Номер провадження: 11-кп/785/848/17
Номер справи місцевого суду: 507/405/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05.09.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 , адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в залі суду апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на вирок Любашівського районногосуду Одеської області від 26.04.2017 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Одеси, українець, громадянин України, з середньо-спеціальною освітою, розлучений, тимчасово не працюючий, який зареєстрований та мешкає АДРЕСА_1 , раніше не судимий,
визнаним винним в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України та призначено покарання у вигляді 6 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки. Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України засудженому ОСОБА_8 зараховано в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 12.02.2017 року до вступу вироку в законну силу із розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі. Стягнуто з ОСОБА_8 на користь потерпілої ОСОБА_9 8820 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 100000 грн. моральної шкоди, всього 108820 грн, а також на користь держави 1905 грн судових витрат. ВСТАНОВИЛА:

Відповідно до вироку суду, приблизно о 13 годині 22 хвилини 03 серпня 2015 року обвинувачений ОСОБА_8 , керуючи технічно справним вантажним сідловим тягачем «MERCEDES-BENZ АСТROS 1841LS», р/н НОМЕР_1 з напівпричепом самоскид «ВАРЗ НПС 2730», р/н НОМЕР_2 , та рухаючись по асфальтобетонному, сухому дорожньому покриттю на 323 км. + 800 м автодороги М-05 «Київ - Одеса» на території Любашівського району Одеської області, в порушення вимог п.п.12.1, 1.5, п/п «б» п. 2.3, п.п. 12.1, 12.3, 13.1 був неуважним, рух керованого автомобіля постійно не контролював, за дорожньою обстановкою постійно не слідкував, відповідно не відреагував на її зміну, заходів, що виключають виникнення та розвиток аварійної ситуації не вжив, не забезпечив контроль за управлінням автомобіля, відволікся від керування, внаслідок чого, рухаючись по правої смузі, на прямій освітленій ділянці, маючи об`єктивну можливість виявити перешкоду для руху автомобіль «CHEVROLET AVEO», р/н НОМЕР_3 , який стояв на правому за ходом руху узбіччі та його водія ОСОБА_10 і пасажирку ОСОБА_11 , які знаходились біля заднього лівого колеса цього ж автомобіля та створювали йому небезпеку для руху, при відсутності будь-яких перешкод технічного або іншого характеру, своєчасно не зменшив швидкість руху свого автомобіля аж до його зупинки, або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, не дотримався безпечного інтервалу, нехтуючи особистою безпекою та безпекою інших учасників руху, продовжував рух, та допустив наїзд правою кутовою частиною бампера керованого ним автомобіля на лівий борт на рівні заднього крила автомобіля «CHEVROLET AVEO», р/н НОМЕР_3 , на його водія ОСОБА_10 і пасажирку ОСОБА_11 , які знаходились біля заднього лівого колеса цього ж автомобіля. Внаслідок ДТП водій та пасажирка автомобілю «CHEVROLET AVEO», р/н НОМЕР_3 - ОСОБА_10 і ОСОБА_11 отримали тяжкі тілесні ушкодження, від яких загинули на місці події.
В апеляції захисник, не оспорюючи доведеності винуватості обвинуваченого у скоєнні інкримінованого йому злочину і правильності кваліфікації його дій, вважає вирок суду в частині призначення покарання незаконним і необґрунтованим, просить його в цій частині скасувати, ухвалити в цій частині новий вирок, яким призначити ОСОБА_8 покарання у вигляді 5 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки. При цьому вказує, що обвинувачений раніше не судимий, позитивно характеризується, вчинив необережний злочин, визнав вину, щиро розкаявся, повністю визнав цивільний позов, добровільно частково відшкодував шкоду потерпілим. Суд не встановив жодної обтяжуючої покарання обставини, проте, необгрунтовано врахував думку потерпілих, які наполягали на суворому покаранні, як обставину, що обтяжує положення обвинуваченого, та призначив покарання, вище за найнижчу межу, встановлену санкцією ч. 3 ст. 286 КК України.
Вислухавши доповідача, захисника, який підтримав апеляцію, але уточнив свої вимоги у тій частині, що просить вирок в частині призначення покарання не скасувати, а змінити; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляції, та вказував, що обвинувачений більше року перебував у розшуку, перебував за межами України та був затриманий на кордоні з РФ, дослідивши матеріли справи та доводи апеляції, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляції. Встановивши, що фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті, ніким зі сторін не оспорюються, суд, з`ясував позиції всіх учасників судового провадження, розглянув справу у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України, без дослідження всіх доказів, у зв`язку з чим суд апеляційної інстанції у відповідності зі ст. 404 КПК України рішення суду першої інстанції в цій частині не перевіряє. Стосовно призначеного покарання, то всупереч доводів апеляційної скарги захисника, колегія суддів вважає, що воно призначено у відповідності до ст. 65 КК Країни, з урахуванням характеру та ступеню суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, обставин кримінального провадження і даних про особу ОСОБА_8 . При обранні виду та міри покарання обвинуваченому судом враховано характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного, особу винного - його характеристику, те, що він раніше не судимий, визнання своєї провини в скоєнні необережного злочину, пом`якшуючу покарання обставину - щире каяття, правдиві свідчення по суті обвинувачення, часткове відшкодування шкоди потерпілим, відсутність обставин, що обтяжують покарання, а також обставини, на які посилається адвокат у своїй апеляції. Як за своїм видом, так і за розміром, призначене покарання є законним і справедливим.

Доводи апеляційної скарги захисника про суворість призначеного судом першої інстанції покарання не знайшли свого підтвердження. Також необгрунтовані твердження апеляційної скарги про врахування судом думки потерпілих, як обставини, що обтяжує покарання, адже формулювання висновків суду у вироку не дає підстав для такого тлумачення.

За таких обстави, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги і зміни чи скасування вироку. Керуючись ст. ст. ст.404, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

ухвалила:
Апеляцію адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Любашівського районногосуду Одеської області від 26.04.2017 року відносно ОСОБА_8 за ч. 3 ст. 286 КК України - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом 3 місяців, а засудженим - в той же строк з дня вручення йому копії ухвали.
Судді апеляційного суду Одеської області
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3