печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 березня 2016 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , представника власника майна адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у судовому засіданні клопотання прокурора групи прокурорів Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 про поновлення процесуального строку для звернення із клопотанням про арешт майна та клопотання прокурора групи прокурорів Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 про арешт майна при проведенні досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000004 від 12.01.2015 р. за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України ,-

В С Т А Н О В И В :
прокурор групи прокурорів в кримінальному провадженні Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про арешт майна та поновлення процесуального строку на внесення вказаного клопотання, посилаючись на наступне.
ГСУ Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000004 від 12.01.2015, за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.
В ході досудового розслідування встановлено, що протягом 2014 року службові особи ПАТ «Центренерго», діючи за попередньою змовою між собою та за пособництва інших осіб, в тому числі і представників комерційних структур, всупереч інтересам служби та з метою власного незаконного збагачення в особливо великих розмірах, запровадили стійкий механізм заволодіння державними коштами через підконтрольні комерційні структури під час проведення ПАТ «Центренерго» та його структурними підрозділами ІНФОРМАЦІЯ_1 та Зміївською ТЕС закупівель товарів, робіт та послуг за завищеними цінами.
Під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_6 , який за оперативною інформацією причетний до вищевказаної злочинної схеми, вилучено 107 500 грн. ОСОБА_6 не зміг пояснити походження вказаних грошей, що, за переконанням органу досудового розслідування, не виключає їх походження злочинним шляхом та відповідність критеріям, визначеним ч. 2 ст. 167 КПК України, у зв`язку з чим прокурор просить накласти арешт на вказані грошові кошти з метою забезпечення заходів кримінального провадження.
В якості підстав для поновлення пропущеного строку прокурор посилається на те, що слідчими Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України та процесуальними керівниками у кримінальному провадженні № 0000004 від 12.01.2015 провадились безперервні слідчі дії за межами міста Києва у період з 25.02.2016 по 26.02.2016. 29.02.2016 у перший робочий день після вихідних днів прокурор групи прокурорів Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 звернувся до Печерського районного суду із клопотанням про арешт майна вилученого у ОСОБА_6 . Проте, відповідно до ч. 3 ст. 172 КПК України слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_7 клопотання прокурора про арешт майна повернуто для усунення недоліків.
Заслухавши пояснення прокурора групи прокурорів ОСОБА_3 , який підтримав клопотання, адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_6 , який заперечував проти його задоволення, вивчивши клопотання та долучені до нього матеріали кримінального провадження, приходжу до наступного висновку.
Судовим розглядом встановлено, що ГСУ Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000004 від 12.01.2015, за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.
25.02.2016 під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_6 наряду з іншими предметами та речами вилучено 107 500 грн.
Відповідно до ч. 7 ст. 236 КПК України, вилучені речі і документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукування в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Згідно з ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Відповідно до ч. 1 ст. 117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.
Приймаючи до уваги твердження прокурора про значний обсяг процесуальних та слідчих дій, здійснених в кримінальному провадженні у період з 25.02.2016 по 26.02.2016, те, що зверненню до суду з даним клопотанням передувало повернення слідчим суддею прокурору аналогічного клопотання з підстав його невідповідності вимогам ст. 172 КПК України, вважаю можливим поновити прокурору строк на внесення клопотання про арешт майна.
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Таким чином, положеннями КПК України передбачені два самостійні інститути забезпечення заходів кримінального провадження шляхом накладення арешту на майно, а саме накладення арешту на майно підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду завдану їх діями з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову (ст. 170 КПК України), а також накладення арешту на речі, майно та документи, які мають режим тимчасово вилученого майна та визнанні у справі речовими доказами (ч. 5 ст. 171, ч. 2 ст. 167, ст. 98 КПК України).
При цьому, у відповідності до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу ( ч. 2 ст. 170 КПК України).
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також за умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна у відповідності до ст.ст. 94, 132, 173 КПК України слідчий суддя повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу арешту майна; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального судочинства.
Арешт майна з підстав, що воно виступає знаряддям вчинення кримінального правопорушення та було набуте в результаті вчинення кримінального правопорушення є можливим, коли існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що таке майно є доказом злочину, тобто відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. При цьому, хоча на даній стадії кримінального провадження закон не вимагає, щоб докази були повними та достатніми, проте вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений в тому, що дані докази мають дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину, а, по-друге, впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.
Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, досудове розслідування здійснюється за фактом заволодіння посадовими особами ПАТ «Центренерго» державними коштами шляхом зловживання своїм службовим становищем через здійснення закупівель товарів, робіт та послуг по завищеним цінам. Таке формулювання носить загальний характер, а відтак обставини вчинення ймовірного злочину, так як вони викладені в клопотанні органу досудового розслідування, не витікають з відомостей внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Даних щодо внесення до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань відомостей про вчинення злочинів ОСОБА_6 слідчому судді не представлено, тим більше не представлено відомостей про оголошення останньому про підозру у вчиненні кримінально-караного діяння.
В судовому засіданні адвокатом ОСОБА_8 надано документи на підтвердження походження грошових коштів в розмірі 107 500 грн., які отримані частково внаслідок відчуження нерухомості, а частково є заробітною платою дружини ОСОБА_6 ОСОБА_9 . Зазначене стороною обвинувачення не спростовано. Жодних об`єктивних даних, які б свідчили про те, що вилучені під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 грошові кошти в розмірі 107 500 грн. є предметом вчинення злочину або здобуті злочинним шляхом матеріали клопотання не містять.
Зважаючи на викладене, органом досудового розслідування не доведено та при розгляді клопотання не встановлено доказів для безспірного висновку, що вилучені під час обшуку грошові кошти відповідають критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, що б виправдовувало доцільність накладення арешту на вказане майно, а відтак слідчий суддя відмовляє в задоволенні поданого клопотання.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 107, 167, 170, 172,173 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В :
клопотання прокурора групи прокурорів Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 про поновлення процесуального строку для звернення із клопотанням про арешт майна задовольнити та поновити процесуальний строк прокурору групи прокурорів Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 для звернення із клопотанням про арешт майна при проведенні досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000004 від 12.01.2015 р. за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.
Клопотання прокурора групи прокурорів Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 про арешт майна, а саме, грошових коштів в сумі 107500 грн., вилучених 25.02.2016 р. у квартирі АДРЕСА_2 , що на праві власності належить ОСОБА_6 , залишити без задоволення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1