У х в а л а
іменем україни

20 грудня 2016року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
за участю прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за № 0002699, за касаційною скаргою заступника прокурора Дніпропетровської області на ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 12 лютого 2016 року у кримінальному провадженні за обвинуваченням

ОСОБА_6 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 .

мешканця

АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ст. 360 КК України,

в с т а н о в и л а:

Вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 грудня 2015 року ОСОБА_6 засуджено до покарання: за ч. 1 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 рік; за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки; за ст. 360 КК України у виді обмеження волі строком на 2 роки.

На підставі ч. 1 ст. 70, ст. 72 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно ОСОБА_7 призначено покарання у виді позбавленні волі строком на 3 роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рікта на підставі ч. 1 ст. 76 КК України покладено обов`язокне виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції.

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 12 лютого 2016 року відмовлено у відкритті провадження за апеляційною скаргою заступника прокурора області на вирок щодоОСОБА_6 .

У касаційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу апеляційного суду про відмову у відкритті провадження за апеляційною скаргою на вирок щодоОСОБА_6 через порушення кримінального процесуального закону. Вважає безпідставним висновок апеляційного суду про неможливість оскарження прокурором вироку, ухваленого за результатом розгляду провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України. Звертає увагу, що в апеляційній скарзі прокурора не оспорювалися фактичні обставини кримінального провадження. Вказує на те, що ухвала апеляційного суду не мотивована належним чином.

Заслухавши доповідь судді, поясненняпрокурора, яка не підтримала касаційну скаргу, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд зясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позицій, а також розяснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Частиною 4 ст. 399 КПК України передбачено, що суддя-доповідач, встановивши, що судове рішення оскаржене виключно з підстав, з яких воно не може бути оскарженим згідно з положеннями ст.394 КПК України, відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження щодо ОСОБА_6 , його розгляд у суді першої інстанції було проведено у порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, без дослідження доказів щодо фактичних обставин вчинення злочину, які ніким із учасників кримінального провадження не оспорювалися. При цьому учасникам судового провадження було розяснено суть та наслідки положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Заступник прокурора області звернувся з апеляційною скаргою на вирок щодо ОСОБА_6 , в якій просив змінити вирок суду першої інстанції виключити з ньогорішення про визнання ОСОБА_6 винуватим у предявленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 360 КК України.

Суддя апеляційного суду дійшов висновку, що вирок щодо ОСОБА_6 оскаржено прокурором з таких підстав, з яких відповідно до положень ч. 3 ст. 394 КПК України він не може бути оскарженим, та відмовив у відкритті апеляційного провадження.

При прийнятті рішення апеляційний суд не взяв до уваги, що в апеляційній скарзі на вирок щодо ОСОБА_6 прокурором оспорювався висновок щодо кримінально-правової оцінки діяння засудженого за тих фактичних обставин, які були встановлені судом першої інстанції, тобто не заперечувалися ті обставини, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, а йшлося про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (застосування закону, який не підлягав застосуванню) при кваліфікації дій засудженого за ст. 360 КК України.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що рішення апеляційного суду про відмову у відкритті провадження за апеляційною скаргою заступника прокурора області на вирок щодо ОСОБА_6 є необгрунтованим, тому воно підлягає скасуваннюіз призначенням нового розглядуапеляційної скарги прокурора у суді апеляційної інстанції, під час якого суд повинен перевірити апеляційну скаргу на відповідність вимогам ст. ст. 395,396 КПК України та прийняти рішення із дотриманням вимог процесуального закону.

Керуючись статтями433, 434, 436 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

Касаційну скаргу заступника прокурора Дніпропетровської області задовольнити.

Ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 12 лютого 2016 року про відмову у відкритті провадження за апеляційною скаргою заступника прокурора області на вирок щодо ОСОБА_6 скасувати та призначити новий розгляд в суді апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_2 ОСОБА_1 ОСОБА_3