Справа № 1-339/2011
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.12.2011 Першотравневий районний суд м.Чернівців

в складі:

головуючого судді Скуляк І. А.

при секретарі Ботнар Т.П.

з участю прокурора Лерко І.В.

адвокатів ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Чернівці кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2 без постійного місця проживання, громадянина України, українця, позапартійного, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого,

у вчиненні злочинів, передбаченого ст.185 ч.2 ст.185 ч.3 КК України,-

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_5, громадянина України, українця, позапартійного, учня ІНФОРМАЦІЯ_6, не одруженого, раніше не судимого, -

у вчиненні злочину, передбаченого ст.185 ч.3 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Так, 05 січня 2011 року, о 23 год, 50 хв,, ОСОБА_3, переслідуючи умисну корисливу мету направлену на таємне викрадення чужого майна, знаходячись в приміщенні Чернівецької обласної школи інтернату для дітей сиріт та дітей позбавлених батьківських прав 1-3 ступенів, по вулиці Винниченка 119 в м. Чернівці, вступивши в злочинну змову з ОСОБА_4, піднялись на 2-й поверх адміністративного корпусу де шляхом вільного доступу через незачинені двері проникли до службового кабінету психолога, звідки таємно викрали системний блок компьютера, вартістю 1000 гривень, монітор марки «SyngMaster-793,df», вартістю 500 гривень, клавіатуру марки «Logitech», вартістю 70 гривень та мишку до комп'ютера, вартістю 30 гривень. Після чого, ОСОБА_3, та ОСОБА_4 із викраденим майном, з місця скоєння злочину зникли, яким розпорядились на власний розсуд. В результаті чого Чернівецькій обласній школі інтернату, було спричинено матеріальної шкоди на загальну суму 1600 гривень.

Крім цього 13 травня 2011 року о 15:00 годині, ОСОБА_3 повторно, переслідуючи умисну корисливу мету направлену на таємне викрадення чужого майна, знаходячись в квартирі АДРЕСА_1 в м, Чернівці де шляхом вільного доступу, умисно з корисливих спонукань скориставшись відсутністю ОСОБА_5 таємно викрав мобільний телефон марки «Нокія» 5310 ІМЕІ: 3830 вартістю 1000 гривень, разом із сім-карткою мобільного оператора МТС за №, вартістю 25 гривень, на рахунку якого були гроші в сумі 80 гривень, які належали потерпілій ОСОБА_5. Після чого, з викраденим майном з місця скоєння злочину зник, яким розпорядившись на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 1105 гривень.

Продовжуючи свою злочинну діяльність ОСОБА_3 14 березня 2011 року, о 18:00 годині, умисно, повторно, переслідуючи мету таємного викрадення чужого майна, з корисливих спонукань, шляхом вільного доступу знаходячись в квартирі АДРЕСА_2, скориставшись відсутністю в кімнаті ОСОБА_6 та ОСОБА_7 таємно викрав мобільний телефон марки «Нокія» 5130, вартістю 800 гривень, разом із сім-карткою мобільного оператора МТС, вартістю 10 гривень, на рахунку якої були гроші в сумі 15 гривень, які належали потерпілій ОСОБА_6, після чого з викраденим телефоном з місця скоєння злочину скрився, розпорядившись на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 825 гривень.

Підсудні ОСОБА_3 та ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого їм злочину визнали повністю. Суду пояснили, що дійсно при вказаних в обвинуваченні обставинах, у вказаному місці та у вказаний час вони вчинили злочин. Про вчинене щиро жалкують. Просили суд їх суворо не карати.

Відповідно до ч.3 ст.299 КПК України за згодою учасників судового розгляду судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які правильно розуміють підсудні та інші учасники і які ніким не оспорюються, а також їм роз'яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи.

Таким чином, аналізуючи вищенаведене, суд вважає, що орган досудового слідства правильно кваліфікував дії підсудного ОСОБА_3 по ст.185 ч.2 КК України, оскільки в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за кваліфікуючою ознакою вчинена повторно.

Крім того, суд вважає, що орган досудового слідства вірно кваліфікував дії підсудного ОСОБА_3 по ст.185 ч.3 КК України оскільки, в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за кваліфікуючими ознаками вчинена за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у приміщення.

Також, суд вважає, що орган досудового слідства вірно кваліфікував дії підсудного ОСОБА_4С по ст.185 ч.3 КК України оскільки, в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за кваліфікуючими ознаками вчинена за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у приміщення.

При призначенні підсудному ОСОБА_3 виду та міри покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчинених ним злочинів, та те, що один із вчинених ним злочинів відноситься до категорії тяжких злочинів.

При призначенні підсудному ОСОБА_4 виду та міри покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним злочину те, що вчинений ним злочин відноситься до категорії тяжких злочинів.

Суд враховує особу кожного з підсудних ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та те, що злочин вони вчинили будучи раніше не судимі, вину свою у вчиненні злочину визнали повністю, щиро розкаялися у вчиненому злочині, активно сприяли розкриттю злочину.

Наведені обставини, на підставі ст.66 КК України, суд визнає такими, що пом'якшують покарання кожного з підсудних ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Обставин, що обтяжує покарання кожного з підсудних ОСОБА_3 та ОСОБА_4 судом не встановлено.

Враховуючи в сукупності всі наведені вище обставини справи та особу винного ОСОБА_3 та те, що останній вчинив ряд злочинів один із яких відноситься до тяжких злочинів, суд вважає, що виправлення та перевиховання підсудного ОСОБА_3 не можливе без ізоляції його від суспільства, а тому не знаходить підстав для застосування відносно нього ст.ст.75,76 КК України.

Проте, суд вважає за необхідне, враховуючи декілька обставин, що пом'якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи підсудного призначити ОСОБА_3 покарання з застосуванням ст. 69 КК України призначивши йому покарання нижче за найнижчу межу санкції ч.3 ст. 185 КК України.

Враховуючи всі обставини справи та особу винного ОСОБА_4, зокрема його молодий вік та те, що останній на даний час навчається суд вважає, що виправлення та перевиховання підсудного ОСОБА_4, можливе без ізоляції його від суспільства, застосувавши відносно нього ст.ст.75,76 КК України та звільнивши його від призначеного покарання з випробуванням. Крім того, суд вважає за необхідне, враховуючи декілька обставин, що пом'якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи підсудного призначити ОСОБА_4, покарання з застосуванням ст. 69 КК України призначивши йому покарання нижче за найнижчу межу санкції ч.3 ст. 185 КК України.

Також суд вважає, що цивільні позови ОСОБА_5 та Чернівецької обласної школи інтернату для дітей сиріт та дітей позбавлених батьківських прав слід залишити без розгляду оскільки останні будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи в судове засідання не з»явилися про причини неявки суд не повідомили.

Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України і за його вчинення призначити йому покарання у вигляді 1(одного) року позбавлення волі.

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України і за його вчинення призначити йому покарання з застосуванням ст. 69 КК України у вигляді 1 (одного) року 6 (шести) місяців позбавлення волі.

На підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді 1 (одного) року 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу залишити попередню тримання під вартою.

Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_3 відраховувати з дня його затримання, тобто з 26 червня 2011року.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.185 ч.3 КК України і за його вчинення призначити йому покарання з застосуванням ст. 69 КК України у вигляді 1 (одного) року 6 (шести) місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік, зобов'язавши його, відповідно до ст. 76 КК України, не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, навчання, періодично з'являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу, змінити з тримання під вартою та підписку про невиїзд, звільнивши його з-під варти в залі суду негайно.

Речові докази по справі: монітор, системний блок, клавіатуру та мишку які передані на зберігання ОСОБА_8 повернути за належністю Чернівецькій обласній школі інтернату для дітей сиріт та дітей позбавлених батьківських прав.

Цивільні позови ОСОБА_5 та Чернівецької обласної школи інтернату для дітей сиріт та дітей позбавлених батьківських прав - залишити без розгляду

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Чернівецької області протягом 15-ти діб з дня його проголошення а засудженим ОСОБА_3 в той же строк з дня вручення йому копії вироку.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці ОСОБА_9