Справа № 496/1891/16-к
Провадження № 1-кп/496/159/16
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2016 року місто Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю

прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Біляївка матеріали кримінального провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Красне Слободзейського району республіки Молдова, громадянина України, з вищою освітою, приватного підприємця, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Розпорядженням Біляївської районної державної адміністрації від 27.03.2013 року №152/РА-2013 «Про створення прийомної сім`ї на базі родини ОСОБА_7 та влаштування ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у прийомну сім`ю», з 27 березня 2013 року на базі родини ОСОБА_6 та ОСОБА_10 створено прийомну сім`ю, в яку влаштовано малолітніх ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Згідно п. п. 1, 2, 6 ч. 1 «Договору про влаштування дітей на виховання та спільне проживання у прийомній сім`ї», укладеного 28 березня 2013 року між Біляївською районною державною адміністрацією та громадянами ОСОБА_6 та ОСОБА_10 , прийомні батьки зобов`язуються створити належні умови для всебічного розвитку дітей, одержаннями ними освіти, підготовки до самостійного життя та праці, захищати права та інтереси дітей, у роботі з дітьми дотримуватись вимог законодавства про захист інтересів дітей та охорону дитинства.
Однак, в період з 12 по 15 лютого 2016 року, в денний час доби, більш точного часу слідством не встановлено, ОСОБА_6 , знаходячись в приміщенні будинку АДРЕСА_1 , переслідуючи намір заподіяння тілесних ушкоджень невизначеного ступеню тяжкості, наніс малолітньому ОСОБА_8 чисельні удари рукою та фрагментом виноградної лози по сідницям та ногам, спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді великих синців, забоїв м`яких тканин обох сідниць, стегон, гомілок, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 90 від 28.04.2016 року спричинили розлад здоров`я у межах від 6 до 21 дня та згідно п. 2.3.3. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
17.02.2016 року зазначені тілесні ушкодження були виявлені у малолітнього ОСОБА_8 класним керівником ОСОБА_11 та дитину було госпіталізовано до Біляївської ЦРЛ, де він перебував в хірургічному відділенні на лікуванні до 23.02.2016 року.
Будучи допитаним в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_6 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю та підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, не оспорюючи доказів по даній справі, здобутих органами досудового слідства. У вчиненому розкаявся, не заперечував проти розгляду кримінального провадження щодо нього в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України.
Враховуючи те, що учасники процесу не оспорювали фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні сумніви у добровільності їх позиції, вислухавши думку учасників процесу і роз`яснивши їм наслідки розгляду справи в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються.
Суд кваліфікує умисні дії обвинуваченого ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

При призначенні покарання суд враховує суспільну небезпеку вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення та особу винного у їх сукупності.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд відносить щире каяття, що виявилось у тому, що він як під час досудового розслідування, так і під час судового слідства, повно, детально та послідовно розповів про обставини вчинення ним кримінального правопорушення.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому, є вчинення злочину щодо малолітнього.

Обвинувачений ОСОБА_6 вчинив умисний злочин невеликої тяжкості, позитивно характеризується за колишнім місцем роботи, раніше не судимий.

Враховуючи особу обвинуваченого, ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини, а також те, що, відповідно до ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, але й виправлення засудженого, не має за мету спричинити фізичні страждання або принизити людську гідність,суд вважає, що покарання обвинуваченому ОСОБА_6 слід призначити в межах санкції ч. 2 ст. 125 КК України у вигляді штрафу, яке буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та буде цілком відповідати тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і особі винного.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_6 не обирався.
Також до обвинувального акту не долучались матеріали кримінального провадження № 0000254 від 18.02.2016 року.
Керуючись ст. ст. 367, 368, 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд -

З А С У Д И В :

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, і призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить у грошовому еквіваленті 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Одеської області через Біляївський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду, у відповідності з вимогами ч. 2 ст. 394 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України.

Суддя Біляївського районного суду

Одеської області ОСОБА_1