Справа № 755/4388/15-к
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"01" серпня 2017 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001120, від 24 січня 2015 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Києва, українця, громадянина України, непрацюючого, з середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 01.02.2016 року вироком Дарницького районного суду міста Києва за ч.2 ст.185 КК України на 2 роки позбавлення волі,

- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.358, ч.4 ст.358, ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
Судом визнано доведеним, що на початку січня 2015 року неповнолітній ОСОБА_5 , знаходився за місцем свого проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 разом із товаришем ОСОБА_6 . В ході розмови ОСОБА_6 повідомив неповнолітньому ОСОБА_5 , про те, що має єдиний квиток № НОМЕР_1 , який до 20.09.2014 року надавав право на безкоштовне відвідування кінотеатрів, виставок, музеїв, спортивних споруд, однак строк його дії вже скінчився. В цей момент у неповнолітнього ОСОБА_5 виник злочинний умисел на підробку вказаного вище єдиного квитка на ім`я ОСОБА_6 з метою його подальшого використання.

Реалізуючи свій злочинний умисел, неповнолітній ОСОБА_5 звернувся до неповнолітнього ОСОБА_6 з проханням про передачу єдиного квитка № НОМЕР_1 , на ім`я ОСОБА_7 на що останній погодився та передав неповнолітньому ОСОБА_5 вищевказаний єдиний квиток.

Відповідно до п.2 наказу Міністерства освіти України «Про затвердження Інструкції про виготовлення і правила користування Єдиним квитком для дітей-сиріт і дітей, які залишилися без піклування батьків» №216 від 19.06.96 року єдиний квиток виготовляється Міністерством освіти Автономної Республіки Крим, управлінням освіти обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій, міністерствами і відомствами, яким підпорядковані навчально-виховні заклади, за зразком затвердженим Міністерством освіти, за погодженням з Міністерством культури і мистецтв, Міністерством у справах молоді і спорту, Міністерством транспорту, Державним комітетом по житлово-комунальному господарству.

Всупереч встановленим вимогам видачі вищевказаного документу, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, неповнолітній ОСОБА_5 , приблизно на початку січня 2015 року, у невстановлений досудовим розслідуванням час, перебуваючи за місцем свого проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , з метою використання підробленого офіційного документу, який надає права, вчинив підробку в єдиному квитку № НОМЕР_1 , виданому на ім`я ОСОБА_6 , а саме вклеїв власний фотознімок на перщій сторінці.

Згідно висновку технічної експертизи №237 від 06.02.2015 року в представленому на дослідження Єдиному квитку, виданому на прізвище ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії НОМЕР_2 , присутні (наявні) ознаки підробки, а саме переклейка фотокартки.

Таким чином, неповнолітній ОСОБА_5 своїми умисними діями вчинив підроблення офіційного документа, який видається установою, яка має право видавати такі документи, і який надає права, з метою використання його підроблювачем, тобто кримінальне правопорушення передбачене, ч.1 ст.358 КК України.

Крім того, неповнолітній ОСОБА_5 в січні 2015 року, знаходячись за місцем свого проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 з метою подальшого використання вчинив підробку офіційного документу, що видається установою, яка має право видавати такі документи, який надає права, а саме єдиного квитка № НОМЕР_1 , виданого на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , шляхом переклейки фотознімка на першій сторінці власного фотознімку, чим вніс неправдиві відомості до справжнього документу.

Реалізуючи свій злочинний умисел, неповнолітній ОСОБА_5 в період з початку січня 2015 року до 24.01.2015 року використовував для проїзду в громадському транспорті по місту Києву єдиний квиток №491АБ, виданий на ім`я ОСОБА_6 , в якому була переклеєна фотокартка неповнолітнього ОСОБА_5 .

Таким чином, неповнолітній ОСОБА_5 своїми умисними діями вчинив використання завідомо підробленого документу, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.358 КК України.

Крім того, 24.01.2015 року приблизно о 02 годині 30 хвилин неповнолітній ОСОБА_5 , з метою вчинення крадіжок з автомобілів, знаходився на вулиці Шліхтера, буд.6 в місті Києві, де біля будинку звернув увагу на автомобіль марки «Рено», державний номерний знак НОМЕР_3 , в якому побачив магнітолу «SUPRA SFD-105U» серійний номер НОМЕР_4 . В цей час, у неповнолітнього ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення вищевказаної магнітоли з салону автомобіля.

Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно з корисливих мотивів, неповнолітній ОСОБА_5 переконавшись, що за його діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, дістав з кишені куртки викрутку, яку заздалегідь приготував, та розбив переднє праве скло дверей автомобіля. У подальшому, викрав з салону даного автомобіля магнітолу «SUPRA SFD-105U» серійний номер НОМЕР_4 , вартістю 300 гривень, що належить потерпілому ОСОБА_8 . Після чого з місця вчинення кримінального правопорушення разом з викраденим майном зник, розпорядившись ним на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_8 матеріальної шкоди на суму 300 гривень.

Таким чином, неповнолітній ОСОБА_5 своїми умисними діями вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), тобто кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст.185 КК України.

Крім того, 24.01.2015 року приблизно о 03 годині 00 хвилин неповнолітній ОСОБА_5 , знаходився на вулиці Ентузіастів, 19/1, в місті Києві, де біля будинку звернув увагу на автомобіль марки «Деу Ланос», державний номерний знак НОМЕР_5 , в якому знаходилось майно, що належить ОСОБА_9 . В цей час у неповнолітнього ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна з салону вищевказаного автомобіля.

Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно з корисливих мотивів, неповнолітній ОСОБА_5 переконавшись, що за його діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, дістав з кишені куртки викрутку, яку заздалегідь приготував, та розбив переднє праве скло дверей автомобіля. В подальшому повторно таємно викрав з даного салону автомобіля магнітолу «JVC», вартістю 500 гривень, сонцезахисні окуляри, вартістю 100 гривень, мульти інструмент в чохлі вартістю 150 гривень, лампу для передньої фари автомобіля вартістю 20 гривень та ізоленту, яка матеріальної цінності для потерпілого не становить. Після чого неповнолітній ОСОБА_5 з місця вчинення кримінального правопорушення разом з викраденим майном зник, розпорядившись ним на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_9 матеріальної шкоди на загальну суму 770 гривень.

Таким чином, неповнолітній ОСОБА_5 своїми умисними діями вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинення повторно, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винуватим себе визнав повністю, дав суду показання, які відповідають інкримінованим йому фактичним обставинам кримінального правопорушення, щиро розкаявся у вчиненому і просив суворо його не карати.

Цивільний позов на досудовому розслідуванні не заявлений, так як потерпілим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 майнова шкода завдана відшкодована.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Положення ч. 3 ст. 349 КПК України, роз`яснено судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження.

За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини справи, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст обставин справи, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових доказів щодо його особи.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.1 ст.358 КК України, оскільки своїми умисними діями вчинив підроблення офіційного документа, який видається установою, яка має право видавати такі документи, і який надає права, з метою використання його підроблювачем; ч.4 ст.358 КК України, оскільки своїми умисними діями вчинив використання завідомо підробленого документу; ч.1 ст.185 КК України, оскільки своїми умисними діями вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка); ч.2 ст.185 КК України, оскільки своїми умисними діями вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Обираючи покарання ОСОБА_5 суд враховує вимоги ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, межі санкцій кримінальних правопорушень інкримінованих ОСОБА_5 одне з яких передбачене ч.2 ст.185 КК України, відноситься до злочинів середньої тяжкості, особу винуватого, який не працює, неодружений, раніше судимий, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, вчинив злочин у неповнолітньому віці.

Пом`якшуючою обставиною покарання ОСОБА_5 суд визнає щире каяття, та вчинення злочину неповнолітнім, що передбачено ч.1 ст.66 КК України.

Обтяжуючих обставин покарання ОСОБА_5 судом не встановлено.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про неможливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, та призначає покарання обвинуваченому у виді позбавлення волі. При цьому також враховує, що вказані злочини ОСОБА_5 вчинив у неповнолітньому віці. Суму завданого збитку та конкретні обставини справи.

Підстав для звільнення від відбування покарання з випробуванням, у відповідності до вимог ст. 75 КК України, або ж застосування ст. 69 КК України, чи норм ст. 69-1 КК України до обвинуваченого, суд не знаходить.

Крім того, враховуючи, що ОСОБА_5 вчинив злочин, за який засуджується по даній справі до постановлення вироку Дарницького районного суду міста Києва від 01.02.2016 року, остаточне покарання ОСОБА_5 слід призначити за правилами ч.4 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за вироком Дарницького районного суду м.Києва від 01.02.2016 року у виді у виді двох років позбавлення волі більш суворим за цим вироком, призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки 4 місяці позбавлення волі.
Згідно ст. 72 ч. 5 КК України в редакції Закону України №838-VIII від 26.11.2015 року зарахувати у строк відбуття покарання ОСОБА_5 строк його попереднього ув`язнення з 18 грудня 2015 року по дату вибуття із Київського СІЗО до Ізяславської виправної колонії в Хмельницькій області, куди він прибув 26 березня 2016 року з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.
Згідно ст. 72 ч. 5 КК України в редакції Закону України №838-VIII від 26.11.2015 року зарахувати у строк відбуття покарання ОСОБА_5 строк його попереднього ув`язнення з 18 березня 2017 року по 20 червня 2017 року, включно, з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.
Згідно ст. 72 ч. 5 КК України в редакції Закону України №2046-VIII від 18.05.2017 року зарахувати у строк відбуття покарання ОСОБА_5 строк його попереднього ув`язнення з 21.06.2017 року по 01 серпня 2017 року включно, з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 1 день позбавлення волі.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_5 обраховувати з 18 грудня 2015 року.
Обрати запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, обвинуваченому ОСОБА_5 у виді тримання під вартою.

Долю речових доказів вирішити у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

Крім того, підлягають стягненню з ОСОБА_5 процесуальні витрати у розмірі 786 гривень 24 копійки на користь держави за проведення по справі судово-технічної експертизи та дактилоскопічної експертизи.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.358, ч.4 ст.358, ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України і призначити йому покарання за ці злочини:

-за ч.1 ст.358 КК України призначити покарання у виді 1 (одного) місяця арешту;

-за ч.4 ст.358 КК України призначити покарання у виді 2 (двох) місяців арешту.

-за ч.1 ст.185 КК України призначити йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

-за ч.2 ст.185 КК України призначити йому покарання у виді 2 (двох) років 4 (чотирьох) місяців позбавлення волі.

На підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення більш суворим покаранням менш суворого призначити ОСОБА_5 покарання у виді 2 (двох) років 4 (чотирьох) місяців позбавлення волі.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України остаточне покарання ОСОБА_5 слід призначити шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за вироком Дарницького районного суду м.Києва від 01.02.2016 року у виді двох років позбавлення волі більш суворим за цим вироком, та призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки 4 місяці позбавлення волі.
Згідно ст. 72 ч. 5 КК України в редакції Закону України №838-VIII від 26.11.2015 року зарахувати у строк відбуття покарання ОСОБА_5 строк його попереднього ув`язнення з 18 грудня 2015 року по дату вибуття із Київського СІЗО до Ізяславської виправної колонії в Хмельницькій області, куди він прибув 26 березня 2016 року з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.
Згідно ст. 72 ч. 5 КК України в редакції Закону України №838-VIII від 26.11.2015 року зарахувати у строк відбуття покарання ОСОБА_5 строк його попереднього ув`язнення з 18 березня 2017 року по 20 червня 2017 року, включно, з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.
Згідно ст. 72 ч. 5 КК України в редакції Закону України №2046-VIII від 18.05.2017 року зарахувати у строк відбуття покарання ОСОБА_5 строк його попереднього ув`язнення з 21.06.2017 року по 01 серпня 2017 року включно, з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 1 день позбавлення волі.

Обрати запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, обвинуваченому ОСОБА_5 - тримання під вартою.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_5 обраховувати з 18 грудня 2015 року.
Речові докази у кримінальному провадженні:

- єдиний квиток на ім`я ОСОБА_6 , - залишити на зберігання у матеріалах кримінального провадження;

- магнітола «Супра» та пульт до магнітоли, що передана на зберігання потерпілому під зберігальну розписку - залишити у володінні потерпілого ОСОБА_8 .

Стягнути з ОСОБА_5 процесуальні витрати у розмірі 786 гривень 24 копійки на користь держави за проведення по справі судово-технічної експертизи та дактилоскопічної експертизи.

Вирок може бути оскаржено протягом 30 днів з дня проголошення до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва.
Копію судового рішення негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору.

Суддя ОСОБА_1