Справа № 446/2316/16-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/508/17 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 травня 2017 року у м.Львові.

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

під головуванням судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційними скаргами заступника прокурора Львівської області ОСОБА_6 , заступника начальника Кам`янка-Бузького відділу Радехівської місцевої прокуратури Львівської області ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 10 березня 2017 року відносно ОСОБА_9

з участю прокурора ОСОБА_10 ,

В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 10.03.2017 року ОСОБА_9 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначено йому покарання у виді трьох років шість місяців позбавлення волі.

На підставі ч.ч.1, 4 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим визначено ОСОБА_9 остаточне покарання за сукупністю вчинених злочинів у виді трьох років шести місяців позбавлення волі.
Обрано ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Строк відбування покарання ОСОБА_9 рахується з 10.03.2016 року.
Вирішено питання про речові докази та судові витрати у кримінальному провадженні.
Згідно з вироком суду, 29 вересня 20016 року близько 02.00 год., ОСОБА_9 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно з корисливих мотивів, діючи протиправно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння та його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, перестрибнувши через металеву огорожу, проникнув на територію господарства, що розташоване по АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_11 , звідки з підсобного приміщення таємно викрав 15 кг озимої пшениці, вартість якої становить 56 грн. 25 коп., а також дві господарські лопати, господарську косу, господарську мотику та двоє суховил. Згідно висновку експерта 11/3 від 16.11.2016 року вартість двох господарських лопат становить 82,50 грн., господарської коси 112,50 грн., господарської мотики 56,25 грн., двох суховил 112,50 грн. Своїми діями ОСОБА_9 спричинив потерпілій ОСОБА_11 матеріальних збитків на загальну суму 420 грн.
Заступник прокурора Львівської області ОСОБА_6 в апеляційній скарзі, не оспорюючи вину та кваліфікацію дій обвинуваченого, просить скасувати вирок суду в частині призначеного покарання та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_9 покарання за ч.3 ст.185 КК України у виді трьох років шість місяців позбавлення волі. Вирок Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 23.12.2016 року відносно ОСОБА_9 виконувати самостійно. Строк відбування покарання ОСОБА_9 рахувати з 10.03.2017 року з часу взяття його під варту. Зарахувати в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 10.03.2017 року до вступу вироку в законну силу в порядку ч.5 ст.72 КК України.

Апеляційні вимоги заступника начальника Кам`янка-Бузького відділу Радехівської місцевої прокуратури Львівської області ОСОБА_7 є аналогічними апеляційним вимогам заступника прокурора Львівської області ОСОБА_6 ..

Захисник ОСОБА_8 просить вирок суду скасувати та призначити новий судовий розгляд кримінального провадження відносно ОСОБА_9 в суді першої інстанції. Звільнити ОСОБА_9 з-під варти.

У своїх доводах на підтвердження апеляційних вимог заступник прокурора Львівської області ОСОБА_6 покликається на те, що ОСОБА_9 23.12.2016 року вироком Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області засуджено за ч.2 ст.185 КК України на три роки позбавлення волі та звільнено від відбування покарання на підставі ст.75 КК України.

Суд першої інстанції призначаючи ОСОБА_9 покарання за новим вироком від 10.03.2017 року, безпідставно застосував норми ч.4 ст.70 КК України та визначив остаточне покарання останньому шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим з врахуванням вироку Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 23.12.2016 року, оскільки коли особа, щодо якої було застосоване звільнення від відбування покарання з випробуванням, вчинила до постановлення вироку в першій інстанції інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожен вирок виконується самостійно. Крім цього, у резолютивній частині вироку суду помилково зазначено зарахування строку відбування покарання обвинуваченому з 10.03.2016 року замість 10.03.2017 року.

Доводи апеляційної скарги заступника начальника Кам`янка-Бузького відділу Радехівської місцевої прокуратури Львівської області ОСОБА_7 є аналогічними за змістом доводам апеляційної скарги заступник прокурора Львівської області ОСОБА_6 ..

Крім цього, аналогічними до вище наведених доводів апеляційних скарг прокурорів за свої змістом є доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_8 ..

В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції прокурор підтримав подані апеляційні скарги з мотивів наведених в апеляційних скаргах.

Колегія суддів, заслухавши доповідача про обставини справи і зміст апеляційної скарги, пояснення прокурора, вивчивши матеріали провадження, дослідивши доводи апеляційних скарг, встановила наступне.
Відповідно до вимог ч.1 ст.337 КПК України судовий розгляд судом першої інстанції проводився відносно обвинуваченого ОСОБА_9 в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, в порядку передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, а тому учасники провадження позбавленні права оспорювати фактичні обставини кримінального правопорушення.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1 ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно оцінив отримані у передбаченому КПК України порядку докази в даному кримінальному провадженні, оцінивши їх в сукупності, зробив правильний висновок про винуватість ОСОБА_9 у вчиненні злочину, за який він засуджений, повністю та об`єктивно стверджується зібраними та перевіреними в ході судового розгляду доказами. І таке в апеляційних скаргах прокурорів та захисника не оскаржується.
Апеляційні вимоги прокурорів про скасування вироку суду в частині призначеного покарання обвинуваченому ОСОБА_9 та постановити новий вирок в цій частині у зв`язку з неправильним застосуванням закону про кримінальну відповідальність судом апеляційної інстанції не приймаються до уваги, оскільки судом першої інстанції обвинуваченому ОСОБА_9 призначено теж саме покарання за ч.3 ст.185 КК України. Тобто суд апеляційної інстанції не вбачає законних та обґрунтованих підстав постановляти в цій частині новий вирок.
Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що покарання обвинуваченому, призначено з дотриманням вимог ст.ст.50, 65 КК України, що є достатнім та необхідним для виправлення особи обвинуваченого ОСОБА_9 ..
Разом з цим, суд апеляційної інстанції погоджується з доводами апеляційних скарг прокурорів та захисника про те, що коли особа, щодо якої було застосоване звільнення від відбування покарання з випробуванням, вчинила до постановлення вироку в першій інстанції інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожен вирок виконується самостійно, а також те, що у резолютивній частині вироку суду помилково зазначено зарахування строку відбування покарання обвинуваченому з 10.03.2016 року замість 10.03.2017 року.

Крім цього, не можуть бути задоволені апеляційні вимоги захисника ОСОБА_8 про скасування вироку суду та призначення нового судового розгляду, оскільки в доводах захисник не вказує жодну процесуальну підставу, передбачену ч.1 ст.415 КПК України, а тому такі визнаються необґрунтованими.

Істотних порушень, які б тягнули за собою безумовне скасування вироку суду першої інстанції, судом апеляційної інстанції не виявлено.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.376, 405, 407, 419, 426 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:
Апеляційні скарги заступника прокурора Львівської області ОСОБА_6 , заступника начальника Кам`янка-Бузького відділу Радехівської місцевої прокуратури Львівської області ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 задоволити частково.

Вирок Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 10 березня 2017 року відносно ОСОБА_9 змінити.

Вважати ОСОБА_9 засудженим за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді трьох років шість місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_9 рахувати з 10.03.2017 року з часу взяття його під варту, та на підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_9 у строк відбування покарання у виді позбавлення волі строк попереднього ув`язнення з 10.03.2017 року по 26.05.2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

В решті вирок суду залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення та може бути безпосередньо оскаржена до суду касаційної інстанції шляхом подання касаційної скарги на протязі трьох місяців з дня проголошення, а особою, яка утримується під вартою - в цей же строк з дня отримання копії ухвали.

Головуючий:
Судді: