Справа № 636/716/17
Провадження №1-кп/636/210/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 травня 2017 року Чугуївський міський суд Харківської області у складі: головуючого -
судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю прокурора Чугуївської місцевої прокуратури ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
ВСТАНОВИВ:
05.08.2016 року близько 01 години ночі ОСОБА_4 маючи злочинний намір на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно з усвідомленням суспільно-небезпечного характеру свого діяння, переконавшись, що його дії залишаються не поміченими сторонніми особами, таємно через незачинені двері проник до приміщення житлового будинку АДРЕСА_2 , та викрав ноутбук, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи, вартістю 5170 гривень. Після чого з місця події зник, розпорядившись вкраденим на свій розсуд.
Потім 08.09.2016 року біля 09 години ОСОБА_4 продовжуючи скоєння крадіжок, прийшов до домоволодіння АДРЕСА_3 , де через незачинену хвіртку проник на територію двору, зайшов до приміщення сараю та таємно викрав електричну дриль марки «Зеніт ЗД-980, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи, вартістю 539 гривень, після чого з місця події зник, розпорядившись вкраденим на свій розсуд.
27.02.2017 року ОСОБА_4 знаходячись на лікуванні в Чугуївській ЦРБ, близько 05 години ранку, скориставшись тим, що медичний працівник ОСОБА_5 спить, переконавшись, що його дії залишаються не поміченими сторонніми особами, таємно викрав зі столу її мобільний телефон, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи, вартістю 918 гривень, після чого з місця події зник, розпорядившись вкраденим на свій розсуд.
За наведеним, дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.ч.2,3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна скоєного з проникненням у приміщення та таємне викрадення майна скоєно повторно.
Обвинувачений в судовому засіданні свою вину в інкримінованого йому злочину визнав повністю, щиро розкаявся та повністю підтвердив зазначені в обвинувальну акті обставини. Показання обвинуваченого ОСОБА_4 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
ОСОБА_4 погоджується з кваліфікацією вчиненого ним діяння, повністю визнав свою провину, виказав щире каяття у скоєному кримінальному правопорушенні.
Прокурор та обвинувачений не висловили жодних заперечень, щодо встановлених обставин.
У відповідності до положень ч.3 ст.349 КПК України суд визнає недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження події кримінального правопорушення та винуватості обвинуваченого ОСОБА_4 у його вчинені.
В судовому засіданні суд з`ясував, що ОСОБА_4 правильно розуміє зміст вказаних обставин, добровільно визнає себе винуватим у скоєнні крадіжок чужого майна поєднаного з проникненням у приміщення та повтороно, і роз`яснив йому, що погодившись на визнання недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, він та прокурор будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
На підставі викладеного, суд діючи в рамках пред`явленого обвинувачення за обвинувальним актом, вважає доведеним винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у скоєні інкримінованого йому кримінального правопорушення і кваліфікує його дії за ч.2 та ч.3 ст.185 КК України, як крадіжку чужого майна поєднаного з проникненням у приміщення та крадіжку скоєну повторно.
При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує те, що ОСОБА_4 в силу ст.89 КК України не судимий, в цілому позитивно характеризується за місцем проживання, добровільно повністю відшкодував завдану шкоду злочином, ще на досудовому слідстві, добровільно звернувся за лікуванням щодо залежності від наркотичної залежності і в даний час знаходиться в реабілітаційному центрі.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд вважає повне визнання своєї провини, щире каяття у скоєному.
Обставинами що обтяжують його покарання, суд не вбачає.
Дослідивши наведені обставини у сукупності, приймаючи до уваги дані про особу обвинуваченого ОСОБА_6 , обставини, що пом`якшують його покарання, те що скоєне ним кримінальне правопорушення є тяжким злочином, суд призначаючи йому покарання в межах санкції статті КК України, за якою кваліфіковане діяння, - у виді позбавлення, приходить до висновку про доцільність застосування звільнення від відбуття покарання з випробуванням, оскільки перевиховування і виправлення обвинуваченого можливе без ізолювання від суспільства.
Цивільний позов не заявлявся. Судові витрати покласти на обвинуваченого.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 та ч.3 ст.185 КК України і призначити йому покарання:
за ч.2 ст.185 КК України у вигляді 2 років позбавлення волі;
за ч.3 ст.185 КК України у вигляді 4 років позбавлення волі.
У відповідності до правил ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити засудженому ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4(чотири) роки.
На підставі ст.ст.75,76 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням і встановленням іспитового строку в 3(три) роки, зобов`язавши не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу пробації, повідомляти його про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтися для реєстрації в цей орган.
Стягнути з засудженого ОСОБА_4 на користь держави судові витрати у вигляді вартості проведених експертиз в загальний сумі 703(сімсот три) гривні 68 копійок.
Запобіжний захід засудженому ОСОБА_4 , до набрання вироком законної сили - не обирати.
Вирок може бути оскаржений, з підстав передбачених ст.ст.394,395 КПК України до Апеляційного суду Харківської області через Чугуївський міський суд протягом 30 днів з дня його проголошення.
Суддя: підпис.
Згідно оригіналу, що знаходиться в матеріалах справи.
Суддя: