Справа № 146/1783/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"16" лютого 2017 р. Томашпільський районний суд Вінницької області
у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
25 червня 2016 року близько 4 год. ОСОБА_4 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння , керуючи технічно справним автомобілем марки «ВАЗ 211540» державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_7 рухаючись в напрямку смт. Томашпіль Томашпільського району Вінницької області, відрізком автодороги сполученням Немирів Ямпіль, неподалік с. Липівка Томашпільського району Вінницької області , грубо нехтуючи вимогами п. 10.1. Правил дорожнього руху України, не врахував дорожню обстановку та виїхав на зустрічну смугу руху на якій в той час на узбіччі знаходився автомобіль марки «Москвич» державний номерний знак НОМЕР_2 , біля якого з лівої сторони навпроти задніх пасажирських дверцят стояв ОСОБА_5 та допустив наїзд на останнього.
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому 3-ї п`ясної кістки правої кисті, розриву зв`язок правої стопи, некротичні садна правої підколінної ямки. Тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому 3-ї п`ясної кістки правої кисті, розриву зв`язок правої стопи, згідно висновку експерта № 109 від 20 липня 2016 року відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості.
Згідно з висновком експерта № 764а від 26 жовтня 2016 року в ситуації, яка склалася в діях водія автомобіля «ВАЗ 211540» державний номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_4 вбачається невідповідність дій вимогам п. 10.1 Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з виникненням події даної дорожньо-транспортної пригоди.
По суті пред`явленого обвинувачення обвинувачений ОСОБА_4 суду пояснив наступне. 24 червня 2016 року ввечері разом зі своїм товаришем ОСОБА_7 на належному останньому автомобілі марки ВАЗ 211540 поїхали до ставка в с. Липівка Томашпільського району де святкували день народження. На дні народженні всі вживали спиртні напої в тому числі і обвинувачений . 25 червня 2016 року біля 4 ранку він разом з ОСОБА_8 та його братом ОСОБА_9 поїхали додому. За кермом автомобіля знаходився ОСОБА_10 оскільки був тверезий. По дорозі ОСОБА_10 вийшов та пішов додому, а за кермо вказаногоо автомобіля на прохання ОСОБА_11 сів ОСОБА_12 , оскільки ОСОБА_13 був дуже п`яний та продовжили рух. Рухаючись автомобілем вони проїхали поворот на с. Липівка та на спуску на смузі зустрічного руху обвинувачений побачив автомобіль ВАЗ 2107 зеленого кольору на якому було ввімкнене ближнє світло фар. Позаду автомобіля ВАЗ 2107 знаходився автомобіль «Москвич» зеленого кольору. Однак при роз`їзді з вказаними автомобілями ОСОБА_4 з незрозумілих йому причин випадково виїхав на зустрічну смугу руху де відчув удар, при цьому він рухався зі швидкістю біля 60-70 км/год. Після зіткнення обвинувачений ще трохи проїхав та зупинав автомобіль, вважаючи, що він допустив зіткненя з стоячим позаду автомобілем "Москвич", разом з ОСОБА_13 вирішили поїхати до ОСОБА_14 який був тверезий та повернутися з ним до місця ДТП. Повернувшись через невеликий проміжок часу до місця ДТП обвинувачений дізнався, що здійснив наїзд на ОСОБА_5 , який знаходився на проїжджій частині дороги біля автомобіля "Москвич" і відразу зізнався у скоєному.
Потерпілий ОСОБА_5 пояснив, що 25 червня 2016 року біля 2 год. ночі він з друзями на автомобілі «Москвич», який належить його батьку ОСОБА_15 , повертався додому з дискотеки з смт. Томашпіль . За кермом був ОСОБА_16 , оскільки він не мав права керування транспортними засобами. Їхавши додому в напрямку с.Липівка автомобіль зламався, після чого вони зупинили автомобіль який проїжджав по дорозі, під керуванням ОСОБА_17 ,. для того, щоб попросити відбуксирувати їхній автомобіль в с. Липівка. ОСОБА_18 погодився допомогти та почав чіпляти буксирувальний трос. Далі коли потерпілий підійшов до передніх дверцят свого автомобіля то почув що у зустрічному напрямку рухається автомобіль. На даний звук він повернув голову і побачив автомобіль, який переїжджав з своєї смуги руху на зустрічну і потерпілий почав тікати. Після цього, ОСОБА_19 перебуваючи біля лівого заднього колеса відчув удар по ногах під колінами і його внаслідок удару підкинуло у повітря. Після наїзду на нього, автомобіль, що скоїв наїзд не зменшивши швидкості руху та продовжував рухатися далі. В подальшому його відвезли до лікарні на автомобілі ОСОБА_17 .
Претензій до обвинуваченого ОСОБА_4 ні матеріального ні морального характеру не має, оскільки завдану шкоду обвинувачений відшкодував, щодо міри покарання просить суворо не карати.
Незважаючи на те, що ОСОБА_4 свою винність у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України визнав, його винність доказується зібраними по справі органами досудового слідства і дослідженими в судовому засіданні доказами.
Свідок ОСОБА_7 суду пояснив, що 25 червня 2016 року після 00 год. він разом зі своїми товаришами на ставку в с. Липівка святкували день народження та вживали спиртні напої. На ставок вони приїхали належним йому автомобілем марки ВАЗ 211540 за кермом був його брат ОСОБА_10 оскільки той не вживав алкоголю. Оскільки в той день свідок вживав багато спиртних напоїв то ні закінчення святкування, ні ДТП, ні чому саме обвинувачений керував автомобілем він пояснити не може, оскільки не пам`ятає цього. Зазначив, що пам`ятає як він був в Томашпільській лікарні де від обвинуваченого дізнався про ДТП та наїзд на ОСОБА_5 .
Крім показів обвинуваченого, потерпілого та свідка, даних в судовому засіданні, винуватість ОСОБА_4 у скоєнні злочину також підтверджується:
- протоколом огляду місця ДТП від 26 червня 2016 року, згідно якого було оглянуто ділянку автомобільної дороги між смт. Томашпіль та с. Липівка;
-протоколом проведення слідчого експерименту від 3 жовтня 2016 рок, ;згідно якого потерпілий ОСОБА_5 вказав на місце де столося ДТП та пояснив про обставини ДТП;
-план - схемою ДТП до протоколу слідчого експерименту від 3 жовтня 2016 року;
-протоколом проведення слідчого експерименту від 18 вересня 2016 року, згідно якого обвинувачений ОСОБА_4 пояснив про обстаними вчинення ним ДТП 25 червня 2016 року та показав на відрізок автодорогиде вичнив наїзд на ОСОБА_5 ;
-план-схемою до протоколу проведення слідчого експерименту ДТП за участі гр. ОСОБА_4 на ділянці автодороги сполученням м. Немирів- м. Ямпіль неподалік с. Липівка;
-висновком експерта № 109, згідно якого ОСОБА_5 отримав середньої тяжкості тілесні ушкодження ;
-протоколом огляду речового доказу від 31 жовтня 2016 року;
-висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану сп`яніння № 16 від 25 червня 2016 рокі згідно якого на момент огляду ОСОБА_4 перебуває в стані алкогольного сп"яніння;
Заслухавши пояснення обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 , свідка ОСОБА_7 суд вважає, що винність ОСОБА_4 у скоєнні злочину доведена і його дії вірно кваліфіковано за ч. 1 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.
Обвинувачений ОСОБА_4 згідно довідки характеристики виданої виконавчим комітетом Липівської сільської ради Томашпільського району Вінницької області за місцем проживання характеризується позитивно. Згідно довідки виданої головним лікарем КУ «Томашпільська ЦРЛ» ОСОБА_4 перебуває на обліку у лікаря психіатра з 1999 року, інвалід ІІІ групи, на обліку в лікаря нарколога не перебуває. Згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 178 в період часу до якого відноситься інкриміноване йому діяння, ОСОБА_4 на хронічне душевне захворювання не страждав, перебував поза будь-яким тимчасовим хворобливим розладом психічної діяльності, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. Також ОСОБА_4 щиро розкаявся у скоєному.
Пом`якшуючою обставиною, згідно ст.66 КК України, суд визнає щире каяття обвинуваченого та активне сприяння розкриттю злочину.
Обтяжуючою обставиною, згідно ст.67 КК України, суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
Призначаючи покарання обвинуваченому, у відповідності зі ст.65 КК України, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого обвинуваченим злочину, що відповідно до ст. 12 КК України віднесений до злочинів невеликої тяжкості,особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, думку потерпілого та приходить до висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 можливе при призначенні йому покарання у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк один рік.
Згідно ч. 1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернути володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.
Таким чином, вилучений автомобіль марки «ВАЗ 211540» державний номерний знак НОМЕР_1 , який був поміщений на арешт майданчик Томашпільського ВП передати за належністю ОСОБА_7 як законному володільцю; частину пластику від дзеркала заднього бачення із уламками скла від нього, пластмасовий уламок від переднього бампера автомобіля марки «ВАЗ 211540» державний номерний знак НОМЕР_1 , уламки скла та залишки фар від автомобіля, які передані до камери зберігання речових доказів Томашпільського ВП ГУНП у Вінницькій області знищити; кросівок чорного кольору, який переданий на зберігання ОСОБА_5 передати за належністю останньому як законному володільцю.
Згідно ст. 124 КПК України при визнанні підсудного винним, суд постановляє стягти з нього судові витрати.
Підстав для застосування запобіжних заходів, передбачених ст.ст. 176, 177 КПК України суд не вбачає.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.368-374 КПК України, суд-
З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн (три тисячі чотириста гривень) з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк один рік.
Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 1407,36 грн (одну тисячу чотириста сім гривень 36 копійок) судових витрат, пов`язаних з проведенням по справі експертизи.
Долю речових доказів вирішити таким чином: вилучений автомобіль марки «ВАЗ 211540» державний номерний знак НОМЕР_1 , який був поміщений на арешт майданчик Томашпільського ВП передати за належністю ОСОБА_7 як законному володільцю; частину пластику від дзеркала заднього бачення із уламками скла від нього, пластмасовий уламок від переднього бампера автомобіля марки «ВАЗ 211540» державний номерний знак НОМЕР_1 , уламки скла та залишки фар від автомобіля, які передані до камери зберігання речових доказів Томашпільського ВП ГУНП у Вінницькій області знищити; кросівок чорного кольору, який переданий на зберігання ОСОБА_5 передати за належністю останньому як законному володільцю.
Згідно ст.ст. 376, 392, 393, 395, 532 КПК України, вирок може бути оскаржений до апеляційного Вінницької області через Томашпільський районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1