Категорія: ч.2 ст.187 КК УкраїниДоповідач: ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 грудня 2016 року місто Луцьк
Апеляційний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження №0003576 від 06.08.2016 за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_8 та прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 на вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06 жовтня 2016 року щодо ОСОБА_8 ,
В С Т А Н О В И В:
Даним вироком ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Свердловськ (м.Єкатеренбург), Російська Федерація житель АДРЕСА_1 , громадянин України, непрацюючий, з середньою освітою, неодружений, раніше неодноразово судимий, востаннє вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 01.04.2013 за ч.1 ст. 187, ст.71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців, ухвалою Маневицького районного суду від 19.07.2016 на підставі ст.81 КК України звільнений умовно-достроково на 9 місяців 13 днів, -

засуджений за ч.2 ст.187 КК України на 7 (сім) років 6 (шість) місяців позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

На підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 01.04.2013, та призначено остаточне покарання ОСОБА_8 у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років 7 (сім) місяців з конфіскацією всього належного йому майна.

Строк відбуття покарання ОСОБА_8 визначено обчислювати з 06 серпня 2016 року.

На підставі ч.5 ст.72 КК України постановлено зарахувати у строк відбуття покарання ОСОБА_8 строк його попереднього ув`язнення в межах даного кримінального провадження, а саме з 06 серпня 2016 року до вступу даного вироку в законну силу, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_8 до вступу вироку в законну силу залишено попередній тримання під вартою.

Вироком вирішено долю речових доказів, цивільних позовів та процесуальних витрат.

Згідно з вироком суду ОСОБА_8 визнаний винним у тому, що він 06 серпня 2016 року, близько 16 години 50 хвилин, будучи особою, яка раніше вчинила розбій, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись неподалік будинку АДРЕСА_2 , діючи умисно, з метою заволодіння чужим майном, вчинив напад на потерпілу ОСОБА_11 , поєднаний із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, що зазнала нападу, яке виразилось у застосуванні відносно потерпілої сльозогінного аерозолю «Терен-4М» та намаганні шляхом неодноразових ризиків відкрито заволодіти жіночою сумочкою потерпілої, в результаті чого остання впала на бруківку, чим спричинив потерпілій тілесні ушкодження які за ступенем тяжкості відносяться до середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень за ознакою тривалого розладу здоров`я, а також легких тілесних ушкоджень, під час чого намагався відкрито заволодіти жіночою сумочкою ОСОБА_11 , яка знаходилась на передпліччі останньої, вартістю згідно висновку товарознавчої експертизи №473 від 15.09.2016 року 175,00 грн., в середині якої знаходились: гаманець, вартість якого згідно вказаного висновку товарознавчої експертизи становить 60,00 грн., із грошовими коштами в сумі 164 грн., та косметичка, вартість якої згідно вказаного висновку товарознавчої експертизи становить 28,33 грн., однак під час вчинення даного нападу був затриманий іншими особами.
У поданій апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 просить вирок щодо нього змінити, зменшивши строк покарання до мінімального. Посилається на те, що він визнав свою вину у скоєному, щиро розкаявся, є особою молодого віку. Крім того, потерпіла пробачила йому та просила суд суворо його не карати.

У своїй апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи судом фактичні обставини справи та кваліфікацію дій обвинуваченого, просить вирок скасувати у зв`язку із невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. Просить ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України та призначити йому покарання у виді 8 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна та на підставі ст.71 КК України 9 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

Посилається на те, що суд при призначенні покарання ОСОБА_8 не врахував, що він раніше неодноразово судимий за вчинення злочинів, будучи звільнений умовно-достроково, знову вчинив злочин, який відноситься до категорії тяжких. Після звільнення з місць позбавлення волі не працював та не займався іншою суспільно корисною діяльністю. Тому призначення йому покарання ближче до мінімальної межі, передбаченої санкцією ч.2 ст.187 КК України, є несправедливим та незаконним.

У запереченні обвинувачений ОСОБА_8 просить апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення. Посилається на те, що доводи в апеляційній скарзі прокурора є надуманими і безпідставними.

Заслухавши доповідача, який виклав зміст оскаржуваного вироку суду першої інстанції, основні доводи апеляційних скарг, пояснення обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника, які підтримували апеляційну скаргу та заперечували апеляційну скаргу прокурора і просили зменшити строк покарання, пояснення прокурора, який підтримав апеляцію прокурора і заперечив апеляційну скаргу обвинуваченого та просив скасувати вирок й ухвалити новий, яким обрати обвинуваченому більш суворе покарання, дослідивши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційні скарги обвинуваченого та прокурора до задоволення не підлягають з таких підстав.

Висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, підтверджується зібраними у справі доказами і в апеляційних скаргах не заперечується.

Діям ОСОБА_8 дана правильна юридична оцінка, яка також ніким не оспорюється.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , суд першої інстанції у відповідності до вимог ст.ст.50, 65 КК України врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відноситься до категорії тяжких, дані про його особу та інші обставини, що впливають на ступінь відповідальності.

Так, обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_8 , є щире каяття, обставиною, що обтяжує покарання - вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Крім того, ОСОБА_8 вину у скоєному визнав повністю, щиро розкаявся, попросив вибачення у потерпілої, у зв`язку з чим остання не наполягала на його суворому покаранні.

Врахував суд і інші обставини, в тому числі й ті, на які посилається прокурор у своїй апеляції, тому призначив обвинуваченому покарання в межах санкції ч.2 ст.187 КК України, а остаточне на підставі ч.1 ст.71 КК України, яке відповідає вимогам закону, принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, є необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_8 та попередження вчинення ним нових злочинів і не є надто суворим чи м`яким.

Таким чином підстав для зміни чи скасування вироку, з мотивів наведених в апеляційних скаргах обвинуваченого та прокурора, апеляційний суд не знаходить.

На підставі викладеного, керуючись статтями 404, 405, 407 КПК України, Апеляційний суд Волинської області,

У Х В А Л И В :
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 та прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 залишити без задоволення, а вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06 жовтня 2016 року щодо ОСОБА_12 без змін.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення її апеляційним судом, а засудженим ОСОБА_8 в той же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Головуючий:
Судді: