Справа № 755/3362/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"01" березня 2017 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
головуючого слідчого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
перекладача ОСОБА_5 ,
підозрюваного ОСОБА_6 ,
розглянув у судовому засіданні клопотання слідчого Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції України в м. Києві ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тіонеті, Республіка Грузія, грузина, громадянина Республіки Грузія, не одруженого, не працюючого, місце реєстрації не встановлено, без постійного місця проживання в м. Києві, без виду на постійне чи тимчасове місце перебування на території України, раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, ч. 2 ст. 345 КК України,
01 березня 2017 року слідчий Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції України в м. Києві ОСОБА_7 звернувся до суду із клопотанням, погодженим з прокурором Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 .
Клопотання мотивовано тим, що 27.02.2017 року приблизно о 13 год. 55 хвилин, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи за адресою АДРЕСА_1 , в під`їзді поблизу квартири АДРЕСА_2 , де в нього виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна з вищевказаної квартири, переконавшись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, почав здійснювати злом замку до квартири АДРЕСА_2 . Однак його злочинні дії були помічені сторонньою особою, яка викликала працівників поліції, які відразу прибули на місце події.
Після чого, ОСОБА_9 переконавшись, що його злочинні наміри не вдасться довести до кінця, намагався покинути місце вчинення кримінального правопорушення, вибігши з під їзду, однак був затриманий працівниками поліції.
Крім того, в ході досудового розслідування встановлено що, 27.02.2017 року приблизно о 13 год. 55 хвилин, інспектор управління патрульної поліції в м. Києві ОСОБА_10 , під час несення служби у складі патруля № 403 сумісно з ОСОБА_11 по охороні громадського порядку, отримали виклик про підозрілих двох осіб поблизу квартири АДРЕСА_3 .
В подальшому, 27.02.2017 року, приблизно о 13:57 год., ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи за адресою АДРЕСА_1 , в під`їзді побачив інспекторів управління патрульної поліції в м. Києві ОСОБА_10 та ОСОБА_11 ..
Так, ОСОБА_8 усвідомлюючи, що ОСОБА_10 , являється працівником правоохоронного органу та перебуває під час виконання службових обов`язків, щодо охорони громадського порядку, діючи умисно та усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, порушуючи діяльність працівника правоохоронного органу, в особі ОСОБА_10 , посягаючи на його здоров`я, свідомо допускаючи наслідки у вигляді заподіяння ОСОБА_10 тілесних ушкоджень, наніс один удар лівою рукою в область голови останнього, влучивши в праву кисть ОСОБА_10 , оскільки останній встиг прикритись від удару правою рукою. ОСОБА_6 своїми неправомірними діями завдав тілесних ушкоджень ОСОБА_10 у вигляді забою, гематоми правої кисті (згідно довідки КМКЛШМД), чим порушив діяльність працівника правоохоронного органу, в особі ОСОБА_10 та проявив неповагу до органів державної влади.
Після чого, ОСОБА_6 намагався покинути місце скоєння кримінального правопорушення, але був затриманий працівниками поліції ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які застосували відносно ОСОБА_6 засоби фізичного впливу та спеціальні засоби для затримання особи -кайданки.
Згідно з клопотанням, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 інкримінованого правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: рапортом працівників поліції про затримання, протоколом огляду місця події, протоколом допиту потерпілого, протоколом допиту свідків.
Беручи до уваги те, що ОСОБА_6 на даний час підозрюється Дніпровським управлінням поліції ГУНП в м. Києві у вчиненні злочинів середньої тяжкості, передбаченого ч.2 ст.345 КК України, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі до п`яти років, та тяжкого злочину за ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі від 3 до 6 років, є достатні підстави вважати що ОСОБА_6 може вчинити інші кримінальні правопорушення, та з метою уникнення від відповідальності останній може переховуватись від органів слідства та суду, оскільки не має місця проживання на території України. Враховуючи, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, слідчий просить про задоволення клопотання та застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити, виходячи із обставин, якими воно обґрунтовується.
Захисник у судовому засіданні заперечував проти даного клопотання, вважав його необґрунтованим. Зокрема, зазначив про відсутність доказів про вчинення його підзахисним кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України. Вважав, що слідчим не доведені ризики, що ОСОБА_6 буде переховуватися від органів досудового розслідування, суду, або може вчинити інше кримінальне правопорушення. Для запобігання ризикам визначених ст. 177 КПК України вважав, можливим застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання. При цьому, органу досудового розслідування потрібно встановити місце проживання підозрюваного, оскільки останній не розуміє мови та не може повідомити адреси свого місця перебування у хостелі в м. Києві. Вважав, що органом досудового розслідування в порушення вимог КПК України на момент звернення до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу не встановлено адресу місця перебування ОСОБА_6 , проте відсутність даної інформації не є підставою для застосування такого виду запобіжного заходу як взяття під варту.
Крім того, стороною захисту вказано на ряд порушень вимог КПК України органом досудового розслідування під час затримання ОСОБА_6 та направлення клопотання про застосування запобіжного заходу до суду. Зокрема, захисник вказав, що ОСОБА_6 не розуміє ні української ні російської мови. Проте в порушення вимог ст. 52 КПК України повідомлення про підозру від 28.02.2017 року відбулось без участі захисника та за відсутності перекладача. Допуск захисника відбувся 28.02.2017 року о 00: 10 годин. Вважав, що ОСОБА_6 не було вручено повідомлення про підозру від 28.02.2017 року, протягом 24 годин з моменту його затримання, що є підставою для його негайного звільнення.
Також, в порушення вимог ч. 4 ст. 29 КПК України ОСОБА_6 не вручено клопотання про застосування запобіжного заходу у виді взяття під варту із долученими до нього документами на зрозумілій йому мові завірене перекладачем.
Крім того, викликає сумнів ідентичність підозри україномовної версії її перекладу, яку 28.02.2017 року на грузинській мові вручено ОСОБА_6 .
Захисник звернув увагу слідчого судді, що відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань повідомлення про злочин за ч. 2 ст. 345 КК України внесено 27.02.2017 року о 21:17 годин, а слідчі дії, такі як допит свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 проведено з 16:00 годин по 17: 40 годин 27.02.2017 року, тобто до внесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення за ч . 2 ст. 345 КК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Крім того, допит свідка ОСОБА_12 проведено оперуповноваженим ВКП Дніпровського Управління поліції ГУ НП у м. Києві ст. лейтенантом ОСОБА_13 , при цьому до матеріалів клопотання не додано відомостей, що останній входить до групи слідчих у даному кримінальному провадженні. Також допит даного свідка проведено раніше ніж складено протокол огляду місця події.
Також зазначив, що до ЄРДР про вчинення кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України внесено відомості 01.03.2017 року о 11:36 годин, повідомлення про заміну раніше повідомленої підозри він отримав 01.03.2017 року о 13:05 годин, при цьому клопотання про застосування запобіжного заходу подано до суду 01.03.2017 року о 12:45 годин, що на його думку, не відповідає вимогам КПК України.
Одночасно захисник звернувся до слідчого судді із заявою, повідомивши, що під час затримання ОСОБА_6 правоохоронними органами було застосовано до його підзахисного насильство, а тому просив провести перевірку факту нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 під час його затримання.
Підозрюваний у судовому засіданні пояснив, що розуміє суть та підстави підозри, знає підстави його затримання, заперечує проти задоволення клопотання, оскільки не погоджується із пред`явленою йому підозрою та вважає, можливим застосування до нього запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою.
Пояснив обставини його затримання, зокрема зазначив, що він не звернув уваги на звернення до нього працівників правоохоронних органів та не надав їм значення, оскільки не розуміє ні української ні російської мови та не припускав, що таке звернення може бути направлено до нього. Опір він не чинив, проте повідомив, що під час затримання, працівниками правоохоронних органів по відношенню до нього було застосовано фізичну силу, у зв`язку із чим він отримав тілесні ушкодження та за станом свого здоров`я потребує лікування, що перешкоджає його утриманню в слідчому ізоляторі.
Дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку прокурора, захисника, підозрюваного, слідчий суддя вважає клопотання обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.
Слідчим суддею встановлено, що 27.02.2017 року (час фактичного затримання о 13 годині 57 хвилин 27.02.2017 року), в порядку ст. 208 КПК України, ОСОБА_6 було затримано за підозрою у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.
28.02.2017 року слідчим Дніпровського Управління поліції ГУ НП в м. Києві роз`яснено ОСОБА_6 право на захист, що підтверджується протоколом слідчого від 28.02.2017 року.
28.02.2017 року ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України .
01.03.2017 року ОСОБА_6 було повідомлено про заміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 345, ч.3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України.
При цьому слідчий суддя зазначає, що розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу у виді взяття під варту, розпочато через три години після його отримання із долученими до нього документами підозрюваним та його захисником.
Відповідно до ст. 176 КПК України, запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою. Тимчасовим запобіжним заходом є затримання особи, яке застосовується з підстав та в порядку, визначеному цим Кодексом.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний, може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Згідно із п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.
Слідчий суддя вважає, що даному етапі кримінального провадження, слідчим доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 345, ч.3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України. При обранні запобіжного заходу слідчий суддя приймає до уваги, що ОСОБА_6 раніше не судимий, проте одне з інкримінованих підозрюваному кримінальних правопорушень є тяжким злочином, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 6 років, підозрюваний являється громадянином Грузії та не має постійного місця реєстрації і проживання в м. Києві, без виду на постійне чи тимчасове місце перебування на території України, непрацездатних осіб, які б перебували на його утриманні, малолітніх або неповнолітніх дітей він не має, не працює, не одружений, а отже не має стійких соціальних зв`язків і джерел доходу, підозрюється у вчинення корисливого злочину. За таких обставин, на даний час наявні ризики, які дають підстави вважати, що перебуваючи на волі підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, або вчинити новий злочин. Крім того, слідчий суддя враховуючи положення ст. 178 КПК України, приходить до висновку, що ОСОБА_6 працездатний, тяжкими захворюваннями, які б перешкоджали його утриманню в слідчому ізоляторі не хворіє.
Обставини, на які посилається захисник в своїх запереченнях проти даного клопотання, щодо порушень органом досудового розслідування вимог КПК України під час затримання ОСОБА_6 , не є підставами у розумінні положень вимог кримінально-процесуального Кодексу України, для відмови у застосуванні запобіжного заходу у виді взяття під варту. Перевіряючи обґрунтованість поданого клопотання, слідчим суддею з`ясовано наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний, може здійснити дії, передбачені пунктами 1, 5 частини першої статті 177 КПК України.
Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає необхідним застосувати щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Крім того, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.
Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст. ст. 177, 178, 183 КПК України.
Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбаченим цим Кодексом, крім випадків передбачених частиною четвертою цієї статті.
Враховуючи обставини даного провадження та матеріали досліджені під час розгляду клопотання, слідчий суддя вважає за можливе визначити розмір застави достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбаченим КПК України.
Виходячи з пояснень підозрюваного та приймаючи до уваги заяву захисника щодо застосування до ОСОБА_6 насильства під час його затримання, слідчий суддя на підставі вимог ч. 6 ст. 206 КПК України, приходить до висновку, що прокурору Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_3 необхідно провести перевірку факту нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 під час його затримання та забезпечити невідкладне проведення медичного обстеження ОСОБА_6 .
Слідчий суддя не погоджується з доводами захисника, щодо негайного звільнення ОСОБА_6 з під варти з огляду на наступне.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 , слідчим суддею встановлено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні останнім кримінального правопорушення, обґрунтовано наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, враховано особу підозрюваного, з урахуванням чого, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність застосування відносно останнього запобіжного заходу у вигляді взяття під варту.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
Крім того, слід зазначити й про те, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, необхідно взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).
За таких умов, слідчий суддя, дослідивши, матеріали клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - з точки зору достатності та взаємозв`язку прийшов до висновку про наявність у провадженні доказів, передбачених параграфами 3-5 Глави 4 КПК України, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, оскільки об`єктивно зв`язує його з ним, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний, міг вчинити дане правопорушення, а тому доводи захисника слід визнати безпідставними.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 110, 183, 176-178, 186, 193-196 КПК України, слідчий суддя,-
Клопотання слідчого Дніпровського управління поліції Головного управління Національно поліції України в м. Києві ОСОБА_7 - задовольнити.
Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тіонеті, Республіка Грузія, грузина, громадянина Республіки Грузія, не одруженого, не працюючого, місце реєстрації не встановлено, без постійного місця проживання в м. Києві, без виду на постійне чи тимчасове місце перебування на території України, раніше не судимого, запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на шістдесят днів з моменту його затримання (тобто до 28 квітня 2017 року).
Визначити ОСОБА_6 , 21.04.1997 року заставу в розмірі 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб (1600,00 грн.), що становить 320 000,00 гривень у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на розрахунковий рахунок.
Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі протягом дії ухвали.
В разі внесення застави ОСОБА_6 , покласти на нього обов`язки:
1.прибувати за кожною вимогою до суду та до слідчого Дніпровського управління поліції Головного управління Національно поліції України в м. Києві;
2.не відлучатись з місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду;
3.повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця проживання;
Визначити двомісячний термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, з дня її внесення.
Роз`яснити підозрюваному, що в разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення застави на розрахунковий рахунок, має бути наданий уповноваженій службовій особі Київського СІЗО.
Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа Київського СІЗО негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_6 з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого Дніпровського управління поліції Головного управління Національно поліції України в м. Києві ОСОБА_7 , прокурора Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_3 та слідчого суддю Дніпровського районного суду м. Києва.
У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної в даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_6 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_6 , що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
Заяву захисника ОСОБА_4 - задовільнити.
Доручити прокурору Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_3 провести перевірку факту нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 під час його затримання.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: