ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
іменем України
Справа № 210/5708/16-к
Провадження № 1-кс/210/1660/16

"21" грудня 2016 р. Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участі слідчого ОСОБА_3 ,
прокурора ОСОБА_4 ,
розглянувши клопотання слідчого в особливо важливих справах другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно та додані до клопотання матеріали у кримінальному провадженні № 0001058 від 05.12.2016, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
21 грудня 2016 року слідчий в особливо важливих справах другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 звернувся з клопотанням погодженим прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 про накладення арешту на майно.
В обґрунтування заявленого клопотання слідчий посилався на наступне.
У провадженні слідчого відділу слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області знаходяться матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001058 від 05.12.2016 із попередньою кваліфікацією за ч. 5 ст. 191 КК України за фактом привласнення грошових коштів потерпілого ОСОБА_5 особливо великих розмірах службовими особами ТОВ «Посейдон-К» за попередньою змовою із службовими особами правоохоронних органів.
Проведеним за вказаними матеріалами досудовим розслідуванням встановлено, що упродовж 2014 2015 років між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , з одного боку та громадянином Туреччини ОСОБА_8 , було укладено договір про спільну діяльність із будівництва багатоповерхових житлових будинків у м. Дніпропетровську на земельних ділянках за адресами: АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 . При цьому письмової форми договору сторонами додержано не було.
На виконання вказаного договору, громадянином Туреччини ОСОБА_8 та ОСОБА_7 було передано для використання під час будівництва на закупівлю будматеріалів, оплату праці робітників грошові кошти на загальну суму, еквівалентну 1 мільйону 805 тисяч 700 доларів США, при цьому частину грошових коштів передано «із рук в руки», а частину, на суму, еквівалентну 572 тисячі, передано за допомогою банківських систем на особисті рахунки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , що підтверджено відповідними банківськими документами. Фактично наявність та виконання сторонами вказаного договору про спільну діяльність підтверджено договорами дарування житлових квартир у будинку АДРЕСА_1 , який було збудовано сумісними зусиллями сторін, при цьому документально право власності на збудовану багатоповерхівку було оформлено на ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . У подальшому ОСОБА_6 та ОСОБА_7 відмовились від передачі у власність ОСОБА_8 на виконання договору житлових квартир у побудованому будинку, таким чином фактично заволодівши грошовими коштами, що належать потерпілому ОСОБА_8 , на вказану суму.
Одночасно, під час розслідування даного кримінального провадження встановлено, що будівництво багатоповерхових житлових будинків за вказаними адресами здійснювалось ОСОБА_6 та ОСОБА_7 із численними порушеннями будівельних норм і правил, набуття права власності на земельні ділянки для будівництва відбувалось у способи, що викликають обґрунтовані сумніви у своїй законності. Також встановлено, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 використовували завідомо підробні документи, у тому числі паспорти громадян України, під час укладення угод, пов`язаних із будівництвом вказаних будинків.
Викладені вище обставини у своїй сукупності можуть свідчити про наявність умислу у вказаних осіб на заволодіння майном потерпілого із самого моменту укладення угоди про спільну діяльність, однак до цього часу слідством ще не здобуто доказів, достатніх для повідомлення про підозру у скоєнні злочину. Численні звернення потерпілого до правоохоронних органів залишаються без належної уваги, що свідчить про неправомірну заінтересованість невстановлених співробітників правоохоронних органів у прикритті злочинної діяльності вказаних осіб.
Таким чином, у ході досудового розслідування здобуто достатньо доказів, які свідчать про неправомірність набуття ОСОБА_6 та ОСОБА_7 права власності на земельні ділянки та житлові будинки, розташовані за адресами: АДРЕСА_1 , АДРЕСА_5 та АДРЕСА_5
На даний час існує дуже велика вірогідність неодноразових подальших відчужень об`єктів нерухомого майна, в наслідок яких останній покупець стане добросовісним набувачем майна. При цьому вказані можливі перепродажі майна можуть перешкодити кримінальному провадженню, оскільки слідство не зможе визначити його точну вартість та відповідно встановити точний розмір спричинених злочином збитків.
Відповідно до ч. 4 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лишеу випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втратиабо пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
У клопотанні слідчий зазначив, що з метою всебічного та об`єктивного розслідування кримінального провадження та з`ясування всіх обставин справи в тому числі і точного розміру спричиненої шкоди необхідно тимчасово, до завершення досудового розслідування заборонити розпорядження вказаним майном шляхом заборони Державним реєстраторам органів Державної реєстраційної служби України та будь-яким іншим органам, а також фізичним та юридичним особам вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо житлових будинків за адресами: АДРЕСА_1 , АДРЕСА_5 та АДРЕСА_5 . Невжиття на даному етапі досудового розслідування заходів забезпечення кримінального провадження може спричинити затягування досудового розслідування та суттєво перешкодити його проведенню.
Враховуючи можливе незаконне відчуження теперішніми власниками житлових квартир існує загроза зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню, у зв`язку з чим у ході досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні виникла необхідність у забороні фізичним та юридичним особам розпоряджатися нерухомим майном житловими квартирами у вказаних житлових будинках.
Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку.
Слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу.
На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України інші учасники кримінального провадження не викликались.
У судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали та прохали його задовольнити.
Згідно із ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

На підставі викладеного, з метою забезпечення кримінального провадження, відповідно до вимог ст.ст. 170-175, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого в особливо важливих справах другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області молодшого радника юстиції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0001058 від 05.12.2016 задовольнити.
Накласти арешт на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , заборонити будь якому органу, фізичним чи юридичним особам вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо перереєстрації права власності та відчуження (передачі, переоформлення) нерухомого майна та майнових прав на вказане майно.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1