Дата документу Справа № 331/813/17
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/778/205/17 Головуючий в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 331/813/17 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 лютого 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали про продовження строку тримання під вартою за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 06 лютого 2017 року відносно ОСОБА_8 ,

встановила:
Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 06 лютого 2017 року підозрюваному ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину України, уродженцю м. Макіївки Донецької області, із середньою спеціальною освітою, зареєстрованому та фактично проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , одруженому, маючому на утримані неповнолітню дитину 2015 року народження, офіційно непрацюючому, який не є особою щодо якої згідно зі ст. 480 КПК України передбачений особливий порядок кримінального провадження, раніше не судимому, продовжено строк тримання під вартою до чотирьох місяців без визначення розміру застави. Термін дії ухвали закінчується 07.04.2017 року об 11 годині 30 хвилин.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя врахував наступні обставини: при обранні запобіжного заходу у виді тримання під вартою 10 грудня 2016 року було враховано, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, не має постійного місця проживання та реєстрації на території Запорізької області, має змогу вільно проживати на тимчасово окупованій території. Окрім того, ОСОБА_8 , перебуваючи на волі, зможе намагатися знищити будь-які докази, які мають істотне значення для досудового розслідування, а саме документи, які підтверджують факти фіктивної реєстрації осіб в якості ВПО. Підстави, які приймались до уваги при обранні запобіжного заходу на користь ОСОБА_8 , не змінилися.

Крім того, оскільки ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 258-3 КК України, то, відповідно до норм КПК України, розмір застави не визначався.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 06.02.2017 року відносно ОСОБА_8 змінити.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що при обранні запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчий суддя послався на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованих кримінальних правопорушень та існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, проте такі висновки суду не ґрунтуються на матеріалах справи.

Так, підозра є сфабрикованою та необґрунтованою, проте суд в порушення вимог ст. 194 КПК України не перевірив належності та допустимості доказів для застосування запобіжного заходу, а оцінюючи ризики, суд не врахував, що прокурором не надано жодного доказу таких ризиків, а також те, що ОСОБА_8 має постійне місце проживання, мешкає разом з дружиною та дитиною, є єдиним годувальником родини, судимостей не має, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває.

Крім того, про затримання ОСОБА_8 в порушення вимог ст. 208 ч. 4, ст. 209, ст. 213 КПК України не було негайно повідомлено орган, уповноважений законом на надання безоплатної правової допомоги.

При постановленні оскаржуваної ухвали слідчим суддею були грубо порушені вимоги ч. 3 ст. 183 КПК України та не визначено розмір застави.

Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення та апеляційної скарги, адвоката ОСОБА_7 , який в судовому засіданні уточнив свою апеляційну скаргу та просив скасувати ухвалу слідчого судді з викладених у скарзі підстав, постановити нову ухвалу, якою встановити підсудному заставу в розмірі 110 000 грн., а розгляд апеляційної скарги провести за відсутності підозрюваного ОСОБА_8 , прокурора, який проти задоволення апеляційної скарги заперечував, вивчивши матеріали та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить наступного висновку.

Так, слідчий суддя, відповідно до положень ст. ст. 177, 178, 197, 199 КПК України, розглядає подання слідчого про продовження строку тримання під вартою в порядку, з яким закон пов`язує можливість обрання запобіжного заходу.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою злочину, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування, в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя цілком обґрунтовано, врахувавши наявні у провадженні докази, дійшов до переконання про необхідність продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 .

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження строків тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст. 177, 178, 183, 199 КПК України.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Крім того, слід зазначити й про те, що поняття "обґрунтована підозра" не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, необхідно взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі "Нечипорук і Йонкало проти України", відповідно до якої "термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі "Мюррей проти Об`єднаного Королівства" від 28 жовтня 1994 року, "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року).

Слідчий суддя дійшов правильного висновку щодо наявності достатніх даних для обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 258-3, ч. 3 ст.27, ч. 4 ст. 191 КК України.

Доводи апеляційної скарги адвоката про те, що підозра є сфабрикованою, а слідчим суддею не досліджені докази та не надана їх оцінка, не ґрунтуються на законі та суперечать міжнародним нормам.

Крім того, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку щодо наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, що виправдовують подальше тримання підозрюваного ОСОБА_8 під вартою.

Такий висновок суду є законним і обґрунтованим і знайшов своє підтвердження в ході перевірки матеріалів провадження.

Доводи захисника підозрюваного щодо незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді є безпідставними, оскільки слідчим суддею було належним чином перевірено та досліджено докази, надані слідчим та стороною захисту, дані, які характеризують особу підозрюваного, слідчий суддя належним чином мотивував свої висновки та навів обґрунтовані підстави для продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 .

Колегія суддів вважає обґрунтованими висновки слідчого судді про те, що ризики, які були підставою для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_8 , не припинили своє існування. Інших даних, які б давали підстави для зміни застосованого підозрюваному запобіжного заходу, стороною захисту не надано.

Крім того, відповідно до ч. 5 ст. 176 КПК України запобіжні заходи у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту, застави не можуть бути застосовані до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109 - 114-1, 258 - 258-5, 260, 261 Кримінального кодексу України.

Таким чином, оскільки ОСОБА_8 підозрюється в тому числі і у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 258-3 КК України, то вимоги адвоката про застосування застави в розмірі 110 000 грн. до підозрюваного ОСОБА_8 є необґрунтованими та такими що суперечать закону.

За таких обставин, колегія суддів доходить висновку, що ухвала слідчого судді від 06 лютого 2017 року є законною і обґрунтованою, підстав для її скасування колегія суддів не вбачає, у зв`язку із чим залишає цю ухвалу без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

ухвалила:
Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 06 лютого 2017 року, якою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою, - залишити без змін.

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду є остаточною, набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4