Номер провадження: 11-сс/785/1863/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23.12.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Одеської області в складі:
головуючого ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участю:
прокурора - ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 14 грудня 2016 року,
ВСТАНОВИЛА:
Слідчий СВ Київського ВП у м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 звернувся в Київський районний суд м. Одеси з клопотанням про накладення арешту на майно, а саме на об`єкт житлової нерухомості (будинку), який розташований по АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 01), який належить на праві власності ОСОБА_8 та на об`єкт житлової нерухомості (будинку), який розташований по АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 01), який належить на праві власності ОСОБА_9 .
В клопотанні слідчий зазначив, що в провадженні слідчого відділу Київського відділу поліції у м. Одесі ГУНП в Одеській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного 11.03.2016 року до ЄРДР Одеською місцевою прокуратурою № 1 за № 0000018 за фактом використання завідомо підробленого документа технічного паспорта на житловий будинок АДРЕСА_1 , а саме за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України. Своє клопотання слідчий обґрунтував наявністю підстав вважати, що вказані у клопотанні об`єкти нерухомості здобуті в порушення встановленого порядку державної реєстрації об`єктів нерухомого майна та є предметом злочину, тому з метою забезпечення його збереження, виключення можливості перепродажу або іншого відчуження, що в подальшому може унеможливити перехід майнових прав на зазначений об`єкт до законного власника, та з метою забезпечення відшкодування шкоди є необхідність у накладенні арешту на майно.
12.12. 2016 року ОСОБА_10 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України.
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 14 грудня 2016 року відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ Київського відділу поліції у м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 про арешт майна.
В апеляційній скарзі прокурор вказує, що висновки суду суперечать фактичним обставинам кримінального провадження, ухвала постановлена з порушенням кримінального процесуального законодавства, оскільки житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 в період часу з 2007 по 2014 р.р., є самовільно збудованим (реконструйованим), без отримання дозвільних документів відповідних органів державної влади. Крім того, ОМР рішення щодо передачі у власність чи користування земельних ділянок за зазначеною адресою фізичним або юридичним особам не приймалося. В скарзі прокурор зазначає, щодо вказаних об`єктів нерухомого майна існує сукупність достатніх підстав вважати, що вони є доказом злочину, тобто містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та набуті кримінально-протиправним шляхом, тому існує необхідність у їх збереженні.
Просить ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 14.12.2016 року скасувати і постановити ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого про накладення арешту на майно та накласти арешт на вказане в клопотанні на майно.
Заслухавши доповідача, думку прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Положеннями ч.2 вказаної статті передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.
Обґрунтовуючи своє рішення щодо відмови в задоволенні клопотання слідчого про арешт зазначених об`єктів нерухомого майна слідчий суддя послався на ті обставини, що слідчим не доведено, що зазначене у клопотанні майно є предметом злочину, здобуте в порушення встановленого порядку державної реєстрації об`єктів реєстрації об`єктів нерухомого майна.
При цьому слідчий суддя в ухвалі не вказав на підставі чого він прийшов до такого висновку.
Разом з тим, на думку колегії суддів, враховуючи, що зазначені в клопотанні об`єкти нерухомого майна мають суттєве значення для встановлення обставин у кримінальному провадженні, а також з метою забезпечення їх збереження, виключення можливості перепродажу або іншого відчуження, слідчий обґрунтовано звернувся до суду з вказаним клопотанням про арешт майна.
За таких обставин колегія суддів вважає за необхідне ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу.
Керуючись ст.ст.404, 405, 407,422 КПК України, колегія суддів,-
УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_6 задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 14 грудня 2016 року скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого СВ Київського ВП у м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 про арешт майна задовольнити.
Накласти арешт на об`єкт житлової нерухомості (будинок), який розташований по АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 01), який належить на праві власності ОСОБА_8 та на об`єкт житлової нерухомості (будинок), який розташований по АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 01), який належить на праві власності ОСОБА_9 .
Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді апеляційного суду Одеської області ОСОБА_2
ОСОБА_3
ОСОБА_4