Справа № 159/3579/16-к Провадження №11-кп/773/45/17 Головуючий в 1 інстанції ОСОБА_1
Категорія: ст. 389 ч.2, 185 ч.3 КК УкраїниДоповідач : ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 березня 2017 року місто Луцьк

Апеляційний суд Волинської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

законного представника ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 на вирок Ковельського міськрайонного суду від 10 жовтня 2016 року щодо ОСОБА_7 ,
В С Т А Н О В И В:
Даним вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та житель АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, не працює, з середньо-спеціальною освітою, не одружений, раніше судимий:
- 17.12.2015 Ковельським міськрайонним судом Волинської області за ч.1 ст.185, ч.2 ст.125,ст.70 КК України до громадських робіт на строк 240 годин,
засуджений за ч.3 ст.185 КК України на 3 (три) роки позбавлення волі;

за ч.2 ст.389 КК України на 2 (два) роки обмеження волі.

На підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_7 визначено остаточне покарання у виді 3 років позбавлення волі.
На підставі ст.ст.71, 72 КК України до покарання за даним вироком, шляхом часткового складання покарань, приєднано покарання за вироком Ковельського міськрайонного суду від 17.12.2015 за ч.1 ст.185, ч.2 ст.125 КК України у виді 240 годин громадських робіт, і призначено ОСОБА_7 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 10 днів.
На підставі ст.ст.75, 76 КК України ОСОБА_7 звільнений від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки:
- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання чи роботи;
- періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
Запобіжний захід ОСОБА_7 залишено попередній заставу.
Вироком вирішено долю речових доказів та процесуальних витрат.
ОСОБА_7 визнаний винним у тому, що він, повторно, 23 лютого 2016 року о 02 год., 30 хв., з корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна, перестрибнувши через паркан на територію ремонтно-житлового комунального підприємства № 1 по АДРЕСА_2 , через незачинені двері, проник у приміщення диспетчерської, звідки зі столу таємно викрав мобільний телефон марки «Нокіа 113» вартістю 303,25 грн., з сім карткою мобільного оператора «МТС» № НОМЕР_1 , вартістю 10 грн., на рахунку якої були гроші в сумі 6 грн., чим завдав ОСОБА_11 майнової шкоди на загальну суму 319,25 грн..
Крім цього, ОСОБА_7 , будучи засудженим Ковельським міськрайонним судом Волинської області за вчинення злочинів, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.125, ст.70 КК України до 240 (двохсот сорока) годин громадських робіт, 01 лютого 2016 року був ознайомлений старшим інспектором міськрайонного відділу кримінальної-виконавчої інспекції УДПтС України ОСОБА_12 з порядком та умовами відбування покарання і письмово попереджений про кримінальну відповідальність за ухилення від громадських робіт та того ж дня отримав направлення для відбування покарання в ремонтно-житлове комунальне підприємство № 1 м. Ковеля. З метою ухилення від відбування призначеного судом покарання, систематично порушував вказаний порядок, на виклики для відбування громадських робіт до РЖКП № 1 м. Ковеля не з`являвся, систематично без поважних причин ухилявся від відбування призначеного судом покарання. Так, згідно табелю виходу на роботу в лютому 2016 року із запланованих 80-ти годин громадських робіт ОСОБА_7 відбув лише 52 години, у березні 2016 року без поважних причин жодного разу не з`явився до РЖКП №1, згідно табелю виходу на роботу в квітні 2016 року із запланованих 36 годин громадських робіт не відбув жодної години, що свідчить про небажання відбути призначене судом покарання. Тобто, із призначених рішенням суду 240 годин громадських робіт, без поважних причин не відбув 188 годин.
В поданій апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_10 , не оспорюючи фактичні обставини справи та кваліфікацію дій обвинуваченого, просить вирок суду скасувати у зв`язку із неправильним застосуванням кримінального закону та невідповідністю призначеного покарання особі обвинуваченого та тяжкості вчиненого злочину.

Вказує, що суд безпідставно звільнив обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, оскільки він вчинив новий злочин під час відбування покарання за попереднім вироком. Крім того, зазначає, що суд першої інстанції не вирішив питання про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання, так як ОСОБА_7 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який він відбував з 17.05.2016 по 07.07.2016. Просить вирок суду скасувати та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч.3 ст.185 КК України 3 (три) позбавлення волі, за ч.2 ст.389 КК України 2 роки обмеження волі. На підставі ст.ст.70,72 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання біль суворим, призначити 3 (три) роки позбавлення волі. На підставі ст.ст.71, 72 КК України шляхом частково приєднання невідбутої частини покарання за вироком Ковельського міськрайонного суду від 17.12.2015 призначити остаточне покарання у вигляді 3 років 10 днів позбавлення волі. Та на підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_7 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 17.05.2016 по 07.07.2016.

Вислухавши доповідача, який виклав суть вироку і доводи апеляційної скарги, прокурора, який апеляцію підтримав і просив її задовольнити, скасувавши вирок місцевого та ухваливши новий, обвинуваченого ОСОБА_7 , його захисника і законного представника, які заперечили апеляцію прокурора і просили вирок суду залишити без змін, перевіривши її доводи та матеріали кримінального провадження, апеляційний суд вважає, що апеляція підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Висновки місцевого суду про доведеність вчинення ОСОБА_7 злочинів, передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст.389 КК України, відповідають фактичним обставинам справи, які ніким не оспорюються.

Посилання прокурора на неправильне застосування судом першої інстанції кримінального закону є обгрунтованим.

Згідно ч.1 ст.71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Даних вимог закону суд першої інстанції не дотримався, так як, призначивши покарання за даним вироком, і на підставі ст.71 КК України частково приєднавши покарання за вироком Ковельського міськрайонного суду від 17.12.2015, остаточно визначив ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на 3 (три) роки 10 днів і на підставі ст.ст.75,76 КК України звільнив обвинуваченого від відбування призначеного покарання, встановивши однорічний іспитовий строк, з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Таким чином, суд вдався до ревізії вироку Ковельського міськрайонного суду від 17.12.2015, звільнивши ОСОБА_7 від покарання, призначеного даним вироком, яке йому належить відбувати реально. Таке звільнення на думку суду апеляційної інстанції є неприпустимим.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що згідно вимог п.4 ч.1 ст.409 КПК України вирок Ковельського міськрайонного суду від 10 жовтня 2016 року щодо ОСОБА_7 в частині призначення покарання слід скасувати і ухвалити новий вирок.

При призначенні ОСОБА_7 покарання, апеляційний суд згідно ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, які відносяться до категорії невеликої тяжкості та тяжких злочинів, особу винного, який раніше судимий, і вчинив нові злочини в період відбування покарання за попереднім вироком, за місцем проживання характеризується позитивно.

До обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_7 , апеляційний суд відносить рецидив злочинів.

До обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_7 , апеляційний суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, повне визнання своєї винуватості, добровільне відшкодування завданої шкоди..

З урахуванням наведених обставин, які пом`якшують покарання, та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_7 злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, враховуючи особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується позитивно, визнав вину та розкаявся у вчиненому, невеликий розмір викраденого, відшкодування завданої шкоди, думку потерпілого, який просив не позбавляти волі обвинуваченого, а також те, що ОСОБА_7 згідно висновку судово-психіатричної експертизи №155 від 28.07.2016 не міг у повній мірі усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, апеляційний суд вважає за можливе призначити ОСОБА_7 за ч.3 ст.185 КК України покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді арешту.

З врахуванням вищевикладених обставин, тяжкості злочину, передбаченого ч.2 ст.389 КК України, даних про особу обвинуваченого та стан його здоров`я, апеляційний суд вважає за можливе призначити йому за ч.2 ст.389 КК України покарання у виді арешту в межах санкції даної норми закону.

Приймаючи до уваги ступінь тяжкості вчинених злочинів, дані про особу ОСОБА_7 , апеляційний суд, відповідно до вимог ст.70 КК України, призначає покарання обвинуваченому за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

А оскільки ОСОБА_7 після постановлення Ковельським міськрайонним судом від 17.12.2015 вироку щодо нього, але до повного відбуття покарання вчинив нові злочини, тому апеляційний суд на підставі ст.71 КК України до покарання за даним вироком частково приєднує невідбуту частину покарання у виді громадських робіт за вироком Ковельського міськрайонного суду від 17.12.2015, перевівши за правилами ст.72 КК України, що одному дню арешту відповідають 8 годин громадських робіт.

Апеляційний суд, вважає, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для його виправлення та запобігання вчинення нових злочинів.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_7 у строк покарання термін попереднього ув`язнення з 17 травня 2016 року по 07 липня 2016 року включно, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні арешту.

В решті вирок залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 405, 407, 409, 420 КПК України, Апеляційний суд Волинської області,

У Х В А Л И В:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 задовольнити частково.

Вирок Ковельського міськрайонного суду від 10 жовтня 2016 року щодо ОСОБА_7 в частині призначеного покарання та його виконання скасувати та ухвалити новий вирок.

Призначити ОСОБА_7 покарання за ч.3 ст.185 КК України, із застосуванням ст.69 КК України, у виді арешту строком 5 (п`ять) місяців;

-за ч.2 ст.389 КК України у виді арешту строком на 3 (три) місяці.

На підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_7 покарання у виді 5 (п`яти) місяців арешту.

На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків, до покарання за даним вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Ковельського міськрайонного суду від 17 грудня 2015 року, перевівши за правилами ст.72 КК України менш суворий вид покарання в більш суворий, виходячи із співвідношення, що одному дню арешту відповідають 8 годин громадських робіт, і остаточно визначити до відбування ОСОБА_7 5 (п`ять) місяців 20 (двадцять) днів арешту.

Строк відбуття покарання ОСОБА_7 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_7 у строк покарання термін попереднього ув`язнення з 17 травня 2016 року по 07 липня 2016 року включно, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні арешту.

В решті вирок залишити без змін.

Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржений в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:
Судді: