Справа № 314/7692/16-к
Провадження № 1-в/314/78/2017
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18.01.2017 року м.Вільнянськ
Вільнянський районний суд Запорізької області у складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у дистанційному судовому засіданні матеріали за клопотанням засудженого, який відбуває покарання у Софіївській виправній колонії УДПтСУ в Запорізькій області (№ 55), ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: місто Кремінна, Луганська область, громадянина України, освіта середня, неодруженого, до засудження не працював, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 .

Раніше судимого:

1). 07.12.1994 року вироком Кременського районного суду Луганської області за ч. 4 ст. 81, ч. 2 ст. 140, ч. 2 ст. 141, ст. 42 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільнений від відбування 30.05.1998 року умовно-достроково на невідбутий строк, що складає 1 рік 21 день.
2). 29.02.2000 року вироком Кременського районного суду Луганської області за ч. 2 ст. 140, ст. 17, ч. 2 ст. 140, ст. 42 КК України до 2 років позбавлення волі. Звільнений від відбування покарання 23.01.2001 року умовно-достроково на невідбутий строк, що складає 2 місяці 23 дні.
3) 11.02.2002 року вироком Кременського районного суду Луганської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі. Звільнений від відбування покарання 28.07.2004 року умовно-достроково на невідбутий строк, що складає1 рік 2 місяці 2 дні.
4) 11.03.2005 року вироком Кременського районного суду Луганської області за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений від відбування покарання 12.10.2007 року умовно-достроково на невідбутий строк, що складає 9 місяців 10 днів.

5) 11.03.2005 року вироком Кременського районного суду Луганської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений від відбування покарання 12.10.2007 року умовно-достроково на невідбутий строк, що складає 9 місяців 10 днів.

6) 10.11.2009 року вироком Кременського районного суду Луганської області за ч. 1 ст. 309 КК України до 6 місяців арешту. Звільнений від відбування покарання 07.05.2010 року по відбуттю строку покарання.

По даній справі засудженого: 29.05.2015 року вироком Іллічівського районного суду м. Маріуполь Донецької області за ч. 2 ст.307, ч. 2 ст. 311, ч. 1 ст. 70 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна.
Ухвалою Іллічівського районного суду м. Маріуполь Донецької областівід 05.01.2016 року на підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення в період з 01.11.2013 року по 04.08.2015 року,із розрахунку 1 день попереднього ув`язнення відповідає 2 дням позбавлення волі.

Початок строку: 01.11.2013 року, кінець строку: 28.01.2019 року,

про умовно-дострокове звільнення,

за участю: прокурора ОСОБА_4 ,

представника колонії ОСОБА_5 ,

засудженого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:
До Вільнянського районного суду Запорізької області від засудженого, який відбуває покарання у Софіївській виправній колонії УДПтСУ в Запорізькій області (№ 55), ОСОБА_3 надійшло клопотання про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Засуджений в судовому засіданні на клопотанні наполягав, просив його задовольнити, звільнити його умовно достроково від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України на строк який залишився, так як віну скоєному злочині розкаюється, зробив для себе належні висновки, запевнив про недопущення ним порушень закону в майбутньому.

В судовому засіданні прокурор та представник адміністрації установи виконання покарань заперечували проти задоволення клопотання про умовно дострокове звільнення, так як засуджений не довів своє виправлення.

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу та дослідивши надані йому матеріали, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що засудженийОСОБА_3 відбуває покарання за вироком Іллічівського районного суду м. Маріуполь Донецької областівід 29.05.2015 року. Ухвалою Іллічівського районного суду м. Маріуполь Донецької областівід 05.01.2016 року на підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення в період з 01.11.2013 року по 04.08.2015 року,із розрахунку 1 день попереднього ув`язнення відповідає 2 дням позбавлення волі. В місцях позбавлення волі знаходиться з 01.11.2013 року.

Під час тримання під вартою Маріупольському слідчому ізоляторі УДПтСУ в Донецькій області з 01.11.2013 року по 04.12.2015 року, характеризувався негативно. Вимоги режиму тримання порушував, за що мав три стягнення, накладені правами начальника слідчого ізолятора, заохочень немав.

З 04.12.2015 року по 22.12.2015 року перебував на лікуванні в спеціалізованій туберкульозній лікарні при Софіївській виправній колонії УДПтС України в Запорізькій області (№ 55), характеризувався посередньо, заохочень та стягнень немав.

З 22.12.2015 року по 06.02.2016 року тримання під вартою Маріупольському слідчому ізоляторі УДПтСУ в Донецькій області, характеризувався посередньо, заохочень та стягнень немав.

З 06.02.2016 року перебуває на лікуванні в спеціалізованій туберкульозній лікарні при Софіївській виправній колонії управління Державної пенітенціарної служби України в Запорізькій області (№ 55), на виробництві установи не працевлаштований у зв`язку з хворобою на туберкульоз.
Відповідно до довідки Софіївської виправної колонії УДПтСУ в Запорізькій області (№ 55), яка міститься в матеріалах справи, засуджений ОСОБА_3 відповідно до п. 5 ст. 118 КВК України, до робіт по благоустрою колонії, відділення, а також до робіт щодо поліпшення житлово-побутових умов засуджених не залучався, але згідно довідки наданої медичною частиною установи у порядку ст. 118 КВК України міг приймати за власним бажанням участь в роботах по благоустрою відділення, але бажання не виявляв. Крім того, засуджений ОСОБА_3 за весь період відбування покарання має лише одне заохочення.
Відповідно до ст. 65 КВК України засуджений ОСОБА_3 не приймає участі в організації виховних заходів, які проводяться в установі, відповідно до ст. 123 КВК України, не приймає участі у реалізації програм диференційованого виховного впливу на засуджених, відповідно до ст. 126 КВК України не прагне до підвищення свого загальноосвітнього рівня та вдосконалення наявних професійно-технічних навичок, згідно ст. 127 КВК України не приймає участі у роботі самодіяльних організацій, не входить до складу ради колективу засуджених.

У відповідності зі ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від покарання можливо при обов`язковій та одночасній наявності в їх сукупності підстав та умов. При цьому головним та вирішальним є не факт відбування певної частини покарання, а виправлення засудженого.
Згідно з ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Висновок суду про виправлення засудженого повинен базуватися на врахуванні даних про його поведінку в цілому та відношенню до праці за весь період знаходження у виправних установах.
Згідно з роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким» рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого та доведеності того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. При цьому суд має ретельно з`ясувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправної установи, а також його наміри щодо залучення до суспільно корисної праці.

Суд враховує, що примірна поведінка це не тільки пасивна форма поводження засудженого, що полягає в утриманні від порушень режиму відбування покарання, а й активна форма поведінки, яка в свою чергу є намагання своєю діяльністю виправити вину за скоєне кримінальне правопорушення.

Поведінка ОСОБА_3 , за весь час відбування ним покарання у своїй сукупності не була стабільно позитивною та активною.

При вивчених обставинах на теперішній час суд не знаходить достатніх підстав для умовно - дострокового звільнення ОСОБА_3 (невідбутий строк складає 2 роки 10 днів), в зв`язку з чим у задоволені клопотання про його умовно-дострокове звільнення від покарання у вигляді позбавлення волі необхідно відмовити, оскільки він до теперішнього часу не проявив себе як такий, що довів своє виправлення та перевиховання, а встановлені в судовому засіданні дані у своїй сукупності не можуть свідчити, на погляд суду, про його виправлення та перевиховання.

На підставі викладеного та керуючись ст. 81 КК України, ч. 1 ст. 537,ст. ст. 539, 395 КПК України, суд -

п о с т а н о в и в:
В задоволенні клопотання засудженого Софіївської виправної колонії УДПтСУ в Запорізькій області (№ 55) ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про умовно-дострокове звільнення - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області через Вільнянський районний суд Запорізької області протягом 7 діб з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1

18.01.2017