20.07.2017
Справа № 469/1204/16-к
1-кп/469/21/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 липня 2017 року смт. Березанка
Березанський районний суд Миколаївської області у складі:
головуючої - судді ОСОБА_1
за участю секретарів судового засідання - ОСОБА_2 , ОСОБА_3
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаїв, громадянина України, українця, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , учня 9-го класу Мішково-Погоріловської загальноосвітньої санаторної школи-інтернату, раніше не сидимого,
за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України,
сторони кримінального провадження :
прокурори - ОСОБА_5 , ОСОБА_6
обвинувачений - ОСОБА_4
захисник - ОСОБА_7
законний представник обвинуваченого - ОСОБА_8 .

Судом визнано доведеним, що 20.07.2016, приблизно о 14:00 год., точної години в ході проведення досудового розслідування встановити не представилось можливим, неповнолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи умисел на викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, перебуваючи у приміщення коридору на базі відпочинку «Теплохід», розташованій в с. Коблеве, Березанського району, Миколаївської області, таємно, умисно, протиправно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, здійснив крадіжку мобільного телефону марки «Lenovo A300t», вартістю 800 грн. в середині якого знаходилась сім-картка мобільного оператора марки ПрАТ «Vodafone UA», вартістю 20 грн., які перебували на пляжному надувному колі в приміщенні коридору біля однієї з кімнат відпочиваючих.
З місця вчинення злочину ОСОБА_4 зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_9 матеріальний збиток на загальну суму 820 грн.
Таким чином, ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст.185 КК України «Крадіжка», тобто таємне викрадення чужого майна.
Зазначені обставини підтверджені такими доказами:
- показами обвинуваченого ОСОБА_4 , який у судовому засіданні повністю визнав свою винність у вчиненні злочину, викладені у обвинувальному акті обставини не оспорював та пояснив, що в той день він прийшов до своєї матері на б/в «Теплохід», щоб допомогти їй прибиратися. В коридорі бази відпочинку він побачив телефон, який вирішив вкрасти. З викраденого телефону він витягнув сім-карту, яку викинув у відро з сміттям. Коли мати виносила сміття то побачила сім-карту. Викрадене майно повернув потерпілій.
- витягом з ЄРДР від 21.07.2016р. підтверджується факт вчинення крадіжки належного ОСОБА_9 майна (а.п.82)
- протоколом огляду місця події від 20.07.2016 року та фото-таблицями до нього, яким підтверджуються, що місцем вчинення злочину є стіл, який знаходиться біля кімнати №36, яка розташована на 3-му поверсі трьохповерхового будинку б/в Теплохід (а.п.43-44)
- заявою підозрюваного ОСОБА_4 від 09.09.2016р. підтверджується, що він відмовився від слідчого експерименту у зв`язку з тим, що вину у вчиненому злочині визнае в повному обсязі(а.п.49)
- довідками про вартість, викраденого майна, виданими ПП ОСОБА_10 від 22.07.2016р. підтверджується вартість викраденого майна(а.п.41,42).
Захисник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_7 заявив клопотання про звільнення в порядку ст.105 КК України неповнолітнього обвинуваченого від покарання та просив застосувати до нього примусові заходи виховного характеру, у вигляді передачі неповнолітнього ОСОБА_4 під нагляд матері ОСОБА_8 строком на 1 рік.
Відповідно до ч.1 ст.105 КК України, неповнолітній, який вчинив злочин невеликої або середньої тяжкості, може бути звільнений судом від покарання, якщо буде визнано, що внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки на момент постановлення вироку неповнолітній не потребує застосування покарання.
З роз`яснення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику здійснення судами кримінального провадження щодо неповнолітніх"вбачається, що положення ч. 1 ст. 497 КПК кореспондуються з ч. 1 ст. 97 КК, у зв`язку з чим посилання на означену норму процесуального закону під час прийняття рішення про звільнення від покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру (ст. 105 КК) є таким, що не відповідає нормам процесуального закону. Суд в таких випадках при прийнятті рішення керується лише ст. 105 КК.
Відповідно до ст.12 КК України, неповнолітній ОСОБА_4 вчинив злочин середньої тяжкості.
Відповідно до п.п.7, 8 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 15.05.2006 року «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру», передача неповнолітнього під нагляд батьків або осіб, які їх заміняють (п.3 ч.2ст.105 КК України), допускається лише за наявності даних про те, що вони здатні забезпечити позитивний виховний вплив на нього та постійний контроль за його поведінкою. При цьому строк нагляду, передбачений п.3 ч.2 ст.105 КК України, суд встановлює з урахуванням конкретних обставин справи та мети виправлення неповнолітнього. Цей нагляд має здійснюватись, не менш одного року, оскільки за коротшого строку він буде малоефективним, але не довше, ніж до досягнення особою повноліття.
Заслухавши думку прокурора, який не заперечував проти задоволення клопотання захисника, беручи до уваги те, що обвинуваченому, який вчинив кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, з урахування конкретних обставин справи і тяжкості кримінального правопорушення, особи неповнолітнього обвинуваченого, здатність матері забезпечити належний контроль за поведінкою неповнолітнього сина, що підтверджується її характеристикою з місця проживання та роботи, а також характеристикою обвинуваченого ОСОБА_4 , суд прийшов до висновку про можливість його звільнивши від покарання відповідно до ч.1 ст.105 КК України, застосувавши до нього примусові заходи виховного характеру, передбачені п.3 ч.2 ст.105 КК України, у вигляді передачі неповнолітнього під нагляд матері ОСОБА_8 ..
Згідно роз`яснення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику здійснення судами кримінального провадження щодо неповнолітніх", суд, приймаючи рішення про звільнення неповнолітнього від покарання із застосуванням заходів виховного характеру відповідно до ч. 2 ст. 373 КПК, постановляє вирок, яким визнає обвинуваченого винуватим у вчиненому злочині (кримінальному правопорушенні), керуючись ст. 105 КК звільняє його від покарання без визначення його виду і розміру та застосовує примусові заходи виховного характеру.
Судові витрати відсутні.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовано і потреба у їх застосуванні відсутня.
Питання по речових доказах суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 368-371,373-376 КПК України, ч.1 ст.105 КК України, суд -

у х в а л и в :
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.
В силу ч.1 ст.105 КК України, звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання, застосувавши до нього примусовий захід виховного характеру, передбачений п.3 ч.2 ст.105 КК України, у виді передачі його під нагляд матері ОСОБА_8 строком на один рік.
Речові докази по справі: мобільний телефон марки «Lenovo A300t», що знаходиться у полімерному пакеті №1, який передано до камери зберігання Березанського ВП Очаківського відділу поліції ГУНП в Миколаївській області після вступу вироку в законну силу повернути власнику ОСОБА_9 .
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Миколаївської області через Березанський районний суд Миколаївської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Роз`яснити учасникам судового провадження право подати клопотання про помилування, ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження, отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення. Учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні, копію вироку надіслати не пізніше наступного дня після ухвалення.
Суддя