Справа № 343/806/17
Провадження № 11-кп/779/288/2017
Категорія ст.81 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 червня 2017 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

представника Долинського ВЦ №118 ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції прокурора Долинського відділу Калуської місцевої прокуратури ОСОБА_9 на ухвалу Долинського районного суду Івано-Франківської області від 22 травня 2017 року про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 , -

в с т а н о в и л а :

Вказаною ухвалою умовно-достроково звільнено засудженого ОСОБА_7 від подальшого відбування покарання за вироком Міжгірського районного суду Закарпатської області від 20 травня 2011 року на невідбутий термін 1 рік 6 місяців.

Своє рішення суд мотивував тим, що засуджений ОСОБА_7 сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, відбув ? частини покарання за вироком суду, що відповідно до ст.81 КК України дає йому право на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

В апеляційній скарзі прокурор, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції ОСОБА_9 просить скасувати ухвалу Долинського районного суду від 22.05.2017 року з підстав невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи, та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання на невідбутий термін покарання 1 рік 6 місяців.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що судом не враховано, що ОСОБА_7 засуджений за вчинення злочинів, передбачених ч.1 ст. 115, ч.2 ст. 194, ст.. 70 КК України, один з яких відноситься до особливо тяжких злочинів, а також те, що ОСОБА_7 відбуває покарання в Долинському ВЦ № 118 нетривалий час - з 08.12.2016 року та за весь строк відбуття покарання засудженому оголошувалися тільки два заохочення.

Крім того, звертає увагу на те, що 15.09.2016 року комісією Долинського ВЦ №118 була розглянута заява засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення та відмовлено в направленні клопотання до суду, як особі, що не довела своє виправлення. Таким чином, враховуючи вимоги п.6.6. Інструкції про роботу відділів (груп, секторів, старших інспекторів) контролю за виконанням судових рішень установ виконання покарань та слідчих ізоляторів, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 08.06.2012 за №847/5, повторно питання про можливість подання до суду матеріалів щодо застосування до засудженого ОСОБА_7 умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, може бути розглянуто на засіданні комісії тільки після досягнення засудженим необхідного ступеня виправлення, що відображається в характеристиці на засудженого та не раніше ніж через один рік з дня винесення рішення про відмову. Однак, суд першої інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали не звернув уваги на вказані вимоги.

Одночасно вказує, що психологічна характеристика засудженого не дає підстав вважати, що він готовий до самокерованої правослухняної поведінки, а факт сумлінного ставлення засудженого до праці в Долинському ВЦ №118 не може служити переконливою підставою для висновку про те, що засуджений виправився та не буде продовжувати вчиняти нові злочини.

Під час апеляційного розгляду:

- прокурор підтримав доводи поданої апеляційної скарги, просив ухвалу суду скасувати та ухвалити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання засудженого про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання;

- засуджений ОСОБА_7 та представник Долинського ВЦ №118 просили залишити ухвалу суду без змін.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, засудженого ОСОБА_7 , представника Долинського виправного центру ДПтСУ в Івано-Франківській області №118, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи і мотиви апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що її слід задовольнити частково з наступних підстав.

Доводи апеляційної скарги прокурора про не відповідність висновків суду фактичним обставинам справи та безпідставне умовно дострокове звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання на думку колегії, є обґрунтованими.

Згідно ч.1 ст.81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Відповідно до положень ч.2, п.3 ч.3 ст.81 КК, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, а також після фактичного відбуття ним не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин.

У відповідності п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2« Про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким» від 26.04.2002 року умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким можливо лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_7 був засуджений 20.05.2011 року Міжгірським районним судом Закарпатської області за ч.1 ст.115, ч.2 ст. 194, 70 КК України до 9 років позбавлення волі.

Ухвалою Сокирянського районного суду Чернівецької області від 22.02.2016 року засудженому ОСОБА_7 в строк відбування покарання за правилами ч.5 ст.72 КК України зараховано час його попереднього ув`язнення з 10.09.2010 року по 06.06.2011 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвалою Сокирянського районного суду Чернівецької області від 16.11.2016 року засудженому ОСОБА_7 замінено невідбуту частину покарання більш м`яким покаранням у виді обмеження волі на невідбутий строк 2 роки 28 днів.

Ухвалою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 10.01.2017 року зараховано засудженому ОСОБА_7 в строк відбування покарання за правилами ст. 72 КК України час слідування його під вартою з 16.11.2016 року по 08.12.2016 року, із розрахунку один день тримання під вартою два дні обмеження волі.

Початок відбуття терміну покарання засудженому рахується з 10.09.2010 року; кінець терміну 22.11.2018 року.

Застосовуючи до ОСОБА_7 положення ст. 81 КК України суд послався на те, що засуджений відбув 3/4 строку покарання і сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Разом з тим, приймаючи рішення суд першої інстанції не дав належної оцінки доводам прокурора про те, що засуджений ОСОБА_7 на даний час відбуває покарання за вчинення особливо тяжкого злочину, передбачено ч. 1 ст. 115 КК України. Згідно характеристики. начальника ДУ «Долинський виправний центр (№118)» від 19.05.2017р., засуджений ОСОБА_7 під час тримання в УВП № 9 м. Ужгород не допускав порушень вимог режиму тримання під вартою, дисциплінарні стягнення не накладалися, заохочення не оголошувалися. Під час відбування покарання в Сокирянській ВК № 67 був працевлаштований в автотранспортному цеху установи, порушень вимог режиму відбування покарання не допускав, дисциплінарні стягнення не накладалися, оголошено 2 заохочення, нагороджено подякою за 1 місце в змаганнях з конкурсу фахової майстерності та сумлінне ставлення до навчання. З 08.12.2016 року засуджений ОСОБА_7 відбуває покарання в Державній установі «Долинський виправний центр №118», працевлаштований на дільниці МПП «Таля», де працює по даний час. За цей час порушень вимог режиму відбування покарання не допускав, дисциплінарні стягнення не накладались, оголошено одне заохочення правами начальника відділення СПС за зразкову поведінку та добросовісне ставлення до праці. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом. На профілактичних обліках не перебуває. Приймає участь в реалізації програми диференційованого виховного впливу засуджених за напрямком « Фізкультура і спорт».

Суд першої інстанції не прийняв до уваги та не дав належної оцінки тому, що з характеристики засудженого вбачається, що комісія Сокирянської ВК №67 неодноразово 12.03.2015 року, 17.03.2016 року та 15.09.2016 року, відмовляла засудженому у застосуванні ст.100, 101 КВК України, як такому, що не довів свого виправлення.

Крім того, згідно з вимогами п. 6.6 Інструкції про роботу відділів (груп, секторів, старших інспекторів) контролю за виконанням судових рішень установ виконання покарань та слідчих ізоляторів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08.06.2012 № 847/5, повторно питання про можливість подання до суду матеріалів щодо застосування до осіб засуджених за тяжкі і особливо тяжкі злочини до позбавлення волі на строк не менш п`яти років умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, заміни не відбутої частини покарання більш м`яким може бути поставлено не раніше ніж через один рік з дня винесення рішення про відмову.

Зазначені обставини в сукупності свідчать про те, що висновок суду першої інстанції про наявність підстав для умовно-дострокового звільнення засудженого ОСОБА_7 від відбування покарання є передчасним.

За змістом п.2 ч.1 ст.409 КПК України підставами для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

Положеннями п.6 ч.1 ст.407 КПК встановлено, що за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Колегія суддів приходить до висновку про необхідність скасування ухвали з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції, під час якого слід повно та всесторонньо дослідити всі докази, дати їм належну оцінку та прийняти законне та обґрунтоване рішення.

Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 409, 412, 415 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції прокурора Долинського відділу Калуської місцевої прокуратури ОСОБА_9 задовольнити частково.

Ухвалу Долинського районного суду Івано-Франківської області від 22 травня 2017 року про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя підпис ОСОБА_2

Судді: підписи ОСОБА_3

ОСОБА_4

З оригіналом згідно. Суддя: ОСОБА_2