печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
Іменем України
21 жовтня 2016 року

Печерський районний суд міста Києва у складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

адвоката ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Печерського районного суду міста Києва клопотання слідчого в ОВС військової прокуратури Центрального регіону України майора юстиції ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу військової прокуратури Центрального регіону України капітаном юстиції ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий в ОВС військової прокуратури Центрального регіону України майор юстиції ОСОБА_6 звернувся до печерського районного суду міста Києва з клопотанням, погодженим прокурором відділу військової прокуратури Центрального регіону України капітаном юстиції ОСОБА_3 та просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою

Слідчий посилався на таке: Слідчим відділом військової прокуратури Центрального регіону України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні

№ 0000053 від 07.06.2016 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 15 ч. 4

ст. 368 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , перебуваючи на вищевказаній посаді наділений адміністративно-господарськими функціями та згідно пунктом 1 примітки до ст. 364

КК України є службовою особою.

У червні 2016 року ОСОБА_5 висунув ОСОБА_7 незаконну вимогу передати йому, ОСОБА_5 , неправомірну вигоду за вирішення питання про передачу в оренду на 49 років земельної ділянки комерційного призначення площею 1,024 га, в адміністративних межах Микулицької сільської ради.

У подальшому відбувались неодноразові зустрічі між ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , під час однієї з яких у першій половині жовтня 2016 року останній повідомив, що може також вирішити питання щодо прийняття на сесії Микулинської сільської ради рішення про виділення ОСОБА_7 земельної ділянки в розмірі 0,2135 га в адміністративних межах Микулицької сільської ради для ведення особистого селянського господарства. При цьому ОСОБА_5 висунув незаконну вимогу передати йому неправомірну вигоду в сумі 14 000 доларів США. У свою чергу, ним буде ініційовано та прийнято відповідне рішення на користь ОСОБА_7 , а також видані необхідні документи.
19.10.2016 ОСОБА_7 , діючи під контролем працівників військової прокуратури Центрального регіону України та Управління захисту економіки в м. Києві Департаменту захисту економіки Національної поліції України, на виконання попередніх домовленостей із головою Микулицької сільської ради ОСОБА_5 , прибув до приміщення службового кабінету останнього, який розташовано у приміщенні вказаної ради по
АДРЕСА_1 , та повідомив про свою готовність передати йому неправомірну вигоду.
У свою чергу ОСОБА_5 представив ОСОБА_7 громадянина ОСОБА_8 , якого запросив до приміщення вказаного службового кабінету, та зазначив, що указана особа повинна показати йому межі земельної ділянки, яка відповідно до рішення 9-ї сесії Микулицької сільської ради 7 скликання підлягає виділенню у розмірі 0,2135 га для ведення особистого селянського господарства в АДРЕСА_2 , без номеру, після чого ОСОБА_7 зможе отримати всі необхідні документи щодо її подальшого використання. При цьому ОСОБА_5 зазначив, що ОСОБА_7 повинен передати йому через ОСОБА_8 обумовлену ними раніше неправомірну вигоду в розмірі 14 000 доларів США.
Того ж дня, близько 13 години 45 хвилин, на проїжджій частині, неподалік приміщення Микулицької сільської ради, ознайомившись із межами земельної ділянки та отримавши документи щодо її використання, ОСОБА_7 , діючи під контролем працівників правоохоронних органів, в автомобілі марки «Хюндай Туксон» д.н.з. НОМЕР_1 , передав ОСОБА_8 для подальшої передачі ОСОБА_5 200 доларів США та імітаційні засоби у вигляді

13 800 доларів США, що згідно з офіційним курсом Національного банку України становить 359 240 гривень, тобто є особливо великим розміром, відповідно до п. 1 примітки статті 368 КК України.

Після вилучення указаних вище коштів ОСОБА_8 , під час огляду місця події повідомив, що отримав їх на прохання ОСОБА_5 та того ж дня повинен передати їх останньому.
19.10.2016 о 18 год. 20 хв. ОСОБА_5 затриманий у порядку

ст. 208 КПК України.

20.10.2016 о 15 год. 11 хв. ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 15 ч. 4 ст. 368 КК України.

Дані обставини підтверджуються наступними матеріалами кримінального провадження: заява про кримінальне правопорушення

ОСОБА_7 від 07.06.2016, протоколи допитів ОСОБА_7 від 07.06.2016, 19.10.2016, протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 09.09.2016, протоколом огляду місця подій від 19.10.2016, протокол допиту свідка ОСОБА_8 від 20.10.2016, протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 20.10.2016, протокол огляду місця подій від 19.

10.2016, протоколом обшуку від 19.10.2016 та іншими доказами.

На даний час у кримінального провадженні необхідно допитати як свідків працівників Микулицької сільської ради Бородянського району Київської області, які перебувають у службовій підлеглості ОСОБА_5 .
Санкція ч. 4 ч. 368 КК України передбачає покарання у виді 8 до 12 років позбавлення волі.
Оскільки у даному кримінальному провадженні виникли ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, будучи головою Микулицької сільської ради Бородянського району Київської області, може незаконно впливати на свідків, з метою приховати факт вчинення ним кримінального правопорушення вчинити інше кримінальне правопорушення та іншим чином перешкоджатиме у кримінальному провадженні, є необхідність застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

З урахуванням ризиків, які виникли внаслідок дій підозрюваного ОСОБА_5 , жоден інший більш м`який запобіжний захід, передбачений

ст. 176 КПК України не забезпечить належну поведінку підозрюваного, виконання з ним процесуальних рішень.
Необхідності покладення на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 КПК України немає, оскільки даний запобіжний захід забезпечить його належну поведінку та своєчасне проведення із ним процесуальних і слідчих дій.
Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги те, що санкція статті передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад 8 років, вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що йому загрожує, з огляду на особу підозрюваного, його вік, стан здоров`я, характер вчиненого ним кримінального правопорушення, а також враховуючи, що будь-який інший запобіжний захід не зможе забезпечити відсутність впливу підозрюваного на свідків, експертів у справі з метою зміни ними показань та для забезпечення виконання з ним процесуальних рішень, слід прийти до висновку про необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання.

Адвокат та підозрюваний заперечували проти задоволення клопотання. Крім того, вважали, що можливо обрати запобіжний захід передачу на поруки депутату ОСОБА_11 та священослужителю ОСОБА_12 .

Слідчий суддя вважає клопотання підлягаючим задоволенню за таких підстав: ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.15 ч.4 ст.368 КК України, яка передбачає покарання у вигляді позбавлення волі від 8 до 12 років з конфіскацією майна. Вказаний злочин у відповідності до ст. 12 КК України кваліфікується як особливо тяжкий злочин.

Слідчий суддя вважає, що прокурором надано достатньо доказів на підтвердження пред,явленої підозри у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.15 ч.4 ст.368 КК України. Крім того, викладені прокурором ризики, передбачені ст. 177 КПК України підтверджують доводи, викладені у клопотанні, оскільки застосування до підозрюваного ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу не може запобігти вищевказаним ризикам, пов`язаними із перешкоджанням здійсненню кримінального провадження.

Таким чином, у даному випадку наявні реальні ознаки суспільного інтересу, який переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного, оскільки наявні у матеріалах досудового розслідування дані та докази в їх сукупності підтверджують наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що у разі обрання запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, такий запобіжний захід не забезпечить належного виконання останнім його процесуальних обов`язків.

Суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів вимагає належної оцінки порушень цінностей суспільства.

Згідно ч. 5 ст. 8 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Мангурас проти Іспанії», ухваленому Великою Палатою від 28 вересня 2010 року за № 12050/04, сума застави за звільнення з-під варти заявника не була надмірною. У рішенні, у справі «Мангурас проти Іспанії», Європейський суд з прав людини постановив, що не було порушено ч. 3 ст. 5 (право на свободу та особисту недоторканість) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, за наступних підстав: «Відповідно до ч. 3 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод внесення застави може вимагатися лише за наявності законних підстав для затримання особи. Органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність подальшого тримання обвинуваченого під вартою. Більш того, якщо навіть сума застави визначається виходячи із характеристики особи обвинуваченого та його матеріального становища, за певних обставин є обґрунтованим врахування також і суми збитків, у заподіянні який ця особа обвинувачується». У клопотанні прокурор просив не призначати альтернативний запобіжний захід у вигляді застави.

З урахуванням викладеного, відповідно до вимог п. 4 ст. 183 КПК України, з метою забезпечення ефективності застави як засобу попередження ухилення від юридичної відповідальності слідчий суддя вважає за необхідне застосувати альтернативний запобіжний захід у вигляді застави.

Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_5 , а виходячи лише з фактичних даних, що містяться у доказах, наданих до клопотання, слідчий суддя приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_5 до вчинення злочину за викладених у клопотанні обставин.

Відтак, у кримінальному провадженні наявні обставини, з якими закон пов,язує обрання особі одного із запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України. У відповідності до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов,язків, а також запобігання спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочинну діяльність.

Згідно ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих матеріалів зобов,язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа.

Відповідно до п.1 ст.5 Європейської конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи у продовж розумного строку чи звільнення від судового розгляду. Таке звільнення має бути обгрунтовано гарантіями явки до суду. Як встановлено у судовому засіданні, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченому ч.1 ст.15, ч.4 ст.368 КК України, яка передбачає показання у вигляді позбавлення волі строком від восьми до дванадцяти років з конфіскацією майна. Підозрюваний раніш не судимий, слідчий суддя приймає до уваги обставини, за якими ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, його особу, стан здоров,я, соціальні зв,язки. Незважаючи на вказані данні про особу підозрюваного, слідчий суддя на виконання вищезазначених вимог закону враховує, що особа підозрюється у скоєнні особливо тяжкого злочину, а також вважає доцільним з метою запобігання визначеним у ст. 177 КПК України ризикам застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Але у відповідності до положень ч.3 ст. 183 КПК України слідчий суддя обирає ОСОБА_5 альтернативний запобіжний захід у виді застави з покладенням обов,язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України. При визначенні розміру застави, слідчий суддя у відповідності до положень ст.ст. 182,183 КПК України враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні. Оцінивши в сукупності тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі доведеності його вини, дані про його особу, сімейний стан, стан здоров,я, розмір матеріальних збитків, спричинених внаслідок скоєння кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає необхідним визначити заставу за максимальними межами встановленими ч.5 ст.182 КПК України для особливо тяжкого злочину у розмірі 600 мінімальних заробітних плат в сумі 826800,00 гривень. При цьому слідчий суддя вважає, що визначений розмір застави є достатнім для забезпечення виконання підозрюваним обов,язків, передбачених КПК України з урахуванням всіх обставин, викладених вище.

Під час розгляду клопотання підозрюваним та його захисником надані клопотання депутата Бородянської районної Ради Київської області сьомого скликання ОСОБА_13 та священнослужителя ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_12 про особисту поруку. У судовому засіданні вказані особи підтримали клопотання. У відповідності до ст. 180 КПК України особиста порука полягає у наданні особам, яких слідчий суддя вважає такими, що заслуговують на довіру, письмового повідомлення про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним, обвинуваченими покладених на нього процесуальних обов,язків відповідно до ст. 194 КПК України і зобов,язуються за необхідностість доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу. Слідчий суддя приходить до висновку, що заяви депутата Бородянської районної Ради Київської області сьомого скликання ОСОБА_13 та священнослужителя ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_12 про особисту поруку заслуговують на довіру, в їх заявах містяться відомості, що вони ознайомлені з обов,язками та наслідками порушення підозрюваним процесуальних обов.язків. При цьому слідчий суддя приймає до уваги, що місцем реєстрації та проживання підозрюваного є село Микуличі Бородянського району Київської області. Депутат ОСОБА_14 мешкає в селі Пилиповичі, священнослужитель ОСОБА_12 мешкає в селі Вабля. Слідчий суддя вважає, що запобіжний захід у вигляді особистої поруки

депутата Бородянської районної Ради Київської області сьомого скликання ОСОБА_13 та священнослужителя ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_12 за виконання підозрюваним ОСОБА_5 процесуальних обов,язків не може бути дієвою, оскільки завантаженість у роботі вказаних осіб велика та у судовому засіданні не доведено, яким чином вказані особи будуть виконувати вимоги поручительства. Тому підстав для обрання вказаного виду запобіжного заходу немає.

Керуючись ст.ст. 177,178,182,183,193,194 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого в ОВС військової прокуратури Центрального регіону України майора юстиції ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу військової прокуратури Центрального регіону України капітаном юстиції ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Микуличі Бородянського району Київської області запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів.

Одночасно визначити підозрюваному ОСОБА_5 альтернативний запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 600 мінімальних заробітних плат в сумі 826800,00 гривень.

Сума застави у національній грошовій одиниці може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою /заставодавцем/ на депозитний рахунок Печерського районного суду міста Києва:

р/р НОМЕР_2 ;

МФО /код банку/ 820019;

ЗКПО 02 896 745;

ЄДРПОУ банку 38004897;

Банк одержувача: УДКСУ в Печерському районі ГУ ДКСУ у місті Києві.

За умови внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов,язки:

-прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора чи суду у кримінальному провадженні;

-не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого прокурора, суду;

-повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання, роботи;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон та, у разі наявності, інші документи, що дають право на виїзд з України і в,їзд в Україну;

-утриматися від спілкування зі свідками, підозрюваними у кримінальному провадженні номер 0000053 за списком, наданим слідчим або прокурором.

Термін обов,язків, покладений слідчим суддею, у разі внесення застави визначити в межах досудового розслідування строком шістдесят днів.

Роз,яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному в даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок Печерського районного суду міста Києва коштів, має бути наданий уповноваженій службовій особі Київського СІЗО управління Державного департаменту України з питань виконання покарань у місті Києві та Київській області.

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена особа Київського СІЗО управління Державного департаменту України з питань виконання покарань у місті Києві та Київській області має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти ОСОБА_5 та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю Печерського районного суду міста Києва.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної в даній ухвалі, підозрюваний зобов,язаний виконувати покладені на нього обов,язки, пов,язані з застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв,язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_5 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала в частині обрання міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду міста Києва протягом п,яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя