Провадження №1-м/243/6/2016
Справа №243/9329/16-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 грудня 2016 року

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретареві ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання Міністерства юстиції України відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Горлівка Донецької області, громадянина України, військовозабов`язаного, має на утриманні неповнолітню дитину, розлученого, місце праці: монтажник в ТОВ «Автоматіка Сервіс», зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , засудженого:

15 травня 2014 року Кстовським міським судом Нижегородської області Російської Федерації за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 105 КК РФ із призначенням покарання із застосуванням ч. 1 ст. 62 КК РФ до 8 років позбавлення волі, без обмеження волі, з відбуттям покарання в виправній колонії суворого режиму, -

про приведення вироку Кстовського міського суду Нижегородської області Російської Федерації від 15 травня 2014 року з визначенням строків позбавлення волі, а також вирішення питання виконання вироку в частині відшкодування цивільного позову, матеріальних збитків, завданих злочином, та процесуальних витрат,
сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:
14 листопада 2016 року Міністерство юстиції України звернулось до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області з клопотанням про приведення вироку Кстовського міського суду Нижегородської області Російської Федерації від 15 травня 2014 року у відповідність із законодавством України. У клопотанні зазначено, що 26 жовтня 2016 року наказом № 3062/5 Міністерством юстиції України прийнято рішення про прийняття в Україну засудженого за вироком російського суду громадянина України ОСОБА_3 на підставі ст. 606 КПК України, ст.3 Конвенції про передачу засуджених та відповідного запиту Мінюст РФ. За таких обставин, у клопотанні ініціюється питання про визначити норми(статті, частини статей) Кримінального кодексу України, якими передбачена відповідальність за кримінальні правопорушення, у вчиненні яких ОСОБА_3 визнано винним вироком Кстовського міського суду Нижегородської області від 15 травня 2014 року, визначити строк позбавлення волі, що підлягає відбуванню засудженим ОСОБА_3 на підставі вироку Кстовського міського суду Нижегородської області від 15 травня 2014 року, визначити питання про виконання вироку Кстовського міського суду Нижегородської області від 15 травня 2014 років частині відшкодування цивільного позову потерпілій ОСОБА_5 , матеріальних збитків, завданих злочином, та процесуальних витрат.

У судовому засіданні прокурор висловив думку про задоволення клопотання, оскільки є всі підстави для цього.

Суд, заслухавши думку прокурора, який просив задовольнити клопотання Міністерства юстиції України, дослідивши матеріали клопотання, з метою забезпечення виконання в Україні покарання, призначеного громадянину України російським судом, керуючись статтею 9 Конституції України, статтями 9-11 Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 року, статтями 606-610 Кримінального процесуального кодексу України, вважає за можливе привести у відповідність із законодавством України покарання, призначене ОСОБА_3 вироком Кстовського міського суду Нижегородської області Російської Федерації від 15 травня 2014 року, за скоєння кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 105 КК РФ (умисне вбивство), виходячи з таких встановлених у судовому засіданні обставин.

У клопотанні зазначено, що 26 жовтня 2016 року наказом № 3062/5 Міністерством юстиції України прийнято рішення про прийняття в Україну засудженого за вироком російського суду громадянина України ОСОБА_3 .

Із матеріалів, представлених суду видно, що за вироком Кстовського міського суду Нижегородської області Російської Федерації від 15 травня 2014 року, з ОСОБА_3 засуджено до покарання у вигляді 8 років позбавлення волі без обмеження волі з відбуванням покарання в виправній колонії суворого режиму, за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст.105 КК РФ.

ОСОБА_3 відбуває покарання в ФКУ «Виправна колонія № 2 УФСВП Росії в Ульянівській області», кінець відбуття строку покарання 03 грудня 2021 року.

Згідно вироку Кстовського міського суду Нижегородської області Російської Федерації від 15 травня 2014 року ОСОБА_3 вчинив злочин з наступних обставин.

24 листопада 2013 року приблизно третьої ранку, підсудний ОСОБА_3 , будучи в нетверезому стані, в компанії інших осіб, з метою придбання спиртних напоїв, підійшов до магазину "Пікнік", розташованому за адресою: Нижегородська область, проспект Рачкова, будинок № 10 " б", де до ОСОБА_6 з проханням позичити мобільний телефон, для виклику таксі, звернувся потерпілий ОСОБА_7 , що так само знаходився в стані алкогольного сп`яніння. Підсудний ОСОБА_3 в проханні передати мобільний телефон ОСОБА_7 відмовив, у зв`язку з чим, останній спровокував сварку, в ході якої завдав удару головою в ніс ОСОБА_3 . Внаслідок неправомірних дій потерпілого ОСОБА_7 у підсудного ОСОБА_3 виникли особисті неприязні стосунки до потерпілого ОСОБА_7 і намір на його вбивство. Реалізовуючи свій злочинний намір, ОСОБА_3 дістав з кишені своєї куртки складаний ніж, розклав його і, діючи умисне, з метою позбавлення життя потерпілого ОСОБА_7 наніс останньому не менше одного удару ножем в область грудної клітини, заподіявши потерпілому проникаюче колото - різане поранення у області передньої грудної стінки, проникаючого в ліву плевральну область з ушкодженням м`яких тканин, тіла грудини, сердечної сорочки і стінки правого шлуночку серця, від якого розвинулася тампонада сердечної сорочки кров`ю і настала смерть потерпілого ОСОБА_7 на місці події. Таким чином, між ножовим пораненням, заподіяним ОСОБА_3 , і смертю ОСОБА_7 є причинний зв`язок. Це ушкодження викликало спричинення тяжкої шкоди здоров`ю за ознакою небезпеки для життя. Після скоєння злочину ОСОБА_3 з місця події утік, знаряддя злочину - ніж, приховав.

Такі його дії кваліфіковано за ч.1 ст. 105 КК РФ, як вбивство, тобто умисне спричинення смерті іншій людині.

ОСОБА_3 є громадянином України, останнє відоме місце проживання в Україні: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_3 засуджено вироком Кстовського міського суду Нижегородської області Російської Федерації від 15 травня 2014 року . ОСОБА_3 засуджено до покарання із застосуванням ч. 1 ст. 62 КК РФ у виді 8 років позбавлення волі без обмеження волі, з відбуттям покарання у виправній колонії суворого режиму, за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст.105 КК РФ.
ОСОБА_3 висловив бажання бути переданим в Україну, що підтверджується письмовою заявою засудженого.

ОСОБА_3 засуджено за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст.105 КК РФ (умисне вбивство) , що також є караним діянням відповідно до законодавства України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до довідки про відбуття строку покарання ОСОБА_3 початок строку 04 грудня 2013 року, кінець строку 03 грудня 2021 року, станом на 21 березня 2016 року, строк покарання 8 років позбавлення волі, відбув 02 роки 03 місяці 18 днів, не відбутий строк покарання 5 років 8 місяців 12 днів.

Здійснюючи процедуру приведення вироку Кстовського міського суду Нижегородської області Російської Федерації від 15 травня 2014 року відносно ОСОБА_3 у відповідність із законодавством України, суд виходить із положень Конституції України, глави 46 КПК України, якими регламентовано визнання та виконання вироків судів іноземних держав та передача засуджених осіб, Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 року, та норм Кримінального кодексу України.

Так, відповідно до вимог ч. 1 ст. 602 КПК України вирок суду іноземної держави може бути визнаний і виконаний на території України у випадках і в обсязі, передбачених міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Пунктом b) частини 1 статті 9 Європейської конвенції про передачу засуджених осіб визначено, що компетентні власті держави виконання вироку визнають вирок і таким чином замінюють міру покарання, призначену в державі визначення вироку, мірою покарання, передбаченою законодавством держави виконання вироку за такий самий злочин, згідно з положеннями статті 11.

Пунктами а), d) статті 11 Конвенції про передачу засуджених осіб встановлено, що при заміні вироку мають враховуватися зроблені щодо фактів висновки, які ясно викладені або припускаються в рішенні, ухваленому державою винесення вироку, а також не може посилюватися кримінальне покарання засудженої особи.

Крім того, умови передачі засуджених осіб і їх прийняття для відбування покарання визначені у ст. 606 КПК України, а порядок розгляду судом питання про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України регламентований положеннями ст. 610 КПК України, відповідно до яких під час розгляду клопотання Міністерства юстиції України суд визначає статті (частини статей) закону України про кримінальну відповідальність, якими передбачена відповідальність за кримінальне правопорушення, вчинене засудженим громадянином України, і строк позбавлення волі, визначений на підставі вироку суду іноземної держави. При призначені строку покарання у виді позбавлення волі, що підлягає відбуванню на підставі вироку суду іноземної держави, суд дотримується тривалості призначеного таким вироком покарання, крім випадків, визначених у ч. 4 ст. 610 КПК України. При цьому суд, як це визначено у ч. 3 ст. 603 КПК України, не перевіряє фактичні обставини, встановлені вироком суду іноземної держави, та не вирішує питання щодо винуватості особи.

Статтею 606 КПК України визначаються умови передачі засуджених осіб для відбування покарання в Україні: якщо ця особа є громадянином держави виконання вироку; якщо вирок набрав законної сили; якщо на час отримання запиту про передачу засуджений має відбувати покарання упродовж як найменш шести місяців або якщо йому ухвалено вирок до ув`язнення на невизначений строк; якщо на передачу згоден засуджений або з урахуванням його віку або фізичного чи психічного стану на це згоден законний представник засудженого; якщо кримінальне правопорушення, внаслідок вчинення якого було ухвалено вирок, є злочином згідно із законодавством держави виконання вироку або було б злочином у разі вчинення на її території, за вчинення якого може бути призначено покарання у виді позбавлення волі; якщо відшкодовано майнову шкоду, завдану кримінальним правопорушенням, а в разі наявності - також процесуальні витрати; якщо держава ухвалення вироку і держава виконання вироку згодні на передачу засудженого.

Разом з тим, відповідно ч. 3 ст. 609 КПК України Міністерство юстиції України в разі прийняття рішення щодо прийняття громадянина України, засудженого судом іноземної держави, для подальшого відбування покарання на території України звертається до суду з клопотанням про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України.

Відповідно ч. 1 ст. 610 КПК України клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України відповідно до ч.3 ст. 609 цього Кодексу розглядає суд першої інстанції за останнім відомим місцем проживання засудженої особи в Україні або за місцем знаходження Міністерства юстиції України.

Згідно із Розпорядженням Голови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02 вересня 2014 року №27/0/38-14, розгляд справ, підсудних Калінінському районному суду м. Горлівки, здійснюється Слов`янським міськрайонним судом Донецької області.

Відповідно діючого Кримінального кодексу України умисне вбивство кваліфікується за ч.1 ст. 115 Кримінального кодексу України. Санкція за цей злочин передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років.
Санкція ч. 1 ст.105 КК РФ передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до п`ятнадцяти років з обмеженням волі на строк до двох років або без такої .
Таким чином, за умови вчинення аналогічного кримінального правопорушення на території України, дії засудженого ОСОБА_3 мали бути кваліфіковані за ч.1 ст. 115 Кримінального кодексу України, як умисне вбивство.

Відповідно частини 3 статті 603 КПК України при розгляді клопотання Міністерства юстиції України про виконання вироку суду іноземної держави суд не перевіряє фактичні обставини, встановлені вироком суду іноземної держави, та не вирішує питання щодо винуватості особи. З огляду на викладене, з метою недопущення погіршення становища засудженого ОСОБА_3 його дії, які полягали у спричиненні умисного вбивства, відповідно до законодавства України, мають бути буквально кваліфіковані за ч.1 ст. 115 Кримінального кодексу України.

Згідно із ч.5 ст.610 КПК України суд може також розглянути питання про виконання додаткового покарання, призначеного вироком суду іноземної держави. Невиконане додаткове покарання, призначене вироком суду іноземної держави, підлягає виконанню, якщо таке покарання за вчинення цього кримінального правопорушення передбачено законом України. Воно виконується в межах і в порядку, передбачених законодавством України.

При призначені покарання обвинуваченому ОСОБА_3 до нього не застосоване додаткове покарання, передбачене санкцією ч. 1 ст. 105 КК РФа саме у обмеженні волі до двох років. Санкція частини 1 статті 115 КК України взагалі не передбачає додаткових покарань.

З урахуванням наведеного, з огляду на те, що призначене ОСОБА_3 за вироком Кстовського міського суду Нижегородської області Російської Федерації від 15 травня 2014 року, покарання за своїм видом і тривалістю є сумісним із законодавством України та співвідноситься із заходами примусу, передбаченими КК України за вчинення аналогічних винних діянь, суд вважає можливим привести у відповідність із законодавством України вирок Кстовського міського суду Нижегородської області Російської Федерації від 15 травня 2014 року щодо ОСОБА_3 та визначити, що статті закону Російської Федерації - ч.1 ст. 105 КК РФ, за якими ОСОБА_3 засуджений вироком Кстовського міського суду Ніжегородської області Російської Федерації від 15 травня 2014 року відповідають ч. 1 ст. 115 КК України.
Вважати ОСОБА_3 засудженим за ч.1 ст. 115 КК України до 8 (восьми) років позбавлення волі.
Строк відбуття покарання ОСОБА_3 , відповідно вироку Кстовського міського суду Нижегородської області Російської Федерації від 15 травня 2014 року, при приведенні його у відповідність із законодавством України, рахувати з 04 грудня 2013 року.
Відповідно ч.5 ст. 72 КК України, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. У строк попереднього ув`язнення включається строк перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

Враховуючи зазначені вимоги, час перебування обвинуваченого ОСОБА_3 з 04 грудня 2013 року по 18 серпня 2014 року включно, обчислювати із розрахунку один день утримання під вартою за два дні позбавлення волі.
Вирок Кстовського міського суду Нижегородської області Російської Федерації від 15 травня 2014 року в частині стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 38 710 (тридцяти восьми тисяч сімсот десяти) російських рублів в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, 3 000 (трьох тисяч) російських рублів в рахунок витрат на юридичну допомогу, 500 000 (п`ятисот тисяч ) російських рублів в рахунок відшкодування моральної шкоди, а всього на загальну суму 541 710 (п`ятисот сорока одної тисячі сімсот десяти) російських рублів - підлягає виконанню на території України.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 602, 603, 609, 610 КПК України, Конвенцією про передачу засуджених осіб (Страсбург, 21 березня 1983 року), суд, -
УХВАЛИВ:
Клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду іноземної держави відносно ОСОБА_3 у відповідність із законодавством України - задовольнити.
Привести у відповідність із законодавством України вирок Кстовського міського суду Ніжегородської області Російської Федерації від 15 травня 2014 року, яким ОСОБА_3 засуджено до покарання із застосуванням ч. 1 ст. 62 КК РФ у виді 8 років позбавлення волі без обмеження волі, з відбуттям покарання у виправній колонії суворого режиму, за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст.105 КК РФ.
Визначити, що статті закону Російської Федерації - ч.1 ст. 105 КК РФ, за якими ОСОБА_3 засуджений вироком Кстовського міського суду Ніжегородської області Російської Федерації від 15 травня 2014 року відповідають ч. 1 ст. 115 КК України.
Вважати ОСОБА_3 засудженим за ч.1 ст. 115 КК України до 8 (восьми) років позбавлення волі.
Строк відбуття покарання ОСОБА_3 , відповідно до вироку Кстовського міського суду Ніжегородської області Російської Федерації від 15 травня 2014 року, при приведенні його у відповідність із законодавством України, рахувати з 04 грудня 2013 року.
На підставі ч.5 ст. 72 КК України, термін перебування ОСОБА_3 під вартою як запобіжний захід з 04 грудня 2013 року по 18 серпня 2014 року включно, обчислювати із розрахунку один день утримання під вартою за два дні позбавлення волі.
Вирок Кстовського міського суду Ніжегородської області Російської Федерації від 15 травня 2014 року в частині стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 38 710 (тридцяти восьми тисяч сімсот десяти) російських рублів в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, 3 000 (трьох тисяч) російських рублів в рахунок витрат на юридичну допомогу, 500 000 (п`ятисот тисяч ) російських рублів в рахунок відшкодування моральної шкоди, а всього на загальну суму 541 710 (п`ятисот сорока одної тисячі сімсот десяти) російських рублів - підлягає виконанню на території України.
Копію ухвали направити до Міністерства юстиції України та Державної пенітенціарної служби України.
Ухвала може бути оскаржена органом, що подав клопотання, особою, щодо якої вирішено питання про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України, та прокурором до Апеляційного суду Донецької області через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом семи діб з моменту її проголошення, а засудженим - з моменту її вручення.
Повний текст ухвали проголошений об 11 год. 30 хв. 14 грудня 2016 року.
Головуючий - суддя ОСОБА_1