АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 травня 2017 р. м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

Головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
секретаря ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні за участю прокурора ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 на вирок Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 16 березня 2017 року у кримінальному провадженні №0000141 по обвинуваченню ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , за ст. 186 ч.2 КК України,
В С Т А Н О В И Л А :
Вироком Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 16 березня 2017 року ОСОБА_7 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч.2 КК України і йому призначене покарання у виді 4 років позбавлення волі.

Строк відбування покарання обчислено з 19 години 07 лютого 2017 року, тобто з часу обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, зарахувавши строк попереднього ув`язнення в кількості один місяць дев`ять днів, в строк відбування покарання із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, що складає два місяці вісімнадцять днів.

Запобіжний захід залишено у виді тримання під вартою, продовживши його з 07 квітня 2017 року до дня набрання вироком законної сили,але не більше ніж на 2 місяці,тобто до 07 червня 2017 року.Вирішена доля речових доказів.

На таке судове рішення захисник ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого подав апеляційну скаргу, у якій, не заперечуючи доведеності вини та кваліфікації дій ОСОБА_7 , просить вирок змінити та пом`якшити покарання,застосувавши вимоги ст. 69 КК України.Посилається на те,що ОСОБА_7 є особою молодого віку,повністю визнав вину у скоєному,щиро розкаявся,повернув викрадене,а потерпілий просив призначити ОСОБА_7 покарання, не пов`язане із позбавлення волі.

Провадження№11-кп/794/180/17 Головуючий у І інстанції: ОСОБА_8
Категорія:ст.186 ч.2 КК України Суддя-доповідач: ОСОБА_1 .
Заслухавши доповідь судді, доводи захисника ОСОБА_6 ,який підтримав апеляційну скаргу,доводи прокурора про відсутність підстав для зміни вироку,дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апелянта, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Згідно з вироком, ОСОБА_7 21 березня 2015 року, біля 13 години 50 хвилин, перебуваючи на території речового ринку по вул. І.Вільде в м. Сторожинець, Чернівецької області,вважаючи,що діє непомітно,викрав спортивний велосипед «TREK-3900» вартістю 3тис. грн.,що належав ОСОБА_9 ,в ході здійснення крадіжки був виявлений потерпілим,однак почав на велосипеді втікати,тим самим продовживши виконання свого умислу на заволодіння майном потерпілого.

Згідно положень ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення районного суду в межах апеляційної скарги.

Оскільки вирок суду в частині доведеності винуватості та юридичної оцінки дій ОСОБА_7 апелянтом не оспорюється,апеляційний суд не наводить в ухвалі доводів на підтвердження таких висновків.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України та роз`яснень,що містяться у п.1 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 року(зі змінами),суд,призначаючи покарання,у кожному конкретному випадку повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Судова колегія вважає,що суд першої інстанції при призначенні покарання ОСОБА_7 таких вимог у повній мірі не дотримався.
Так,суд врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення,яке є тяжким злочином,також прийняв до уваги,що ОСОБА_7 раніше судимий ,а рецидив злочину судом враховано як обставину,що обтяжує покарання.
Разом із тим,у вироку районний суд,хоча формально зазначив,однак фактично не зважив на наступні обставини.
Судом встановлено,що ОСОБА_7 повністю визнав вину у скоєному,щиро розкаявся і такі обставини пом`якшують покарання. При цьому районний суд допустив суперечність у своїх висновках,оскільки,врахувавши ці обставини як пом`якшуючі,зазначив,що не вбачає щирості у каятті обвинуваченого.Судова колегія вважає,що досліджені докази не дають підстав для сумнівів у щирості каяття у вчиненні злочину ОСОБА_7 ,який давав послідовні визнавальні показання щодо обставин скоєного , а отже, наявність такої пом`якшуючої покарання обставини,що передбачена п.1 ч.1 ст.66 КК України,доведена.
Дослідженими доказами також підтверджено,що заподіяна злочином матеріальна шкода усунута шляхом повернення потерпілому викраденого майна і така обставина,на думку судової колегії,також пом`якшує покарання(п.2 ч.1 ст.66 КК України). Не врахувавши цю обставину як пом`якшуючу покарання,суд першої інстанції не зважив у повній мірі на позицію потерпілого,висловлену у судовому засіданні,який показав,що велосипед йому повернутий в той же день, будь-яких претензій до ОСОБА_7 він не має та просив не позбавляти обвинуваченого волі і не карати суворо.
Як свідчать досліджені судом докази, ОСОБА_7 має постійне місце проживання,де позитивно характеризується.
Судова колегія зважає на те,що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні одного епізоду злочинного посягання,предметом злочину є велосипед,що був у використанні,який потерпілому відразу повернутий та дії обвинуваченого щодо заволодіння майном потерпілого ОСОБА_9 не були пов`язані із застосуванням насильства.
Наведені вище обставини,в тому числі ступінь фактичної тяжкості вчиненого злочину та обставини його скоєння,наявність декількох обставин,що пом`якшують покарання,наведені дані про особу обвинуваченого та його молодий вік у сукупності істотно знижують ступінь тяжкості скоєного та є,на думку судової колегії ,достатньою підставою для застосування вимог ст.69 КК України і призначення покарання ОСОБА_7 у виді позбавлення волі нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією ч.2 ст.186 КК України.
Судова колегія вважає,що саме таке покарання відповідатиме вимогам ст.ст.50,65 КК України та буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.
За таких обставин вирок районного суду слід змінити з підстав,що передбачені ст.ст.407-409,414 КПК та пом`якшити покарання,оскільки призначене районним судом покарання ОСОБА_7 за своєю суворістю не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.
Відтак,подана захисником в інтересах обвинуваченого апеляційна скарга підлягає задоволенню.
Відповідно до вимог ст.72 ч.5 КК України у строк покарання ОСОБА_7 слід зарахувати строк попереднього ув`язнення з 17 березня 2017 року по 16 травня 2017 року включно з розрахунку-один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі,оскільки районним судом такий строк врахований лише до моменту винесення вироку.
Керуючись ст.ст.404, 405,407,408,409,414,418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Чернівецької області,

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 задовольнити.
Вирок Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 16 березня 2017 року відносно ОСОБА_7 змінити в частині призначення покарання.
Вважати ОСОБА_7 засудженим за ст. 186 ч.2 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді двох років позбавлення волі.
Зарахувати ОСОБА_7 відповідно до ч.5 ст.72 КК України у строк покарання строк його попереднього ув`язнення з 17 березня 2017 року по 16 травня 2017 року включно з розрахункуодин день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
В іншій частині вирок залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення ,а засудженим-у той же строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий: ОСОБА_1
Судді: ОСОБА_2
ОСОБА_3