Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 287/244/16-к

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 грудня 2016 року м. Олевськ
Олевський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні , в залі судових засідань Олевського районного суду Житомирської області , обвинувальний акт та угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні № 0000158 , зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 09.03.2016 року , по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новоград - Волинський Житомирської області , українця , громадянина України , освіта середня , одруженого , мешканця АДРЕСА_1 не працюючого , не депутата , не інваліда , не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення ( злочину ) , передбаченого: ч. 3 ст.15 , ч.2 ст.240 КК України ,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Новоград - Волинський Житомирської області , українця , громадянина України , освіта середня , одруженого , мешканця АДРЕСА_2 не працюючого , не депутата , не інваліда , не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення ( злочину ) , передбаченого: ч. 3 ст.15 , ч.2 ст.240 КК України ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора Горпиніч

обвинувачених : ОСОБА_3 , ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В :

08.03.2016 року , ОСОБА_3 за попередньою змовою з ОСОБА_4 , з корисливих мотивів , в порушення п. п. 2-5 « Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами », затвердженого постановою КМУ від 30.05.2011 року № 615 ; п.п.3 , 4 « Положення про порядок надання гірничих відводів » , затвердженого постановою КМУ від 27.01.1995 року № 59 , не маючи спеціального дозволу на користування надрами , та відповідного гірничого відводу , необхідність яких передбачена ст.ст. 15-19 Кодексу України про надра , прибули на земельну ділянку лісового масиву , яка розташована в 02 кілометрах від с. Обище Олевського району Житомирської області , де за допомогою мотопомпи та двох пожежних рукавів , які придбали у невстановлених слідством осіб без документів , намагався шляхом вимивання водою породи , здійснював незаконний видобуток корисних копалин , а саме бурштину .

В цей же день в 17.00 годин були затримані працівниками поліції Олевського ВП Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області , на місці вчинення кримінального правопорушення де у них під час огляду було виявлено та вилучено знаряддя (засоби) незаконного видобутку бурштину , а саме : водяної мотопомпи , пожежного рукава та водозабірного шланга .

Внаслідок злочинних дій ОСОБА_3 та ОСОБА_4 здійснили замах на незаконний видобуток бурштину , який відповідно до постанови КМУ від 12.12.1994 року № 827 « Про затвердження переліків корисних копалин загальнодержавного та місцевого значення » відноситься до корисних копалин загальнодержавного значення , а саме ювелірної сировини ( дорогоцінного каміння ) .

Таким чином , своїми умисними діями , які виразилися у замаху на незаконний видобуток корисних копалин , загальнодержавного значення ( бурштину ) , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вчинили кримінальне правопорушення ( злочин ) , передбачений : ч. 2 ст.15 та ч.2 ст.240 КК України.

07 грудня 2016 року, між прокурором Коростенської місцевої прокуратури Житомирської області ОСОБА_6 якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000158 від 09.03.2016 року з одного боку та обвинуваченими у цьому провадженні за власною ініціативою з іншого боку, на підставі ст.ст.468, 469, 472 КК України, на стадії підготовчого судового розгляду справи у приміщенні прокуратури в м. Олевськ по вул. Свято - Воздвиженській , 2 , було укладено угоди про визнання винуватості , за умовами якої обвинувачені повністю визнали свою винуватість у інкримінованому обвинуваченим діянні та щиро розкаялися у вчиненому , при цьому сторони досягли порозуміння щодо призначення обвинуваченим покарання за вчинення кримінального правопорушення , передбаченого ч. 2 ст.15 , ч.2 ст.240 КК України у виді штрафу в розмірі чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян , що становить 6 800,00 гривень кожному з обвинувачених .

В судовому засіданні обвинувачені підтримали угоду про визнання винуватості та повністю визнали свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого : ч. 2 ст.15 , ч.2 ст.240 КК України та пояснили , що вони повністю розуміють свої права , надані їм законом , наслідки укладення та затвердження судом зазначеної угоди , характер обвинувачення , щодо якого вони визнали себе винними , вид покарання , який буде застосовано до кожного з них . у разі затвердження угоди судом , а також наслідки затвердження даної угоди , відтак просять затвердити угоди , оскільки реально можуть виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання .

Захисник підтримав угоду і просить її задовольнити вважаючи , що угода про визнання винуватості є законною і не порушує права та законні інтереси підзахисних, а тому просить суд дані угоди затвердити .

Прокурор вважає за доцільне затвердити угоди про визнання винуватості, укладені між прокурором та обвинуваченими ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , оскільки зазначені угоди відповідають вимогам КПК України і не порушує права та законні інтереси учасників судового розгляду.

В ст.468 КПК України убачається , що у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним або обвинуваченим про визнання винуватості.

Суд , враховуючи вище наведене, заслухавши думку прокурора , захисника , обвинувачених , які висловилися за затвердження угоди , про визнання винуватості , вивчивши обвинувальний акт , перевіривши угоди про визнання винуватості , які відповідають вимогам ч.4 ст.469, ст.472 КПК України , з`ясувавши у обвинувачених , що вони розуміють викладені в ч.4 ст.474 КПК України обставини , наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України, характер обвинувачення , щодо якого кожен з них визнає себе винуватим , вид покарання , а також інші заходи , які будуть застосовані до них у разі затвердження угод судом , переконавшись , що укладення угод сторонами є добровільним , суд вважає за необхідне затвердити угоди про визнання винуватості з наступних підстав.

Суд приходить до висновку , що дії обвинуваченого ОСОБА_3 вірно кваліфіковано за ч. 2 ст.15 та ч.2 ст.240 КК України , оскільки обвинувачений здійснив закінчений замах на незаконний видобуток корисних копалин , загальнодержавного значення ( бурштину ) , але злочин не довів до кінця з причин незалежних від його волі , оскільки був затриманий працівниками поліції на місці вчинення злочину .

Суд приходить до висновку , що дії обвинуваченого ОСОБА_4 вірно кваліфіковано за ч. 2 ст.15 та ч.2 ст.240 КК України , оскільки обвинувачений здійснив закінчений замах на незаконний видобуток корисних копалин , загальнодержавного значення ( бурштину ) , але злочин не довів до кінця з причин незалежних від його волі , оскільки був затриманий працівниками поліції на місці вчинення злочину .

Відповідно до вимог ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором і підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо злочинів невеликої чи середньої тяжкості , тяжких злочинів , внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Угода про визнання винуватості може ініціюватись в будь - який момент після повідомлення особі про підозру.

У ст. 472 КПК України визначені основні вимоги до змісту угоди про визнання винуватості. Згідно вимог ст.474 КПК України якщо угоду досягнуто обвинувальний акт із підписаною між сторонами угодою невідкладно надсилається до суду. Розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язковою участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження. Якщо угоди досягнуто під час судового провадження , суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.

Приймаючи до уваги наведене суд вважає , що умови угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором , якій на підставі ст.36 КПК України здійснює надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні з одного боку та обвинуваченими у цьому провадженні з іншого боку відповідає вимогам ст.ст.472, 473 КПК України та Кримінального кодексу України, зокрема , вимогам ст.56 , ч.2 ст.15 , ч.2 ст.240 КК України , інтересам суспільства , а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Вид та міра кримінального покарання узгоджена сторонами угоди про визнання винуватості відповідає санкції ч. 2 ст.15 , ч.2 ст.240 КК України , укладення угоди сторонами є добровільним , тобто не є наслідком застосування насильства , примусу , погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин , ніж ті , що передбачені в угоді , а тому суд вважає за можливе затвердити зазначені угоди про визнання винуватості із призначенням обвинуваченим узгодженої в угоді виду і міри кримінального покарання .

Питання долі речових доказів судом не вирішувалося , оскільки прокурором не було надано відомості про місце знаходження речових доказів та вартість вилученого майна , а саме : мотопомпи , пожежного рукава та водозабірного шлангу .

На підставі наведеного та, керуючись: ст.ст.53, 65-68, ч. 2 ст.15 , ч.2 ст.240 КК України ; ст.ст.9 , 100 , 122, 124, 318, 368-370, 373, 374, 376, 468, 469, 472-476, 394 КПК України , суд -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості , від 07 грудня 2016 року у кримінальному провадженню № 0000158 від 09 березня 2016 року , укладену між прокурором Коростенської місцевої прокуратури Житомирської області ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_3 .

Затвердити угоду про визнання винуватості , від 07 грудня 2016 року у кримінальному провадженню № 0000158 від 09 березня 2016 року , укладену між прокурором Коростенської місцевої прокуратури Житомирської області ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення ( злочину ) , передбаченого : ч.2 ст.15 , ч.2 ст.240 КК України та призначити узгоджене покарання у виді штрафу в розмірі 400 (чотирьохсот ) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян , тобто 6 800,00 гривень .

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення ( злочину ) , передбаченого : ч.2 ст.15 , ч.2 ст.240 КК України та призначити узгоджене покарання у виді штрафу в розмірі 400 (чотирьохсот ) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян , тобто 6 800,00 гривень .

Вирок суду може бути оскарженим до Апеляційного суду Житомирської області, через Олевський районний суд Житомирської області на протязі 30 днів з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1