Справа № 738/648/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/785/2017
Категорія - ст. 82 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 серпня 2017 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Чернігові провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Менського районного суду Чернігівської області від 30 травня 2017 року про відмову у задоволенні клопотання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким видом, а саме виправними роботами, щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Білівці, Хотинського району, Чернівецької області, українця, громадянина України, освіта вища юридична, до засудження зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживав: АДРЕСА_2 ; засудженого за вироком Хотинського районного суду Чернівецької області від 06.02.2015 року за ст..368 ч.4 КК України до покарання у виді п`яти років позбавлення волі з конфіскацією майна з позбавленням права обіймати посади уповноважені на виконання фнкцій держави строком на 3 роки,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В:

Засуджений ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням, в якому просив застосувати відносно нього положення ст. 82 КК України та замінити невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі більш м`яким покаранням у виді виправних робіт.

Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 30 травня 2017 року у задоволенні клопотання засудженого про застосування до нього положень ст. 82 КК України відмовлено.

Обґрунтовуючи своє рішення, суд зазначив, що засуджений відбув встановлену законом частину покарання, яка дає право на застосування положень про заміну покарання більш м`яким, став на шлях виправлення, що проявляється у його зразковій поведінці і сумлінному ставленні до виконання обов`язків у період відбування покарання, проте, дійшов висновку про неможливість заміни йому невідбутої частини покарання у виді 2 років 4 місяців 28 днів, оскільки цей строк перевищує загальний строк, визначений ст. 57 КК України, на який можливо призначити виправні роботи, а саме від шести місяців до двох років.

Не погоджуючись з рішенням суду, засуджений ОСОБА_6 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу місцевого суду та постановити нову, якою задовольнити його клопотання.

В обґрунтування своєї позиції зазначає, що відповідно до ст. 82 ч. 1 КК України, а також п. 4 постанови Пленуму Верховного суду України за № 2 від 26.04.2002 року встановлено, що заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може застосовуватись до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення або обмеження волі на певний строк. При цьому більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині КК для даного виду покарання і не повинне перевищувати невідбутий строк покарання, призначеного вироком, тому, на його переконання, судом безпідставно відмовлено у задоволенні його клопотання. Інших вимог для застосування таких положень законодавець не зазначає. Також вказує на неврахування судом всіх даних, які характеризують його особу.

Заслухавши доповідача, засудженого, який підтримав вимоги апеляційної скарги, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги засудженого, з підстав її необґрунтованості, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням, якщо засуджений став на шлях виправлення та після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин.

У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком.

Загальна частина КК України, до якої відсилає диспозиція вказаної статті, зокрема ст. 57 КК України вказує, що покарання у виді виправних робіт встановлюється на строк від шести місяців до двох років.

ОСОБА_6 засуджений вироком Хотинського районного суду Чернівецької області від 06.02.2015 року за ч. 4 ст. 368 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна з позбавленням права обіймати посади, уповноважені на виконання функцій держави, пов`язаних з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій строком на 3 роки та позбавлення 13 рангу державного службовця; відповідно до ухвали Менського районного суду Чернігівської області від 04.03.2016 року зараховано у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 06.02.2015 року по 13.05.2015 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі згідно ч. 5 ст. 72 КК України.

Початок строку відбування покарання відраховується з 06.02.2015 року, кінець строку 28.10.2019 року.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлених судом першої інстанції обставин, засуджений ОСОБА_6 фактично відбув встановлену ? частину строку покарання, режиму утримання не порушує, розпорядку для дотримується, працевлаштований робітником швейної дільниці, до роботи відноситься сумлінно та старанно, має заохочення, приймає участь у роботах з благоустрою установи, до адміністрації установи відноситься позитивно, відвідує заходи виховного характеру та культурно-масові, в спілкуванні тактовний, ввічливий, на зауваження реагує правильно, залучений до програми диференційного виховного впливу на засуджених „Фізкультура і спорт, яку реалізує в повному обсязі.

Всі ці обставини дали суду першої інстанції підстави дійти обґрунтованого висновку про перебування його на шляху виправлення і про можливість його подальшого ефективного виправлення за умови застосування до нього більш м`якого виду покарання, з чим погоджується і колегія суддів.

Разом з тим, колегія суддів вважає не вірним рішення суду першої інстанції щодо відмови у заміні покарання більш м`яким з тих підстав, що невідбутий ОСОБА_6 строк покарання становить більше 2 років, а тому заміна його виправними роботами суперечитиме положенням ч. 1 ст. 57 КК України і скоротить термін визначеного вироком суду покарання, що унеможливлює застосування положень ст. 82 КК України.

Статтею 82 КК України не визначено, що в разі заміни покарання на більш м`яке, строк такого покарання повинен відповідати строку, який залишився до відбуттю покарання. Тому, за наявності підстав, суд першої інстанції мав можливість замінити ОСОБА_6 невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі на виправні роботи в межах строку, визначеного ст..57 КК України.

Однак, як вбачається з матеріалів провадження ухвалою Менського районного суду від 13 червня 2017 року, яка набрала законної сили 27 червня 2017 року ОСОБА_6 замінено вид покарання з позбавлення волі на обмеження волі на строк 2 роки 4 місяці 7 днів.

За таких умов, суд апеляційної інстанції позбавлений можливості задовольнити апеляційну скаргу та клопотання засудженого та замінити йому покарання у виді позбавлення волі на виправні роботи, оскільки на даний час за рішенням суду засуджений відбуває покарання у виді обмеження волі, а суд розглядає провадження в межах клопотання та апеляційної скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 418, 419, 539 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 - залишити без задоволення, а ухвалу Менського районного суду Чернігівської області від 30 травня 2017 року про відмову у задоволенні клопотання про заміну невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким видом, а саме виправними роботами щодо ОСОБА_6 залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який відбуває покарання в місцях позбавлення волі з моменту отримання копії рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4