АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/997/17 Справа № 195/1475/16-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати по кримінальним справам апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду кримінальне провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_7 та прокурора Томаківського відділу Нікопольської місцевої прокуратури Дніпропетровської області на вирок Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 02 лютого 2017 року, -

В с т а н о в и л а:
цим вироком

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Семенівка Томаківського району Дніпропетровської області, громадянина України, із середньою технічною освітою, не одруженого, непрацюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-19.05.2010 Томаківським районним судом за ч.3 ст.185 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки 11 місяців, звільнений умовно-достроково терміном на 3 місяці 17.11.2014 на підставі постанови Ленінського районного суду м. Дніпро;

-03.11.2016 Томаківським районним судом за ч.1 ст. 263 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки,

засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 2 років позбавлення волі;

за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 3 років 1 місяця позбавлення волі.

На підставі ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_7 призначено покарання у вигляді 3 років і 1 місяця позбавлення волі з відбування її в кримінально-виправному закладі.

На підставі ст. 71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднано не відбуте покарання за вироком Томаківського районного суду від 03.11.2016 року і за сукупністю вироків остаточно визначено покарання ОСОБА_7 у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки 3 місяці.
Вироком суду, ОСОБА_7 визнано винним та засуджено за те, що він 05.11.2016 року приблизно о 20.00 год., перебуваючи на території домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_2 , діючи таємно, умисно, повторно з корисливих мотивів, переконавшись, що його дії ніхто із сторонніх осіб не бачить, шляхом вільного доступу, з літньої кухні, викрав одну бензопилу марки «Тайга-214», вартістю 1083,33 грн., належну потерпілому ОСОБА_8 , та з викраденим з місця скоєння злочину зник, заподіявши матеріальну шкоду на вказану вище суму.

07.11.2016 року приблизно о 01.00 год., обвинувачений ОСОБА_7 знаходячись за адресою: АДРЕСА_3 асті, де діючи таємно, умисно, повторно з корисливих мотивів, проник до приміщення гаражу, звідки викрав одну бензопилу марки STIHL моделі GА 107J, вартістю 2046,66 грн., належну потерпілому ОСОБА_9 та з викраденим з місця скоєння злочину зник, заподіявши матеріальну шкоду на вказану вище суму.

Крім того, 08.11.2016 року приблизно о 10:00 год., ОСОБА_7 , знаходячись біля магазину «Мандарин», що розташований за адресою: вул.Б.Хмельницького,1, де діючи таємно, умисно, повторно з корисливих мотивів, переконавшись, що потерпілий ОСОБА_10 зайшов до вказаного магазину, і його дії ніхто із сторонніх осіб не бачить, шляхом вільного доступу, викрав велосипед марки «Україна», вартістю 900,00 грн., належний ОСОБА_10 , та з викраденим з місця скоєння злочину зник, заподіявши потерпілому матеріальну шкоду на вказану вище суму.

Не погодившись з даним вироком суду, обвинувачений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вирок суду першої інстанції через невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення, просить призначити йому покарання з урахуванням положень ст. 69 КК України, врахувати його щире каяття та при призначенні покарання зарахувати йому строк попереднього ув`язнення у відповідності до положень ч. 5 ст. 72 КК України.

Прокурор також подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду скасувати та направити матеріали кримінального провадження до суду першої інстанції на новий судовий розгляд у зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального Закону.

В обгрунтуваня своїх вимог, прокурор посилається на те, що вирок не відповідає вимогам Закону, також судом у вироку викладено лише висновок органу досудового розслідування, в чому обвинувачується ОСОБА_7 без оцінки жодного доказу з точки зору належності, допустимості, достовірності та сукупності доказів. Посилається на те, що судом не конкретизовано на підставі яких матеріалів кримінального провадження, суд прийшов до висновку про доведеність вини обвинуваченого, що судом було зазначено перелік доказів, які було досліджено, тоді як сам аналіз по кожному з доказів не проводився. Також в мотивувальній частині вироку судом не надано аналіз характеризуючих матеріалів відносно особи обвинуваченого, не зазначено яким саме діянням обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, а яким - ч. 3 ст. 185 КК України.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу прокурора і просив її задовольнити, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а апеляційну скаргу обвинуваченого необхідно залишити без задоволення з наступних підстав.

Серед завдань кримінального провадження, передбачених у ст. 2 КПК України, міститься вимога про те, щоб до кожного учасника кримінального провадження було застосовано належну правову процедуру.

Згідно ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведено належні та достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Судове рішення у формі вироку повинно відповідати вимогам статей 368, 374 КПК України.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 409 КПК України істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, тягне за собою скасування судового рішення.

За положеннями ч. 1 ст. 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

При вирішенні питання про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні ним злочинів, суд першої інстанції повинен був виконати вимоги вищезазначених норм. Зокрема, під час судового розгляду суд мав перевірити: чи мали місце діяння, у вчиненні яких обвинувачуються особи; чи містять ці діяння склад кримінального правопорушення і якою статтею закону України про кримінальну відповідальність вони передбачені; чи винний обвинувачений у вчиненні цих кримінальних правопорушень; чи підлягає обвинувачений покаранню за вчинені ними кримінальні правопорушення та зазначити у вироку докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів.

Як вбачається зі змісту вироку суду першої інстанції, в ньому викладено лише висновок органу досудового розслідування в чому обвинувачується ОСОБА_7 , без оцінки жодного доказу з точки зору належності, допустимості, достовірності, та сукупності доказів, та з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Фактично у вироку відсутній будь-який аналіз доказів.

Висновки суду, щодо оцінки доказів, згідно з вимогами Закону, належить викласти у вироку в точних і категоричних судженнях, які виключали б сумніви з приводу достовірності того чи іншого доказу. Прийняття одних і відхилення інших доказів судом повинно бути мотивовано.

Також в мотивувальній частині вироку судом не надано аналіз характеризуючих матеріалів відносно особи обвинуваченого, та щодо призначення покарання.

Крім того, відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 374 КПК України у разі визнання особи винуватою в мотивувальній частині вироку зазначаються статті закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у визнанні якого визнається обвинувачений.

Проте, у вказаному вироку суду не зазначено яким саме діянням обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, а яким - ч. З ст. 185 КК України.

Таким чином, на переконання колегії суддів, в даному випадку вбачається істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, оскільки судом першої інстанції не було належним чином надано оцінку доказам щодо вини обвинуваченого та не конкретизовано які дії обвинуваченого суд кваліфікував за ч. 2 ст. 185 КК України, а які за ч. 3 ст. 185 КК України, і сам вирок не відповідає вимогам Закону.

Враховуючи те, що вирок суду першої інстанції скасовується з підстав істотного порушення вимог КПК України, колегія суддів не входить в обговорення та перевірку доводів апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 , щодо призначеного покарання.

Під час нового судового розгляду, суду першої інстанції необхідно усунути вказані недоліки та прийняти рішення, яке повинно відповідати вимогам Закону.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу прокурора Томаківського відділу Нікопольської місцевої прокуратури Дніпропетровської області - задовольнити.

Вирок Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 02 лютого 2017 року, щодо ОСОБА_7 скасувати та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції.

Міру запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою продовжити до 15 липня 2017 року.

Ухвала є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді апеляційного суду: