Справа № 682/2870/16-к
Провадження № 1-кп/682/146/2016
У Х В А Л А
Іменем України
13.12.2016 року Славутський міськрайонний суд Хмельницької області у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду, у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора - ОСОБА_3 , потерпілого - ОСОБА_4 , його законного представника ОСОБА_4 , неповнолітнього ОСОБА_5 , його законного представника - ОСОБА_6 та захисника-адвоката ОСОБА_7 , представника служби у справах дітей Славутської райдержадміністрації Хмельницької області ОСОБА_8 , представника ювенальної привенції Славутського ВП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_9 , психолога ОСОБА_10 , розглянувши клопотання у кримінальному провадженні № 0000180 від 11.03.2016 р про застосування примусових заходів виховного характеру відносно неповнолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Київ, українця, громадянина України, з базовою середньою освітою, учня 11 класу ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у зв`язку з вчиненням суспільно-небезпечного діяння за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

11 березня 2016 року близько 18:50 год. в с. Крупець Славутського району Хмельницької області ОСОБА_5 , перебуваючи поблизу домогосподарства по пров. Ватутіна, 17, на грунті неприязних відносин, умисно, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, наніс один удар кулаком руки в праву частину обличчя ОСОБА_4 , 2000 р.н., заподіявши йому тілесні ушкодження у вигляді: забійної рани правого кута рота, закритої черепно-мозкової травми легкого ступеня - струсу головного мозку, які згідно з висновком повторної судово-медичної експертизи №180 від 24.11.2016 р відносяться до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості, що спричинили короткочасний розлад здоров"я.

Опитаний в судовому засіданні неповнолітній ОСОБА_5 пояснив, що 11.03.2016 р о 18:50 в с. Крупець Славутського району Хмельницької області під час з"ясування стосунків між ним та ОСОБА_4 почалась шарпанина, під час якої ОСОБА_4 наніс йому два удари кулаком по тулубу, а він у відповідь наніс один удар кулаком в обличчя ОСОБА_11 . Небезпечність вчиненого усвідомив, щиро розкаявся.

Законний Представник неповнолітнього ОСОБА_6 пояснила, що 11.03.2016 р вечором Син - ОСОБА_12 їй повідомив, що вдарив кулаком в обличчя ОСОБА_13 в с. Крупець Славутського району. Вона та батьком ОСОБА_14 прибули на місце події, просили вибачення за поведінку сина у мами потерпілого. Після цього провели з ОСОБА_14 бесіду виховного характеру. ОСОБА_14 легко іде на контакт з друзями, прислухається до батьківських порад та зауважень, робить правильні висновки. Просить передати ОСОБА_15 їй та ОСОБА_16 під нагляд.

Цивільний позов законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_17 в інтересах ОСОБА_4 про стягнення витрат на лікування та моральної шкоди визнала частково в межах дійсних витрат на лікування потерпілого доведених в ході судового розгляду та частково щодо відшкодування моральної шкоди.

Неповнолітній потерпілий ОСОБА_4 пояснив, що 11.03.2016 р близько 18:50 в с. Крупець Славутського району Хмельницької області під час розмови зі ОСОБА_18 на вулиці біля його будинку останній наніс йому удар кулаком в обличчя. Внаслідок удару йому була заподіяна травма губи та струс головного мозку, тому протягом тижня він перебував на стаціонарному лікуванні, не відвідував школу, втратив нормальні життєві зв"Язку з друзями, не міг відвідувати занняття з футболу, у нього став підвищуватись тиск, восени він знову проходив стаціонарне лікування.

Законний представник неповнолітнього потерпілого - ОСОБА_17 пояснила, що 11.03.2016 р о 18:50 в с. Крупець Славутського району ОСОБА_5 наніс удар кулаком в обличчя її сину - ОСОБА_11 , спричинивши ушкодження губи та струс головного мозку. ОСОБА_19 протягом тижня перебував на стаціонарному лікуванні, внаслідок чого вона понесла витрати на придбання ліків в сумі 1868 грн 45 коп. Неповнолітній ОСОБА_20 протягом тижня не відвідував школу, не спілкувався з друзями, переніс у зв"Язку з цим моральні страждання. Тому вважає, що Назару заподіяна моральна шкода і просить стягнути з законних представників неповнолітнього ОСОБА_5 - ОСОБА_16 , ОСОБА_6 1868 грн 45 коп витрат на лікування та 20 000 грн моральної шкоди.

Винуватість ОСОБА_5 у вчиненні суспільно-небезпечного діяння стверджується також показаннями свідка ОСОБА_21 , який пояснив, що 11.03.2016 р близько 19 год в с. Крупець Славутського району поблизу будинку, в якому прложиває ОСОБА_19 між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 відбулась розмова, в ході якої вони один одному нанесли по одному удару. ОСОБА_22 наніс удар ОСОБА_23 в обличчя та розбив губу.

Крім цього, винуватість ОСОБА_5 у вчиненні суспільно-небезпечного діяння стверджується дослідженими та проаналізованими судом письмовими доказами:

- свідоцтвом про народження ОСОБА_5 , з якого вбачається, що він народився ІНФОРМАЦІЯ_3 і є неповнолітнім (а.с.39);

- висновком повторної судово-медичної експертизи №180 від 24.11.2016 р, відповідно до якої ОСОБА_4 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми легкого ступеня - струс головного мозку, забійна рана правого кута рота, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості, що спричинили короткочасний розлад здоров"я. Вказані тілесні ушкодження могли виникнути від дії твердого предмету, могли виникнути внаслідок одномоментного прикладання травмуючої поверхні, мають властивості ударного механізму виникнення та були спричинені незадовго до звернення за медичною допомогою, що може відповідати часу травмування - 11.03.2016 року. Місцем прикладання травмуючого предмету є передня поверхня обличчя справа - ділянка анатомічного розташування правої щоки, правого кута рота, в напрямку спереду назад чи наближеного до нього. Наявні у ОСОБА_4 тілесні ушкодження могли виникнути внаслідок заподіяння одного удару кулаком руки в обличчя, що відповідає обставинам справи. Властивості та локалізація виявлених у ОСОБА_4 тілесних ушкоджень на тілі не відповідають механізму виникнення внаслідок падіння з висоти власного зросту. Травмуючий предмет мав властивості твердої обмеженої травмуючої поверхні (а.с.73-74).

Дослідивши докази, суд приходить до висновку про винуватість неповнолітнього ОСОБА_5 у скоєнні суспільно-небезпечного діяння, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, що полягають в умисному нанесенні легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров"я.

Враховуючи, що неповнолітній ОСОБА_5 на момент скоєння суспільно-небезпечного діяння не досяг 16- річного віку, з якого можлива кримінальна відповідальність за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, то у відповідності до вимог ст. 22 КК України до нього слід застосувати примусові заходи виховного характеру.

Вирішуючи питання про застосування примусових заходів виховного характеру до неповнолітнього ОСОБА_5 , суд враховує, що він вчинив суспільно-небезпечне діяння, за ознаками злочину невеликої тяжкості, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем навчання, у скоєному щиро розкаявся, вчинив суспільно-небезпечне діяння у неповнолітньому віці, проживає у сім"ї, де створені належні умови для проживання, навчання та відпочинку, на обліку у лікарів психіатра, невропатолога та нарколога не перебуває.

ОСОБА_16 та ОСОБА_6 є батьками неповнолітнього ОСОБА_5 (а.с. 39), дали письмову згоду на передачу ОСОБА_5 їм під нагляд (а.с. 24, 25). ОСОБА_16 виключно позитивно характеризується за місцем роботи, вживає необхідні заходи з профілактики порушень дисципліни та законності серед особового складу; ОСОБА_6 не працює, але за освітою педагог. А отже батьки можуть вжити необхідних заходів для запобігання вчинення неповнолітнім ОСОБА_5 суспільно-небезпечних діянь в подальшому.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає, що клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру до неповнолітнього ОСОБА_5 у виді передачі його під нагляд батьків за згодою останніх, підлягає задоволенню.

Вирішуючи цивільний позов відповідно до вимог ст. 129 КПК України, суд враховує, що в ході судового розгляду доведений факт лікування потерпілого ОСОБА_4 в умовах стаціонару та на його лікування були придбані ліки за кошти хворого на суму 1114,06 грн, що стверджується довідкою Славутської ЦРЛ від 03.10.2016 р № 1755 (а.с.28).

Суд не вбачає підстав вважати, що товарні та касові чеки про придбання ліків (а.с.29-32), надані представником потерпілого, пов"язані саме із спричиненням ОСОБА_4 тілесних ушкоджень потерпілим ОСОБА_5 , оскільки суперечать довідці Славутської ЦРЛ від 03.10.2016 р № 1755. Тому суд не бере означені докази при визначенні розміру заподіяної поетрпілому майнової шкоди і вважає, що позовні вимоги про відшкодування витрат на лікування підлягають частковому задоволенню на суму 1114,06 грн.

Позовні вимоги законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_4 , заявлені в інтересах останнього про відшкодування моральної шкоди на думу суду підлягають частковому задоволенню з урахуванням ступеня моральних страждань потерпілого, вимог розумності та справедливості.

Вимоги про відшкодування витрат на правову допомогу задоволенню не підлягають, так як суду не надано Договір про надання правової допомоги від 27.09.2016 року, на який посилається адвокат ОСОБА_24 у квитанції до прибуткового касового ордеру № 40 (а.с.33), а наданий Акт про надання юридичних послуг та розрахунок їх вартості від 09.12.2016 р (а.с.21) не стосується цього кримінального провадження, оскільки передбачає витрати на збір та підготовку докумегнтів для вимоги про відшкодування витрат на поховання.

Керуючись п. 3 ч. 2 ст. 105 КК України, ст.ст. 128, 129, 371, 372, 498, 500, 501 КПК України, суд

п о с т а н о в и в.

Застосувати до неповнолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи виховного характеру у виді передачі його під нагляд батьків ОСОБА_6 та батька ОСОБА_16 за їх згодою, на строк - до досягнення ним повноліття.

Строк застосування примусових заходів виховного характеру до неповнолітнього ОСОБА_5 рахувати з дня звернення ухвали до виконання.

Стягнути солідарно із ОСОБА_16 та ОСОБА_6 в користь ОСОБА_17 1114 грн 06 коп (одну тисячу сто чотирнадцять грн 06 коп) витрат на лікування та 6 000 грн (шість тисяч грн) моральної шкоди.

Протягом 30 діб з дня проголошення ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Хмельницької області через Славутський міськрайонний суд

Суддя ОСОБА_1 .