АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-кп/796/717/2017 Категорія КК: ч. 2 ст. 309 КК України
Головуючий в суді 1-ої інстанції: ОСОБА_1
Головуючий в апеляційній інстанції: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

Головуючого, судді-доповідача: ОСОБА_2

Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальне провадження № 0002629 за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_6 на вирок Оболонського районного суду м. Києва від 06 грудня 2016 року щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, громадянки України, з середньою освітою, одруженої, не працюючої, яка має малолітню доньку, ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої: 12.08.2010 року вироком Оболонського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 307, 1 ст. 69, ч. 1 ст. 317, 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки з конфіскацією майна; звільненої 27.08.2012 року з Чернігівської ВК № 44 на підставі постанови Новозаводського районного суду м. Чернігова від 17.08.2012 року з застосуванням ст. 83 КК України до досягнення дитиною 3-річного віку; 12.08.2015 року звільненої від відбування покарання у виді позбавлення волі після досягнення дитиною 3-річного віку,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,-

за участю прокурора: ОСОБА_7

захисника: ОСОБА_8

обвинуваченої: ОСОБА_6

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Оболонського районного суду м. Києва від 06 грудня 2016 року ОСОБА_6 визнано винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, та призначено їй покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

Судом вирішено питання щодо судових витрат та речових доказів у кримінальному провадженні.

Як зазначено у вироку, 12 березня 2016 року близько 19-ї години ОСОБА_9 , маючи не зняту і не погашену у встановленому законом порядку судимість за ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 317 КК України, прямувала по підземному переходу до супермаркету «Кишеня», що знаходиться за адресою: м. Київ, пл. Дружби Народів (Оболонська), 6 та побачила на землі пачку з-під сигарет «Marlboro». Перевіривши вказану пачку сигарет, ОСОБА_9 виявила в ній сферу чорного кольору, в якій знаходилася порошкоподібна речовина білого кольору, зовні схожа на наркотичний засіб. Одразу ж після цього у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу для власного вживання, без мети збуту особою, яка має не зняту і не погашену у встановленому законом порядку судимість за ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 317 КК України.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_9 поклала в праву бокову кишеню куртки, у яку була одягнена, поліетиленовий пакет чорного кольору, в якому знаходилася порошкоподібна речовина білого кольору, та залишила вказану речовину при собі на зберіганні, після чого направилася до супермаркету «Велика Кишеня», що знаходиться за адресою: м. Київ, пл. Дружби Народів (Оболонська), 6. Незабаром до ОСОБА_9 підійшов працівник поліції та запитав чи не має вона при собі заборонених предметів чи речовин, на що остання добровільно у присутності двох понятих дістала зі своєї правої бокової кишені куртки, у яку була одягнена, поліетиленовий пакет чорного кольору, в якому знаходилася порошкоподібна речовина білого кольору.

У відповідності до висновку експерта № 789х від 28.04.2016 року, надана на дослідження кристалічна речовина білого кольору масою 0, 312 г, вилучена у ОСОБА_9 12.03.2016 року, містить метадон (фенадон), який є наркотичним засобом та дифенгідрамін (димедрол), що є сильнодіючим лікарським засобом. Маса метадону (фенадону) в речовині становить 0,150 г, а маса дифенгідраміну (димедролу) становить 0,103 г.

Метадон (фенадон), згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 року № 770 „Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів „Список № 1 Наркотичні засоби, обіг яких обмежено в „Таблиці II - є наркотичним засобом.

Обвинувачена ОСОБА_6 , не оспорюючи фактичні обставини вчиненого кримінального правопорушення, доведеність вини та кваліфікацію її дій, подала апеляційну скаргу, у якій просить змінити вирок суду через невідповідність призначеного судом покарання тяжкості злочину та особі засудженого внаслідок суворості. Призначити ОСОБА_9 покарання із застосуванням ст. 75 КК України.

Вважає, що вирок суду підлягає зміні через невідповідність призначеного судом покарання тяжкості злочину та особі засудженої внаслідок суворості, що у будь-якому разі не тягне за собою погіршення становища засудженого.

В обґрунтування своїх вимог обвинувачена ОСОБА_6 зазначає, що вона визнала свою вину та щиро розкаялась, вчинений злочин згідно ст.12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості, одружена, виховує малолітню доньку ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , має місце реєстрації в м. Києві, проживає разом зі своєю сім`єю, де характеризується з позитивної сторони. Вона є постійним та регулярним учасником програми замісної підтримуючої терапії, яка діє при Київській міській наркологічній клінічній лікарні «Соціотерапія». Працює не офіційно, але має щомісячний дохід. Займається вихованням доньки, яка відвідує дитячий садочок.

Розглянувши кримінальне провадження в межах апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, думку обвинуваченої ОСОБА_6 та її захисника ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, прокурора ОСОБА_7 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, провівши судові дебати, заслухавши останнє слово обвинуваченої, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а вирок суду першої інстанції слід залишити без змін з наступних підстав.

Доведеність вини обвинуваченої ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, та фактичні обставини провадження ніким не оспорюються і згідно ч. 1 ст. 404 КПК України судом апеляційної інстанції вирок суду в цій частині не переглядається.

У відповідності зі ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Суд першої інстанції повно, всебічно та об`єктивно дослідив фактичні обставини справи, у відповідності з вимогами ст. 94 КПК України керуючись законом оцінив зібрані у справі докази з точки зору належності, допустимості та достовірності, а їх сукупність з точки зору достатності, взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, за наявності суперечливих доказів зазначив, чому суд взяв до уваги одні докази і відкинув інші.

Згідно ст. ст. 50, 65 КК України суд призначає покарання в межах санкції статті Особливої частини КК України, відповідно до положень Загальної частини КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Судом першої інстанції при розгляді кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, і призначенні їй покарання вказані вимоги кримінального і кримінального процесуального законодавства дотримані. Керуючись законом суд правильно кваліфікував дії обвинуваченої і з урахуванням тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, даних про особу обвинуваченої, в тому числі тих даних, на які посилається обвинувачена в апеляційній скарзі, яка раніше 7 разів притягувалась до кримінальної відповідальності за злочини, пов`язані з незаконним обігом, в тому числі і збутом, наркотичних засобів, неодноразово звільнялась від відбування покарання, але знову вчинила аналогічний злочин, маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість за ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 317 КК України, її відношення до скоєного, фактичних обставин провадження, враховуючи відсутність обставин, що обтяжують покарання, прийшов до законного та обґрунтованого висновку про призначення ОСОБА_6 мінімального покарання в межах санкції ч. 2 ст. 309 КК України, у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки, яке відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і особі обвинуваченої, та буде необхідним і достатнім для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі обвинуваченої, повністю враховані судом першої інстанції при ухваленні вироку, в ході апеляційного розгляду не встановлено підстав, підтверджених належними та достатніми доказами, для висновку про можливість виправлення обвинуваченої та попередження нових злочинів від відбування покарання обвинуваченою, а тому не можуть бути визнані достатніми для зміни вироку суду та призначення ОСОБА_6 покарання із застосуванням ст. 75 КК України.

Враховуючи наведене колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченої ОСОБА_6 задоволенню не підлягає, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону або неправильного застосування норм кримінального закону, що могли б бути підставами для зміни чи скасування вироку суду першої інстанції, а також підстав для застосування до обвинуваченої ст. 75 КК України не встановлено, вирок суду першої інстанції є законним, вмотивованим та обґрунтованим.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Оболонського районного суду м. Києва від 06 грудня 2016 року у кримінальному провадженні № 0002629 щодо ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 309 КК України без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців.

Судді:

_________________ _______________ _______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4