Справа №477/1261/16-к 12.10.2016
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 жовтня 2016 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, зареєстрованого в ЄРДР за №00004477 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_5 на вирок Жовтневого районного суду Миколаївської області від 28 липня 2016 року, відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Каспійськ Республіки Дагестан, Російської Федерації, громадянина України, з незакінченою вищою освітою, не одруженого, пенсіонера, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

-за ч. 1 ст. 115 КК України,

Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_6
обвинувачений ОСОБА_5
захисник ОСОБА_7
встановив:
Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
В апеляційній скарзі обвинувачений просить пом`якшити вирок суду та застосувати до нього ст. 69 КК України.

Короткий зміст вироку.
Вироком суду ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 статті 115 КК України, та призначено покарання у вигляді 7 років позбавлення волі.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь держави витрати на залучення експерта у сумі 4630 грн.85 коп.

Вирішено питання щодо речових доказів.
Узагальнені доводи апеляційної скарги.
В апеляційній скарзі обвинувачений просить пом`якшити призначене йому покарання. Посилається на те, що він свою вину визнав повністю, у вчиненому щиро кається.

Також вказує на свій похилий вік (71 рік) та на те, що родичі потерпілого просили суд не карати його суворо.

В запереченнях на апеляційну скаргу прокурор, посилаючись на законність та обґрунтованість вироку, просить апеляційну скаргу обвинуваченого залишити без задоволення, а вирок суду першої інстанції без зміни.
Обставини встановлені судом першої інстанції.
Згідно вироку суду, 15 травня 2016 року близько 22-00 години обвинувачений ОСОБА_5 , перебував у квартирі АДРЕСА_2 , де тимчасово проживав разом із ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , де останній розпивав спиртні напої.

Між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_8 на ґрунті особистих неприязних відносин виникла сварка, в ході якої обвинувачений ОСОБА_5 наніс потерпілому ОСОБА_8 декілька ударів кулаком в область обличчя та штовхнув останнього в бік ліжка. В свою чергу, потерпілий ОСОБА_8 почав виражатись на адресу обвинуваченого ОСОБА_5 нецензурною лайкою і в цей час у обвинуваченого раптово виник умисел на позбавлення життя потерпілого. Реалізуючи свій злочинний умисел, обвинувачений ОСОБА_5 схопив зі столу кухонний ніж та наніс ним ОСОБА_8 чотири колото-різані рани в область грудної клітини та шлунку, що спричинило смерть потерпілого.

Згідно з висновком судово-медичної експертизи № 424 смерть потерпілого ОСОБА_8 наступила в результаті 2-х проникаючих колото-різаних ран з пошкодженням внутрішніх органів, що супроводжувалось внутрішньочеревною і внутрішньоплевральною кровотечею, що ускладнилось геморагічним шоком, підтвердженим даними судово-гістологічного дослідження.

Дії ОСОБА_5 судом кваліфіковані за ч. 1 ст. 115 КК України як умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Обставини встановлені судом апеляційної інстанції.
Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого, який підтримав доводи апеляційної скарги та просив пом`якшити йому покарання, захисника ОСОБА_7 на підтримку апеляційної скарги обвинуваченого, думку прокурора ОСОБА_6 , який вважав вирок суду законним і обґрунтованим, просив залишити його без зміни, а апеляційну скаргу без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, апеляційний суд дійшов наступного.

Подія злочину, доведеність винуватості ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України не перевірялись, оскільки законність і обґрунтованість вироку в цій частині ніким з учасників процесу не оскаржується.

Що стосується покарання, то воно призначено обвинуваченому ОСОБА_5 у відповідності до вимог ст.ст. 65-67 КК України.

Згідно п. 2 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 року зі змінами та доповненнями, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 65 КК України суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті (частини статті), що передбачає відповідальність за вчинений злочин, але із врахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу, судам належить обговорювати питання про призначення менш суворого покарання особам, які вперше вчинили злочини, які щиро покаялися у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки тощо.

Зазначені вимоги судом першої інстанції було дотримано.

Призначаючи ОСОБА_5 покарання суд першої інстанції врахував, тяжкість вчиненого злочину, який відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого, який посередньо характеризується за місцем проживання, є особою похилого віку, має захворювання:ішемічну хворобу серця, дифузний кардіосклероз, гіпертонічну хворобу II ст, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, однак на час розгляду справи судимості погашені, а також в якості обставин, що пом`якшують покарання - визнання вини, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Обставини, на які посилається обвинувачений у апеляційній скарзі,а саме похилий вік обвинуваченого, наявність у нього ряду тяжких захворювань, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, були враховані судом при постановленні вироку, у зв`язку з чим ОСОБА_5 призначено покарання в мінімальних межах визначених санкцією ч. 1 ст.115 КК України.

Виходячи із принципів необхідності і достатності покарання, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що призначене покарання в такому розмірі та виді є достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Рішення суду належним чином вмотивоване, не суперечать вимогам кримінального закону і відповідає меті покарання.

З урахуванням даних про особу обвинуваченого, а саме того, що він посередньо характеризується за місцем проживання, крім того вчинив особливо тяжкий злочин, апеляційний суд вважає, що його виправлення не можливе без ізоляції від суспільства.

Матеріали провадження не містять будь-яких даних, які б свідчили про неможливість відбування обвинуваченим покарання у виді позбавлення волі.

Не надано таких даних й суду апеляційній інстанції.

Таким чином, відсутні підстави для призначення обвинуваченому більш м`якого покарання, в тому числі із застосуванням ст.69 КК України, про що просить апелянт.

Інших обставин, які би свідчили про невідповідність призначеного обвинуваченому покарання тяжкості вчиненого злочину чи даним про його особу внаслідок надмірної суворості, апелянтом не наведено.

Таким чином, підстав для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого апеляційний суд не вбачає.

Разом з тим, при зарахуванні строку попереднього ув`язнення, судом першої інстанції не вказано який саме строк попереднього ув`язнення слід зарахувати в строк відбування покарання обвинуваченому. Тому вирок в цій частині підлягає уточненню у відповідності до вимог ч.5 ст. 72 КК України.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 532 КПК України, апеляційний суд
постановив:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 - залишити без задоволення, а вирок Жовтневого районного суду Миколаївської області від 28 липня 2016 року стосовно ОСОБА_5 без зміни.

Вказаний вирок уточнити, на підставі ч.5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_5 строк попереднього ув`язнення у строк відбування покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 15 травня 2016 року по 12 жовтня 2016 року включно.

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, що перебуває під вартою в той же строк з дня вручення копії ухвали.

Головуючий
Судді