печерський районний суд міста києва
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26.01.2017 року

Печерський районний суд м. Києва у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

в присутності обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження з обвинувальним актом та угодою про примирення між обвинуваченим та потерпілою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровоград, громадянина України, українця, освіта вища, тимчасово не працюючого, не одружений, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
12.09.2016 року приблизно о 14 год. 00 хв., ОСОБА_5 , перебуваючи біля навчальної аудиторії № 10, яка розташована на 12 поверсі навчального корпусу № 4 Київського національного університету технологій та дизайну, що за адресою м. Київ, вул. Н. Данченка, 4, через відчинені двері помітив на викладацькому столі мобільний телефон. Після цього у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна. В подальшому останній, з метою вчинення крадіжки, діючи умисно та протиправно, шляхом вільного доступу через відчинені двері проник всередину навчальної аудиторії та упевнився, що там нікого не має. Після того, ОСОБА_5 , будучи впевненим, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, з корисливих мотивів, таємно із викладацького столу вищевказаної навчальної аудиторії, викрав мобільний телефон марки «Samsung Galaxy» ІМЕІ: НОМЕР_1 , вартістю 2 989 (дві тисячі дев`ятсот вісімдесят дев`ять) грн. 5 (п`ять) коп., який належить гр. ОСОБА_4 . Викравши вищевказаний мобільний телефон, ОСОБА_5 з місця вчинення злочину зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_4 матеріальної шкоди на суму 2 989 (дві тисячі дев`ятсот вісімдесят дев`ять) грн. 5 (п`ять) коп.

Таким чином, ОСОБА_5 , своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна, вчинив злочин (кримінальне правопорушення), передбачений ч. 1 ст. 185 КК України.

17.11.2016 року між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 , в порядку, передбаченому ст. ст. 468, 469 та 471 КПК України, укладено угоду про примирення.

Згідно з даною угодою потерпіла ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_5 дійшли згоди щодо формулювання висунутого останньому обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин, зокрема ОСОБА_5 щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю даного кримінального правопорушення, потерпілій було компенсовано матеріальну шкоду. Також сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке обвинувачений ОСОБА_5 має понести за вчинення злочину, а саме штраф в розмірі 70 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1 225 грн.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена угода про примирення.

Прокурор та потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просили угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в ній міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні також просив затвердити угоду про примирення і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

Злочин, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України, згідно із ст. 12 КК України, є злочином середнього ступеня тяжкості.

Згідно пояснень потерпілої ОСОБА_4 в судовому засіданні будь-яких претензій до обвинуваченого вона наразі немає.

Суд шляхом заслуховування пояснень сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, при цьому судом встановлено, що ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винним, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Покарання сторонами угоди визначено у відповідності до положень ст. ст. 50, 65-67 КК України, з урахуванням характеру та тяжкості висунутого ОСОБА_5 обвинувачення, даних про його особу, обставин, що пом`якшують покарання.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про примирення між потерпілою та обвинуваченим ОСОБА_5 відповідають вимогам КПК та КК України, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для затвердження цієї угоди.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до ч. 9 ст. 100 КПК України. Судові витрати у справі відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 468, 469 та 475 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :
Затвердити угоду від 17.11.2016 року між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, і призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі 70 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 225 грн.

Речові докази: мобільний телефон «Самсунг Галаксі», що передано на зберіганні потерпілі ОСОБА_4 - залишити останній, як власнику.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до апеляційного суду м. Києва через Печерський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити прокурору і обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_1