АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/793/358/17 Справа № 708/105/17 Категорія: ч.2 ст.309 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 травня 2017 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5
з участю прокурораОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора на вирок Чигиринського районного суду Черкаської області від 24 лютого 2017 року, яким

ОСОБА_7

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сабліно Знам`янського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, розлученого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судимого 21.10.2010 року Чигиринським районним судом по ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 307, ст.70 КК України до 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна, 15.08.2014 року звільненого умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 8 місяців 21 день,

визнано винним та засуджено за ч. 2 ст. 309 КК України і призначено покарання - чотири роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на два роки.

На підставі п.1 і п.2 ч.1 та п.2 ч.2 ст. 76 КК України зобов`язано ОСОБА_7 періодично з`являтися до уповноваженого органу з питань пробації для реєстрації , повідомляти даний орган про зміну місця проживання і роботи та не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу уповноваженого органу з питань пробації.

Строк відбування покарання визначений з моменту проголошення вироку.

Вирішена доля речових доказів на підставі ст.100 КПК України,-

в с т а н о в и л а :
Згідно вироку суду ОСОБА_7 засуджений за те, що він, в середині вересня 2016 року будучи раніше судимий за вчинення умисного злочину, передбаченого ст. 307 КК України, перебуваючи неподалік домоволодіння, в якому проживає за адресою:

АДРЕСА_1 , біля лісосмуги, що розташована неподалік домоволодіння останнього, зірвав з 25 рослин конопель, що росли самовисівом, верхівки з насінням і листя з кожної рослини та з однієї рослини коноплі декілька гілок, які переніс до горища вказаного житлового будинку по місцю свого проживання, таким чином незаконно придбавши їх, та в подальшому незаконно зберігав без мети збуту до листопада 2016 року, після чого частину висушених рослин перетер руками, таким чином незаконно виготовив готовий до вживання наркотичний засіб та склав його у різній кількості до семи поліетиленових пакетів, які в подальшому склав до чорного поліетиленового пакета та переніс для подальшого незаконного зберігання без мети збуту до одного з приміщень господарської споруди по місцю свого проживання, де продовжував незаконно зберігати без мети збуту до проведення санкціонованого судом обшуку 11.01.2017 року, у ході якого було виявлено та вилучено з господарської споруди вищевказані подрібнені речовини рослинного походження зеленого кольору, які згідно до висновку судово-хімічної експертизи № 2/84 від 24.01.2017 року, є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабіс, маса якого в перерахунку на суху речовину становить 209,30 г, 273,64 г, 203,24г, 186,82г, 581,06г, 718,79г, 68,45 г, загальна маса наркотичного засобу складає 2241,29 грам.

Крім того ОСОБА_7 залишив на горищі житлового будинку для подальшого незаконного зберігання без мети збуту одну гілку рослини коноплі з рештками листя рослини, які згідно до висновку судово-хімічної експертизи № 2/85 від 23.01.2017 року, являються подрібненою речовиною рослинного походження зеленого кольору, яка в ході обшуку була відокремлена від вказаної гілки рослини коноплі, і є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабіс, а стебла рослини є стеблами рослини роду коноплі, які до наркотичних засобів не відносяться, при цьому маса наркотичного засобу з гілки рослини коноплі в перерахунку на суху речовину становить 7,686 грам.

Частину з вищевказаних подрібнених рослин коноплі, які ОСОБА_7 незаконно зберігав без мети збуту, останній переніс до кухні житлового будинку по місцю свого проживання, де незаконно зберігав без мети збуту, і які згідно до висновку судово-хімічної експертизи № 2/86 від 19.01.2017 року, є речовинами рослинного походження зеленого кольору та особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабіс, маса якого в перерахунку на суху речовину становить 4,60 грам.

Всього по місцю проживання ОСОБА_7 за вищевказаною адресою під час санкціонованого судом обшуку 11.01.2017 року, згідно до висновків судово-хімічних експертиз, виявлено та вилучено особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено, - канабіс, загальною масою у перерахунку на висушену речовину 2253,576 грам, що згідно до наказу Міністерства охорони здоров`я № 188 від 01.08.2000 року є великим розміром.

В апеляційній скарзі заступник прокурора Черкаської області, не заперечуючи доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину та правильності кваліфікації дій обвинуваченого, вважає вирок суду першої інстанції незаконним, який підлягає скасуванню через направильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного покарання тяжкості злочину та особі обвинуваченого внаслідок мякості. Призначаючи покарання, суд безпідставно врахував, як підставу для застосування ст.75 КК України його позитивну характеристику, оскільки вона носить формальний характерта жодним чином не зменшує суспільну небезпечність, як його самого, так і злочину, який він вчинив.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, доводи обвинуваченого ОСОБА_7 , який просив рішення суду залишити без змін, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги прокурора виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України, вирок суду повинен бути законним та обґрунтованим. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ці вимоги закону судом виконані.

Колегія суддів вважає, що висновок суду щодо доведеності вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.309 КК України відповідає фактичним обставинам справи і підтверджується наведеними у вироку доказами, які судом досліджені в порядку ч.3 ст.349 КПК України та не оспорюються учасниками кримінального провадження

Дії ОСОБА_7 судом кваліфіковані за ч.2 ст.309 КК України вірно і також ніким з учасників кримінального провадження не оспорюються.

Доводи апеляційної скарги прокурора про помилкове переконання суду, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 можливе без ізоляції від суспільства, а призначене покарання за ч.2 ст.309 КК України у виді 4 років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки є необґрунтованими, які не заслуговують на увагу.

Відповідно до ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими так і іншими особами.

Відповідно до змісту ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.

При призначенні покарання ОСОБА_7 суд першої інстанції дотримався вимог ст. 65,66,67 КК України, врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до категорії середньої тяжкості, особу винного, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності, по місцю проживання характеризується з позитивної сторони, щиро кається, та відсутність обтяжуючих обставин.

Норма статті 75 КК України, передбачає звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, якщо суд при призначенні покарання у виді виправних робіт , службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

Судом першої інстанції при призначення покарання вказані вимоги закону дотримані в повному обсязі.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано врахував тяжкість злочину, який відноситься до категорії злочину середньої тяжкості, особу винного, який по місцю проживання характеризується з позитивної сторони, вину визнав повністю, щиро розкаявся та прийшов до висновку про можливість звільнення обвинуваченого ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням відповідно до ст.75 КК України.

Крім того, в суді апеляційної інстанції, обвинувачений ОСОБА_7 надав документи про те, що він є батьком трьох дітей, які навчаються та є студентами учбових закладів та знаходяться на його утриманні, а тому колегія суддів вважає, що є всі підстави для звільнення ОСОБА_7 на підставі ст.75 КК України.

Згідно ст.404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

Керуючись статтями 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Вирок Чигиринського районного суду Черкаської області від 24 лютого 2017 року відносно ОСОБА_8 залишити без змін.

Головуючий :

Судді :