печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 березня 2017 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання заступника начальника відділу Департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 про накладення арешту на майно в рамках проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000064 від 12.01.2017 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України,-

В С Т А Н О В И В :
заступник начальника відділу Департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 , за погодження з прокурором відділу процесуального керівництва та підтримання державного обвинувачення управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 , вніс до слідчого судді клопотання про накладення арешту у вигляді заборони ОСОБА_5 (паспорт серія та номер НОМЕР_1 ), особам, що будуть діяти за його довіреністю (дорученням), чи будь-яким іншим особам відчужувати майно, передавати його у забезпечення за зобов`язаннями перед юридичними та фізичними особами, починаючи з дня винесення ухвали слідчим суддею, на наступне майно:
- земельну ділянку, кадастровий номер :01:007:0111, загальна площа 15,7408 га, знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 08);
- будинок житловий, за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №17068517)
- будинок житловий, за адресою: АДРЕСА_3 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 17166674);
- домоволодіння, за адресою: АДРЕСА_4 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 21229157).
В обґрунтування заявленого клопотання зазначає, що Департаментом з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000064 від 12.01.2017 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України.
Так, директор ТОВ «Велес Енерджі» ОСОБА_5 упродовж 2016 року, шляхом обману та зловживання довірою, заволодів коштами ПАТ КБ «Глобус» в особливо великому розмірі.
Орган досудового розслідування зазначає, що наразі наявні достатні підстави вважати, що вказане майно відповідає критеріям ч. 1 ст 96-2 КК України, а відтак підлягатиме спеціальній конфіскації, в зв`язку з чим, клопотання просить задовольнити.
Згідно норми ч. 1 ст. 107 КПК України фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.
У судовому засіданні слідчий клопотання підтримав в повному обсязі, просив задовольнити.
З метою забезпечення арешту майна, яке не має статусу тимчасово вилученого, та на підставі ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання розглядається без повідомлення власника майна.
Окрім цього, відповідно до вимог ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
Таким чином, розгляд вказаного клопотання без виклику сторони захисту не буде порушувати жодним чином права підозрюваного чи інших осіб.
Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали клопотання, надходжу до наступного.
Судовим розглядом встановлено, що Департаментом з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000064 від 12.01.2017 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України.
В ході досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні встановлено, що директор ТОВ «Велес Енерджі» ОСОБА_5 упродовж 2016 року, шляхом обману та зловживання довірою, заволодів коштами ПАТ КБ «Глобус» в особливо великому розмірі.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 170 КПК України, на який орган досудового розслідування посилається як на правову підставу для накладення арешту, арешт майна допускається з метою забезпечення спеціальної конфіскації.
Згідно ч. 4 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 2 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених КК України (одержані внаслідок вчинення злочину та/або є доходами від такого майна; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення злочину, фінансування та/або матеріального забезпечення злочину або винагороди за його вчинення; були предметом злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, - переходять у власність держави; були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання. Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за вищу або нижчу ринкової вартості і знала чи повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у пунктах 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України;
В обґрунтування доводів клопотання сторона обвинувачення вважає, що на даний час існують достатні підстави вважати, що вказане нерухоме майно відповідає критеріям ч. 1 ст. 96-2 КК України, а відтак підлягатиме спеціальній конфіскації», з метою забезпечення якої слід на нього накласти арешт.
Між тим, при застосуванні будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України, та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню ( ст. 3 КПК України).
У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків. При цьому, обов`язок доведення існування зазначених умов КПК України покладає на слідчого та/або прокурора, а обов`язок перевірки цих обставин на слідчого суддю при розгляді відповідного клопотання.
Так, арешт майна з підстав забезпечення спеціальної конфіскації, накладається лише на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за вищу або нижчу ринкової вартості і знала чи повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у пунктах 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України.
Дослідивши матеріали, якими обґрунтовується клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що орган досудового розслідування не надав суду належних, допустимих та достатніх в розумінні положень ст.ст. 84, 85, 86 КПК України доказів, що майно, на яке слідчий просить накласти арешт, відповідає критеріям, визначним ст. 96-2 КК України, що ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000064 від 12.01.2017 має статус особи, щодо майна якої може бути вирішено питання про накладення арешту з метою забезпечення спеціальної конфіскації, а відтак, правові підстави для задоволення клопотання відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.170-173, 309, 372, 392, 532 КПК України, -
У Х В А Л И В :
клопотання заступника начальника відділу Департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 про накладення арешту на майно в рамках проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000064 від 12.01.2017 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України залишити без задоволення.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1