Справа № 492/1265/15-к
АРЦИЗЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
ВИРОК

Іменем України
19 травня 2016 року м. Арциз

Арцизький районний суд Одеської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Арцизі Одеської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Надеждівка Арцизького району Одеської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 03.07.1997 року Татарбунарським районним судом Одеської області за ч. 2 ст. 81 КК України (1960 р.) до шести місяців позбавлення волі;
- 14.04.2000 року Арцизьким районним судом Одеської області за ч. 2 ст. 140 КК України (1960 р.) до одного року двох місяців позбавлення волі з конфіскацією майна;
- 03.04.2001 року Арцизьким районним судом Одеської області за ч. 3 ст. 140, ч. 2 ст. 140, ч. 3 ст. 81, ст. 42 КК України (1960 р.) до п`яти років позбавлення волі з конфіскацією майна;
- 26.07.2004 року Болградським районним судом Одеської області за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до трьох років одного місяця позбавлення волі, звільненого з місць позбавлення волі 14.08.2007 року, по відбуттю строку покарання;
- 11.03.2009 року Арцизьким районним судом Одеської області за ч. 3 ст. 186 КК України до чотирьох років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від покарання з випробуванням строком на один рік;
- 06.04.2011 року Арцизьким районним судом Одеської області за ч. 2 ст. 317, ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 315, ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 317, ч. 2 ст. 315, ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 317, ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України до п`яти років двох місяців позбавлення волі з конфіскацією 1/2 частини майна, звільненого з місць позбавлення волі 19.06.2015 року, по відбуттю строку покарання,
в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 395, ч. 2 ст. 185 КК України, -
встановив:
Згідно постанови Ізяславського районного суду Хмельницької області відносно ОСОБА_4 встановлено адміністративний нагляд строком на 12 місяців з 28.04.2015 року та були встановлені наступні обмеження:
-заборона виходити з будинку (квартири) з 22:00 години до 06:00 години;
-заборона відвідувати кафе, бари, ресторани та інші заклади, де дозволено роздрібну торгівлю спиртними напоями;
-письмово повідомляти працівників міліції, які здійснюють адміністративний нагляд про зміну місця проживання, роботи, а також про виїзд за межі району;
-з`являтись в ОВС за місцем проживання для реєстрації (дні тижня і години реєстрації визначаються ОВС).
Однак, ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що стосовно нього встановлено адміністративний нагляд, так як був ознайомлений з постановою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 28.04.2015 року, звільнившись 19.06.2015 року з місць позбавлення волі, з метою ухилення від встановленого відносно нього адміністративного нагляду, в період з 19 червня по 28 липня 2015 року, самовільно, без поважних причин, не прибув у визначений строк до територіального підрозділу Арцизького РВ ГУМВС України в Одеській області для реєстрації, а також до обраного місця проживання, згідно постанови Ізяславського районного суду Хмельницької області від 28.04.2015 року.

Таким чином, ОСОБА_4 , в період з 19 червня по 28 липня 2015 року, з метою ухилення від встановленого відносно нього адміністративного нагляду, без поважних причин не прибув у визначений строк до територіального підрозділу Арцизького РВ ГУМВС України в Одеській області для реєстрації після звільнення з місць позбавлення волі, а також в період з 19 червня по 22 липня 2015 року був відсутній за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , чим порушив п.п. 3, 4 постанови Ізяславського районного суду Хмельницької області від 28.04.2015 року.

Далі, в ОСОБА_4 період з 30 липня по 21 вересня 2015 року, з метою ухилення від встановленого відносно нього адміністративного нагляду, без поважних причин не прибув у визначений строк до територіального підрозділу Арцизького РВ ГУМВС України в Одеській області для реєстрації після звільнення з місць позбавлення волі, а також з вказаного періоду був відсутній за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , чим порушив п.п. 1, 3, 4 постанови Ізяславського районного суду Хмельницької області від 28.04.2015 року.

Крім того, 28 липня 2015 року, приблизно о 18 годині 00 хвилин, більш точний час встановити не представилось можливим, ОСОБА_4 , повторно, із корисних спонукань, з метою таємного викрадення чужого майна, знаходячись на східній околиці с. Долинівка Арцизького району Одеської області, умисно, таємно, шляхом вільного доступу, викрав майно, яке належить на праві приватної власності ОСОБА_5 , а саме: ослицю, вагою 160 кг, вартістю 1 920,00 гривень, із розрахунку вартості 12,00 гривень, за 1 кг живої ваги; металеву підводу з комплектуючими предметами, вартістю 2 000,00 гривень. Всього ОСОБА_4 таємно викрав майно потерпілого ОСОБА_5 на загальну суму 3 920,00 гривень, чим завдав йому майнової шкоди на вказану суму, після чого з місця скоєння злочину зник, а викраденим в подальшому розпорядився на власний розсуд.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав себе винним в обсязі пред`явленого йому обвинувачення. В ході судового розгляду він детально розповів про обставини злочинів та щиро розкаявся в їх вчиненні, не піддавши сумніву фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті.

Потерпілий ОСОБА_5 про дату, час та місце проведення судового розгляду повідомлявся належним чином, але у судове засідання не з`явився. Разом з тим потерпілий звернувся до суду з письмовою заявою, в якій просив здійснити судовий розгляд у його відсутності. Претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого потерпілий не заявляв. З урахуванням думки учасників судового розгляду, які вважали за можливе розглядати справу за відсутності потерпілого, суд дійшов висновку про проведення судового розгляду без його участі.

Приймаючи до уваги повне визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини в обсязі пред`явленого йому обвинувачення, а також те, що він не піддавав сумніву фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, у суду не виникає сумнівів в добровільності позиції обвинуваченого, у суду також не виникає сумнівів в добровільності позиції інших учасників судового провадження. У зв`язку з цим, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України суд, за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та визнав можливим обмежити обсяг досліджуваних доказів допитом обвинуваченого ОСОБА_4 , а також дослідженням доказів, що стосуються особи обвинуваченого. При цьому судом роз`яснено учасникам судового провадження, що вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини справи в апеляційному порядку.

Таким чином, допитавши обвинуваченого ОСОБА_4 суд вважає, що досліджені докази є належними, допустимими та достовірними та взаємопов`язаними для постановлення обвинувального вироку.

Тому, суд вважає доведеною винність ОСОБА_4 у вчиненні ним злочинів, та кваліфікує його дії за ст. 395 КК України, як порушення правил адміністративного нагляду, а саме неприбуття без поважних причин у визначений строк до обраного місця проживання особи, щодо якої встановлено адміністративний нагляд у разі звільнення з місць позбавлення волі;за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд у відповідності до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив злочини середньої та невеликої тяжкості.

ОСОБА_4 до тримання під вартою проживав в АДРЕСА_1 . У лікарів нарколога та психіатра на обліку не перебуває. Раніш неодноразово судимий та відбував покарання у місцях позбавлення волі.

До обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинів.

Обставин, які згідно ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_4 , суд не вбачає.
Крім того судом враховується, що потерпілий в рамках наявного кримінального провадження до обвинуваченого претензії матеріального та морального характеру не заявляв.

З урахуванням вказаних обставин, суд у відповідності до вимог закону України про кримінальну відповідальність та передбачених цим законом санкцій вважає, що винному ОСОБА_4 необхідно для його виправлення та запобігання нових злочинів призначити покарання у вигляді позбавлення волі, визначивши остаточний його строк у відповідності з вимогами ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів з застосуванням принципу повного поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Враховуючи всі встановлені в судовому засіданні обставини даного кримінального провадження, давши їм оцінку, беручи до уваги особу обвинуваченого, тяжкість скоєних ним кримінальних правопорушень, керуючись вимогами кримінального закону та передбачених цим законом санкцій, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 можливо тільки лише в умовах ізоляції від суспільства і у суду є підстави застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 покарання пов`язане з позбавленням волі. До такого висновку суд приходить виходячи з того, що обвинувачений ОСОБА_4 , будучи неодноразово засудженим за вчинення у тому числі корисливих умисних злочинів, знову, вчинив у тому числі умисний корисливий злочин, який відноситься до категорії злочину середньої тяжкості, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення. Тому, з урахуванням зазначених обставин, відповідно до вимог кримінального закону і передбачених цим законом санкцій, обвинуваченому ОСОБА_4 необхідно для його виправлення і припинення нових злочинів призначити покарання, пов`язане з позбавленням волі.

Крім того, судом встановлено, що у даному кримінальному провадженні обвинувачений ОСОБА_4 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України і перебував під вартою з 28 по 30 липня 2015 року, а ухвалою суду від 12 квітня 2016 року до обвинуваченого ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та під вартою він перебуває з 12 квітня 2016 року, тому в силу положень ч. 5 ст. 72 КК України в строк призначеного покарання за даним вироком обвинуваченому ОСОБА_4 слід зарахувати строк його попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Враховуючи ризики, передбачені ст. ст. 177, 178 КПК України,що були підставою для застосування відносно ОСОБА_4 такого запобіжного заходу, як тримання під вартою, не зменшилися та не перестали існувати, суд вважає за необхідне до набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно ОСОБА_4 залишити попередній тримання під вартою.
Судом не вирішується питання про речові докази у справі в силу ч. 9 ст. 100 КПК України, яка відповідно передбачає, що питання про долю речових доказів і документів вирішується судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження в тому випадку, якщо такі речові докази або документи були надані суду, а в даному випадку сторонами кримінального провадження речові докази суду не надавались, у зв`язку з чим у суду відсутні правові підстави для вирішення питання про долю речових доказів у даному кримінальному провадженні.

Керуючись ст. ст. 369 371, 373 375 КПК України, суд -
засудив:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ст. 395, ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання:

- за ст. 395 КК України у вигляді арешту строком на шість місяців;

- за ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі строком на три роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно ОСОБА_4 призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на три роки.

Строк покарання ОСОБА_4 обчислювати з дня його затримання, тобто з 12 квітня 2016 року.
Зарахувати в силу положень ч. 5 ст. 72 КК України в строк призначеного покарання, строк попереднього ув`язнення обвинуваченого в період з 28 по 30 липня 2015 року та з 12 квітня 2016 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити попередній тримання під вартою.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області через Арцизький районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим ОСОБА_4 , який тримається під вартою, в той же строк з моменту отримання його копії.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Апеляційним судом Одеської області.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Не пізніше наступного дня після ухвалення вироку надсилати його копію учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

СУДДЯ

Арцизького районного суду ОСОБА_1