Справа № 755/6733/16-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"13" січня 2017 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
законного представника ОСОБА_5
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, Дніпропетровської обл., Софіївського р-ну, с. Новопетрівки, громадянина України, українця, не працюючого, не одруженого, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимому: 25.09.2002 року Центрально-городським районним судом м. Кривий Ріг на підставі ч.3 ст.185 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст.75 КК України, звільнений строком на 1 рік; 28.11.2005 року Печерським районним судом м. Києва на підставі ст. ч.2 ст.153, ч.2 ст.156, ч.2 ст.186, ст. 353, ст.70 КК України до позбавлення волі строком на 5 років, на підставі ст.96 КК України застосовано примусове психіатричне лікування; 04.10.2010 року Саксаганським районним судом м. Кривий Ріг звільнений від кримінальної відповідальності передбаченої ч.3 ст.185 КК України, застосовано примусове психіатричне лікування; 19.09.2014 року Шевченківським районним судом м. Києва застосовано заходи медичного характеру,
за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України;
28 січня 2016 року, приблизно о 13 год. 25 хв. у ОСОБА_6 виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна шляхом проникнення до приміщення, яке знаходилось на першому поверсі будівлі резиденції при патріаршому соборі Української греко-католицької церкви розташованої за адресою: АДРЕСА_3 .
Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням до приміщення, ОСОБА_6 шляхом пошкодження дверного полотна за допомогою металевого предмету відкрив двері кімнати розташованої на першому поверсі вищезазначеної будівлі, яка знаходиться у користуванні ОСОБА_7 , після чого проник до неї, де виявив особисті речі ОСОБА_7 , в тому числі телефон марки «Lenovo А5000» вартістю 3 828 грн. 80 коп. та мобільні телефони «Lg D690 stilus» вартістю 5 500 грн., та «Samsung С3050» вартістю 700 грн., які належать ОСОБА_8 .
В подальшому реалізуючи свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням до приміщення, ОСОБА_6 , впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, викрав майно, яке знаходиться у користуванні ОСОБА_7 , а саме: телефон марки «Lenovo А5000» вартістю 3 828 грн. 80 коп., та мобільні телефони «Lg D690 stilus» вартістю 5 500 грн., «Samsung С3050» вартістю 700 грн., які належать ОСОБА_8 .
Однак, після виходу з кімнати ОСОБА_6 був помічений та затриманий ОСОБА_7 ..При цьому виконавши всі дії, які він вважав необхідними для доведення злочинного умислу до кінця, але не довів злочин до кінця з причин, які не залежали від його волі, так як був затриманий біля виходу з кімнати, яка знаходилась на першому поверсі будівлі резиденції при патріаршому соборі Української греко-католицької церкви собору греко - католицької церкви розташованої за адресою: АДРЕСА_3 , а викрадені ним телефони марки «Lenovo А5000», «Lg D690 stilus», «Samsung С3050» вилучено.
Відповідно до висновку стаціонарної комісійної комплексної судової психолого - психіатричної та наркологічної експертизи, а саме - акту № 47 від 15.03.2016, наявний у під експертного психічний розлад позбавляв його в період діяння, в якому він підозрюється, та позбавляє в теперішній час здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними.
У період часу, до якого відноситься діяння, підозрюваний ОСОБА_6 виявляв ознаки легкої розумової відсталості з вираженими емоційно-вольовими та поведінковими порушеннями (F 70.1 за МКХ-10), і за своїм психічним станом не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.
У даний час ОСОБА_6 виявляє ознаки легкої розумової відсталості з вираженими емоційно-вольовими та поведінковими порушеннями, що зафіксовано у нього з дитячого віку.
У період часу, до якого відноситься діяння, підозрюваний ОСОБА_6 за своїм психічним станом не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.
За своїм психічним станом ОСОБА_6 потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом.
Таким чином, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, але на теперішній час та під час вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_6 не може та не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.
Відповідно до ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 24.03.2016 ОСОБА_6 було поміщено до психіатричного закладу ім. Павлова, який знаходиться в м. Києві по вул. Кирилівський, 103-а в умовах, що виключають його небезпечну поведінку.
На даний час строк застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 скінчився.
Вина ОСОБА_6 у вчиненні суспільно небезпечного діяння підтверджується комплексом зібраних по справі доказів, а саме: - рапортом інспектора роти №4 батальйону №1 УПП в м. Києві ОСОБА_9 ; Протоколами оглядів місця події від 28.01.2016 за адресою: м. Київ, вул.Микильсько-Слобідська, 5, приміщення резиденції УГКЦ; протоколом допиту потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ; протоколом допиту свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 . Висновками судових експертиз.
Іншими матеріалами кримінального провадження.
З урахуванням наведеного, суд вважає, що ОСОБА_6 вчинив суспільно небезпечне діяння, передбачене ч.2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України.
Згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 111 від 15 березня 2016 року ОСОБА_6 у періоди правопорушень, в яких він підозрюється, виявляв ознаки легкої розумової відсталості з вираженими емоційно-вольовими та поведінковими порушеннями (F 70.1 з МКХ-10) і за своїм психічним станом не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.
У період правопорушень, в яких він підозрюється, ОСОБА_6 , за своїм психічним станом не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.
На теперішній час ОСОБА_6 виявляє ознаки легкої розумової відсталості з вираженими емоційно-вольовими та поведінковими порушеннями, що зафіксовано у нього з дитячого віку.
За своїм психічним станом потребує застосування по відношенню до нього примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.
Відповідно до ст. 19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.
Згідно зі ст. 93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.
Заслухавши думки учасників судового провадження, враховуючи висновок судово-психіатричнї експертизи, суд вважає, що суспільно небезпечні діяння, у вчиненні якого звинувачується ОСОБА_6 за ч.2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, мали місце та вони були вчинені особою, щодо якої розглядається справа.
Оскільки зазначені діяння були вчинено ОСОБА_6 в стані неосудності, суд приходить до висновку, що він потребує застосування примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.
Керуючись ст. 513 КПК України, ст.ст. 19, 93 КК України, суд
У Х В А Л И В:
Застосувати до ОСОБА_6 примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня її оголошення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Суддя