Номер провадження: 11-сс/785/381/17
Номер справи місцевого суду: 522/4563/17-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.03.2017 року м. Одеса

Апеляційний суду Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 10.03.2017 року, якою відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, неодруженого, який має середню освіту, працюючого по найму, без місця реєстрації, проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого,

- підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України в рамках кримінального провадження №0001257 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою;

встановив:
Зазначеною ухвалою слідчого судді застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Одеському слідчому ізоляторі УДПтСУ в Одеській області, до 06.05.2017 р. відносно ОСОБА_8 із визначенням застави у розмірі вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить сто двадцять вісім тисяч гривень.
Мотивуючи своє рішення, слідчий суддя, вказав, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України, наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України, а саме: підозрюваний може незаконно впливати на свідків та потерпілих у даному кримінальному провадженні. Крім того, ОСОБА_8 може вчинити інше кримінальне правопорушення, переховуватись від органу досудового розслідування або суду, оскільки він раніше судимий, ніде не працює, не має постійного місця заробітку.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 зазначив, що ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, оскільки є незаконною та необґрунтованою, посилаючись на таке:
- при постановленні ухвали слідчий суддя не врахував, що ОСОБА_8 співпрацює із органом досудового розслідування для встановлення істини по справі, добровільно приймав участь у слідчому експерименті, надавав правдиві та повні покази про обставини вчиненого, у зв`язку з чим відсутні ризики можливості його незаконного впливу на свідків чи потерпілого;

- судом не враховано, що ОСОБА_8 має постійне місце проживання та роботи, позитивно характеризується, фактично матеріальна шкода його діями не завдана;

- слідчим суддею не врахований майновий стан підозрюваного, у зв`язку з чим розмір застави, визначений слідчим суддею є занадто великим та не є альтернативним запобіжним заходом, оскільки ОСОБА_8 отримує заробітну платню у розмірі 3200 грн. на місяць, що унеможливлює внесення застави в такому великому розмірі.
З огляду на викладене, особу та соціальний статус підозрюваного, відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, захисник ОСОБА_7 просив скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого.

Заслухавши доповідача, захисника ОСОБА_7 , який підтримав доводи апеляційної скарги, прокурора, який заперечував проти її задоволення, вивчивши матеріали провадження, апеляційний суд приходить до висновку про таке.

Частина перша ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ї інстанції в межах апеляційної скарги.

У відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Згідно із п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Статтею 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як вбачається з мотивувальної частини ухвали, слідчий суддя зазначених вище вимог кримінального процесуального закону дотримався та врахував їх при постановленні ухвали.

При розгляді зазначеного кримінального провадження, у відповідності до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Разом з тим, відповідно до п. 219 рішення у справі Нечипорук та Йонкало проти України (Nechiporuk and Yonkalo v. Ukraine) від 21 квітня 2011 р., заява №42310/04 суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України підтверджується зібраними по справі доказами, копії яких долучені до матеріалів клопотання та дослідженими в судовому засіданні суду апеляційної інстанції, а саме:

- рапортом співробітника патрульної поліції про затримання ОСОБА_8 ;

- протоколом затримання ОСОБА_8 в порядку ст. 208 КПК України,

- протоколом огляду місця події, в ході проведення якого у ОСОБА_8 були вилучені речі викрадені ним з торгівельного павільйону;

- протоколами допитів потерпілої ОСОБА_9 ;

- протоколом проведення слідчого експерименту з підозрюваним ОСОБА_8 ..

На підставі викладеного, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя, проаналізувавши вищевказані докази, дійшов обґрунтованого висновку про наявність на даній стадії кримінального провадження обґрунтованої підозри стосовно ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину.

Мотивуючи правильність висновків слідчого судді щодо необхідності застосування відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, апеляційний суд також враховує наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме, можливості підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки ОСОБА_8 раніше неодноразово судимий за вчинення в тому числі корисливих злочинів, будучи обізнаним в тому, що підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яке законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до шести років, можле незаконно впливати на свідків чи потерпілого у даному кримінальному провадженні.

При цьому, апеляційний суд вважає безпідставними доводи апеляційної скарги про те, що слідчим суддею не враховано, що він не може впливати на хід досудового розслідування, спотворити, знищити або сховати докази, оскільки орган досудового розслідування визначає обсяг слідчих та інших процесуальних дій достатніми у кожному кримінальному провадженню окремо.

В ході розгляду клопотання слідчого, в суді апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_8 у встановленому законом порядку не має місця реєстрації, фактично проживає у свого знайомого за адресою в АДРЕСА_1 , працює по найму, що свідчить про те, що він може в будь-який час змінити фактичне місце мешкання.

Крім того, доводи захисника про те, що слідчий суддя при визначенні не застави у розмірі, що є непомірним для підозрюваного, не врахував майновий стан ОСОБА_8 , є необґрунтованими у зв`язку з тим, що всі ці обставини були враховані слідчим суддею при постановленні ухвали та йому встановлений розмір застави в межах передбачених п. 2 ч. 5 ст. 181 КПК України

Також апеляційний суд вважає необґрунтованими посилання захисника на те, що, фактично матеріальна шкода діями ОСОБА_8 не завдана, то це мінімізує ризик можливості його переховування від органів досудового розслідування та суду, оскільки з урахуванням конкретного характеру інкримінованому йому злочину та тяжкості покарання, яке загрожує в разі визнання його винним, наявність вищевказаних обставин не може гарантувати його належну процесуальну поведінку та виконання ним процесуальних обов`язків.

Отже, з огляду на викладене, враховуючи обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні тяжкого злочину, апеляційний суд вважає правильним висновок слідчого судді про необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою із визначенням застави у розмірі 80 мінімальних заробітних плат, оскільки більш м`які запобіжні заходи не достатні для запобігання встановленим ризикам та не забезпечать виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Керуючись ст.ст. 177-178, 183, 194, 376, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,

ухвалив:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 10.03.2017 року, якою відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.15, ч.3 ст. 185 КК України в рамках кримінального провадження №0001257 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням застави у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить сто двадцять вісім тисяч гривень, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Апеляційного суду Одеської області:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4