгляді справи, та судді Високого суду, які згодом взяли участь у вирішенні справи в апеляційному провадженні, вже займалися цією справою ще на попередньому етапі провадження і прийняли кілька рішень стосовно заявника… Така ситуація може спричинити побоювання обвинуваченого, що суддя не є безстороннім, і ці побоювання можна зрозуміти…»

За практикою Європейського суду з прав людини (рішення від 09.11.06. у справі «Білуга проти України», від 28.10.98. у справі «Ветштайн проти Швейцарії») важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.
З огляду на викладене, оскільки суддя ОСОБА_1 приймав участь у розгляді питання щодо відповідності обвинувального акту з додатками вимогам статті 291 КПК України та був ознайомлений з доказами в обґрунтування винуватості ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , що може свідчити про наявність у головуючого сформованої позиції з приводу певних аспектів даного кримінального провадження, а тому суддя ОСОБА_1 доходить висновку про неможливість розгляду зазначеної справи.
Розгляд даної справи вказаним суддею може сприйматися стороною як порушення її права на справедливий суд, що закріплений в нормах міжнародного права, зокрема Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а томусуд вважає за необхідним задовольнити самовідвід та передати справу до канцелярії суду для визначення іншого судді у порядку статті 35 КПК України

Керуючись ст.ст. 75, 81 Кримінально-процесуального кодексу України, суд -
ПОСТАНОВИВ:
Самовідвід у справі №508/25/16-к задовольнити.
Передати справу №508/25/16-к за обвинуваченням ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 Кримінального кодексу України до канцелярії Березівського районного суду Одеської області для визначення іншого судді в порядку ст. 35 КПК України.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1