26 липня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
уродженця та мешканця
у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 152, ч. 2 ст. 153 КК України,
за касаційною скаргою прокурора Чернівецької місцевої прокуратури на вирок Апеляційного суду Чернівецької області від 06 грудня 2016 року,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
в с т а н о в и л а:
У касаційній скарзі прокурор, не погоджуючись із ухваленим щодо ОСОБА_5 рішенням суду апеляційної інстанції через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого, просить його скасувати та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції. Свої вимоги прокурор мотивує тим, що суд апеляційної інстанції безпідставно призначив засудженому покарання із застосуванням положень ст. 69 КК України, при цьому належним чином свого рішення не мотивував, у зв`язку з чим призначене покарання не відповідає вимогам ст. 65 КК України.
Вироком Шевченківського районного суду м. Чернівці від 22 серпня 2016 року ОСОБА_5 визнано винуватим та засуджено за:
- ч. 1 ст. 152 КК України із застосуванням ст. 69 КК України - до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік;

- ч. 2 ст. 153 КК України із застосуванням ст. 69 КК України - до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік.

На підставі ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань ОСОБА_5 остаточно визначено покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 2 місяці.

Вироком Апеляційного суду Чернівецької області від 06 грудня 2016 року вирок місцевого суду в частині призначеного покарання скасовано, ухвалено новий, яким ОСОБА_5 визнано винуватим та засуджено за:

- ч. 1 ст. 152 КК України із застосуванням ст. 69 КК України - до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 4 місяці;

- ч. 2 ст. 153 КК України із застосуванням ст. 69 КК України - до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців.

На підставі ст. 70 КК України ОСОБА_5 остаточно визначено покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців.

За вироком суду ОСОБА_5 визнано винуватим та засуджено за вчинення кримінальних правопорушень за таких обставин.

Так, ОСОБА_5 02 жовтня 2013 року приблизно о 04.00 год., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння на АДРЕСА_2 , наздогнав ОСОБА_7 та, застосувавши до неї фізичну силу, затягнув її у чагарник, де наніс їй кулаком в голову не менше 55 ударів, завдавши їй легких тілесних ушкоджень. Потім роздягнув ОСОБА_7 й проти її волі та бажання вступив з потерпілою у статеві зносини природнім способом.

В подальшому ОСОБА_5 , застосовуючи насильство, вступив з ОСОБА_7 у статеві зносини неприродним способом.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора на підтримання поданої скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у касаційній скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що вона підлягає задоволенню з огляду на таке.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 438 КПК України підставою для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.

Згідно з вимогами ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Стаття ст. 420 КПК України передбачає, що вирок суду апеляційної інстанції повинен відповідати загальним вимогам до вироків. Крім того, у вироку суду апеляційної інстанції зазначається зміст вироку суду першої інстанції, короткий зміст вимог апеляційної скарги, мотиви ухвалення рішення, рішення по суті вимог апеляційної скарги.

Однак зазначених норм кримінального процесуального закону суд апеляційної інстанції під час розгляду кримінального провадження щодо ОСОБА_5 не дотримався та ухвалив вирок, який не відповідає вимогам закону.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, прокурор, не погоджуючись із вироком суду першої інстанції через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого, подав апеляційну скаргу, в якій, із наведенням відповідних обґрунтувань, просив його скасувати та ухвалити новий, яким визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 152, ч. 2 ст. 153 КК України, призначивши йому покарання у виді позбавлення на строк 4 роки.
Сторона обвинувачення вказувала на необґрунтованість застосування ст. 69 КК України та хибність висновку суду першої інстанції про наявність обставин, що суттєво знижують ступінь вчинених ОСОБА_5 злочинів, та наслідки їх вчинення. При цьому прокурор зазначав, що суд безпідставно не взяв до уваги обтяжуючу покарання обставину - вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Суд апеляційної інстанції, скасовуючи вирок місцевого суду та ухвалюючи новий, коротко зазначив в його мотивувальній частині викладені прокурором в апеляційній скарзі доводи, однак належним чином їх не перевірив і не навів переконливих мотивів на їх підтвердження.

Крім того, застосовуючи при призначенні ОСОБА_5 покарання положення ст. 69 КК України, суд апеляційної інстанції належним чином не врахував характеру та конкретних обставин вчиненого, наслідків його дій, наявність обтяжуючої обставини - вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння, того, що він протягом майже двох років ухилявся від явки до суду, за що був оголошений у розшук.

Наведене свідчить про те, що вирок суду апеляційної інстанції не відповідає вимогам ст.ст. 370, 420 КПК України, а тому підлягає скасуванню на підставі ч. 1 ст. 438 цього Кодексу з призначенням нового розгляду в суді апеляційної інстанції, під час якого необхідно врахувати вищевказане та ухвалити законне й обґрунтоване рішення.

За умови підтвердження обсягу обвинувачення ОСОБА_5 і за відсутності інших обставин, які відповідно до вимог закону можуть істотно вплинути на висновки суду щодо виду та розміру покарання, застосування положень ст. 69 КК України слід вважати необґрунтованим.

Керуючись статтями 433, 434, 436 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу прокурора задовольнити.
Вирок Апеляційного суду Чернівецької області від 06 грудня 2016 року щодо ОСОБА_5 скасувати та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення й оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3