УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №279/747/17 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст. 185 ч.3 КК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 червня 2017 року Апеляційний суд Житомирської області
в складі: головуючого ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю: секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Коростень Житомирської області, громадянина України, неодруженого, з неповною середньою освітою, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 30.04.1996 року Корольовським районним судом м.Житомир за ст.ст. 140 ч.2, 141 ч.2, 42, 46-1 КК України на 2 роки 6 місяців позбавлення волі з відстрочкою 2 роки;
- 15.12.1998 року Коростенським міським судом Житомирської області за ст.ст. 140 ч.2, 140 ч.3, 42, 43, 44, 45 КК України на 3 роки 2 місяці позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки, штраф 680 грн.;
- 21.05.1999 року Коростенським міським судом Житомирської області за ст.ст. 140 ч.3, 140 ч.2, 42, 43 КК України на 3 роки 3 місяці позбавлення волі з конфіскацією майна;
- 25.04.2002 року Коростенським міським судом Житомирської області за ст.ст. 309 ч.1, 75 КК України на 1 рік 6 місяців позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік 6 місяців;
- 23.12.2003 року Коростенським міським судом Житомирської області (перегляд Апеляційним судом Житомирської області) за ст.ст. 186 ч.2, 185 ч.2, 185 ч.3, 70, 71 КК України на 4 роки 6 місяців позбавлення волі;
- 19.04.2007 року Коростенським міськрайонним судом Житомирської області за ст.ст. 345 ч.2, 185 ч.3, 309 ч.2, 70, 71 КК України на 3 роки 2 місяці позбавлення волі;
- 30.03.2012 року Коростенським міськрайонним судом Житомирської області за ст.ст. 185 ч.2, 185 ч.3, 309 ч.2, 199 ч.1, 70 КК України на 4 роки позбавлення волі;
- 29.09.2015 року Коростенським міськрайонним судом Житомирської області за ст.ст. 309 ч.2, 69, 71 КК України на 1 рік 1 місяць позбавлення волі,
засуджено за ч.3 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнено обвинуваченого ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк в два роки, якщо він протягом зазначеного строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки .
Відповідно до ст.76 КК України зобов`язано обвинуваченого ОСОБА_7 періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, -
В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_8 , не оскаржуючи фактичні обставини кримінального провадження та кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_7 , просить скасувати вирок суду, постановити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч.3 ст. 185 КК України 3 роки позбавлення волі, в решті вирок залишити без зміни. Вважає, що вирок суду підлягає скасуванню у зв`язку із невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. Зазначає, що обвинувачений ОСОБА_7 раніше неодноразово судимий, має непогашені судимості, судом не враховано думку потерпілого, обставини вчинення злочину та його наслідки. Вказує, що суд безпідставно застосував ст.75 КК України.
Згідно вироку суду, ОСОБА_7 25.12.2016 року близько 02.00 год. шляхом пошкодження вхідних дверей з метою заволодіння чужим майном проник до приміщення гаража, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , звідки таємно викрав майно ОСОБА_9 на суму 8191 грн., а саме: болгарку марки «Рібер-Профі», вартістю 650 грн., шліфувальну машинку марки «Зеніт Зум», вартістю 900 грн., зварювальний апарат марки «Днепр», вартістю 3670 грн., набір ключів марки «Пролайн», вартістю 2431 грн., автомагнітолу марки «Піонер», вартістю 540 грн.
Своїми умисними діями, які виразились в таємному викрадені чужого майна (крадіжка), вчиненими повторно, поєднаними з проникненням в приміщення, ОСОБА_7 вчинив злочин, передбачений ст.185 ч.3 КК України.
В судове засідання апеляційного суду потерпілий ОСОБА_9 не з`явився, будучи належним чином повідомлений про день та час розгляду апеляційної скарги.
Заслухавши доповідача, пояснення прокурора в підтримання апеляційної скарги, заперечення обвинуваченого ОСОБА_7 щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Висновок суду про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні умисних дій, які виразилися в таємному викрадені чужого майна (крадіжка), вчиненими повторно, поєднаними з проникненням в приміщення, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження та в апеляційній скарзі не оспорюється. Дії обвинуваченого ОСОБА_7 за ч.3 ст. 185 КК України кваліфіковані правильно.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд першої інстанції виходив із загальних засад призначення покарання - ст. 65 КК України, та врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
При призначенні покарання місцевим судом враховано характер і ступень тяжкості злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину, конкретні обставини справи, розмір завданої майнової шкоди, дані про особу обвинуваченого.
Судом зазначено, що обвинувачений ОСОБА_7 вину визнав повністю, у вчиненому розкаявся, раніше судимий, на спеціалізованих обліках не перебуває, по місцю проживання характеризується задовільно.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , суд визнав його каяття у вчиненому, сприяння в розкритті злочину.
Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_7 судом першої інстанції визнано рецидив злочинів.
На підставі викладеного, місцевий суд призначив обвинуваченому ОСОБА_7 покарання в мінімальному розмірі санкції ч.3 ст.185 КК України у вигляді позбавлення волі на 3 роки.
Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини справи, особу обвинуваченого, його відношення до вчиненого, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини, позицію потерпілого, який не мав претензій до обвинуваченого та просив призначити йому покарання на розсуд суду, суд першої інстанції вважав, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 можливо без ізоляції від суспільства та відповідно до ст. 75 КК України звільнив останнього від відбування покарання з іспитовим строком з покладенням певних обов`язків.
Відповідно п.2 постанови пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 року №7, суди повинні призначати покарання менш суворе - особам, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину тощо.
З врахуванням наведеного, колегія судді погоджується з призначеним судом першої інстанції покаранням обвинуваченому ОСОБА_7 та вважає, що воно буде достатнім для перевиховання та виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових злочинів.
Посилання апелянта на те, що ОСОБА_7 неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів не може слугувати безумовною підставою для незастосування судом ст. 75 КК України.
Також, в матеріалах провадження міститься заява потерпілого ОСОБА_9 про відсутність претензій до обвинуваченого ОСОБА_7 , що свідчить про ненастання тяжких наслідків від вчиненого злочину (а.п. 15).
Крім того, згідно журналу судового засідання прокурор ОСОБА_10 в своїй промові в суді першої інстанції просив призначити обвинуваченому ОСОБА_7 покарання із застосуванням ст. 75 КК України.
Таким чином, апеляційний суд не вбачає підстав для скасування вироку місцевого суду у зв`язку із невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.
На підставі викладеного, вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_7 слід залишити без зміни.
Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, апеляційний суд, -
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу прокурора Коростенської місцевої прокуратури ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Вирок Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 28 квітня 2017 року щодо ОСОБА_7 - без зміни.
Ухвала набирає законної сили з моменту її винесення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді: