№ провадження 11-кп/781/1019/16 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
ЄРДР № Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
про залишення апеляційної скарги без руху
21.11.2016 року. м.Кропивницький
Суддя Апеляційного суду Кіровоградської області ОСОБА_2 перевіривши апеляційні скарги прокурора та захисника ОСОБА_3 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 у кримінальному проваджені №0000489 на вирок Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 14.09.2016 року, яким ОСОБА_4 засуджено за ч.1 ст.185, ч.2 ст.15 ч.2 ст.289, ч.1 ст.125 КК України

В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 14.11.2016 року, яким ОСОБА_4 засуджено за ч. 1 ст. 185 КК України на 1 рік позбавлення волі; ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 289 КК України на 5 років позбавлення волі без конфіскації майна; ч. 1 ст. 125 КК України до 150 годин громадських робіт, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено покарання у вигляді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна.

Вказаний вирок суду оскаржено прокурором, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції та захисником ОСОБА_3 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 .

Перевіривши апеляційні скарги прокурора та захисника, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційні скарги слід залишити без руху з таких підстав.

Відповідно до вимог п.4,5 ч.2 ст.396 КПК України, в апеляційній скарзі зазначаються вимоги особи, яка подає апеляційну скаргу, та їх обґрунтування із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення, клопотання особи, яка подає апеляційну скаргу про дослідження доказів.

Як вбачається з апеляційної скарги прокурора, останній просить скасувати вирок суду першої інстанції через невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості та постановити новий вирок, яким ОСОБА_4 визнати винним та призначити покарання за ч.1 ст.185 КК України у виді 2 років позбавлення волі, за ч.2 ст.15, ч.2 ст.289 КК України 6 років позбавлення волі, за з конфіскацією всього майна, що перебуває в обвинуваченого на праві приватної власності, за ч.1 ст.125 КК України 190 громадських робіт. На підставі ст.71 КК України шляхом часткового складання покарань остаточно призначити покарання у виді 7 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що перебуває в обвинуваченого на праві приватної власності.

Проте, в апеляційній скарзі прокурор відсутнє клопотання про дослідження доказів у справі під час перегляду вироку районного суду в апеляційній інстанції, хоча в резолютивній її частині прокурор просить винести апеляційним судом вирок.

Водночас, під час судового слідства апеляційний суд може дослідити докази, що є у справі, або лише ті, правильність оцінки чи повноти дослідження яких судом першої інстанції оспорено в апеляції.

Виходячи з принципу безпосередності дослідження доказів апеляційний суд не вправі дати їм іншу оцінку, ніж та, яку дав суд першої інстанції,якщо їх не було досліджено під час апеляційного розгляду кримінального провадження.

Крім того, прокурор у своїй апеляційній скарзі просить призначити покарання, що є значно суворішим ніж призначив суд, однак мотивувальна частина апеляції прокурора взагалі не містить аналізу матеріалів кримінального провадження, які свідчать про обґрунтованість його вимог, тобто належним чином не обґрунтовані апеляційні вимоги державного обвинувача.

Згідно ч.1 ст.420 КПК України суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок у разі:

1) необхідності застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення чи збільшення обсягу обвинувачення;

2) необхідності застосування більш суворого покарання;

3) скасування необґрунтованого виправдувального вироку суду першої інстанції;

4) неправильного звільнення обвинуваченого від відбування покарання.

Як убачається з апеляційної скарги захисника ОСОБА_3 , який діє в інтересах обвинуваченого, останній, в мотивувальній частині послався на невідповідність висновку суду фактичним обставинам кримінального провадження, що є підставою для скасування або зміни судового рішення, однак в резолютивній частині захисник просить винести новий вирок, перекваліфікувавши дії засудженого, при цьому ст.420 КПК України не передбачає ухвалення нового вироку апеляційним судом з цих підстав, тобто мотивувальна частина не відповідає резолютивній частині апеляції.

Крім того, обвинуваченим ОСОБА_4 також подана апеляційна скарга, в якій ставиться питання про скасування вироку районного суду та направлення справи на новий судовий розгляд, проте в апеляційній скарзі захисника ОСОБА_3 ставиться питання про скасування вироку суду із ухваленням нового вироку, тобто позиція захисника є суперечливою з позицією обвинуваченого, що є неприпустимим.

За таких обставин, апеляційне провадження не може бути відкрито, а тому апеляційні скарги прокурора та захисника підлягають залишенню без руху з встановленням строку для усунення вищезазначених недоліків.
На підставі викладеного та керуючись ч.1 ст.399 КПК України

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційні скарги прокурора ОСОБА_5 та захисника ОСОБА_3 на вирок Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 14.09.2016 року - залишити без руху.

Прокурору та захиснику, що подав апеляційну скаргу встановити строк сім днів з часу отримання даної ухвали апеляційного суду, для усунення недоліків вказаних в мотивувальній частині ухвали суду.

Копію ухвали про залишення апеляційної скарги без руху направити прокурору та захиснику.

Суддя: (підпис)
Згідно з оригіналом:
Суддя Апеляційного суду
Кіровоградської області ОСОБА_2