ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 травня 2016 року м. Запоріжжя
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сухумі, громадянина Грузії, офіційно не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , має на утриманні малолітню дитину, раніше не судимий, -
у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 190 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
11 червня 2004 року, об 11 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 , маючи прямий умисел на незаконне заволодіння чужим майном, знаходячись в приміщенні СШ № 41, яка розташована за адресою: м. Запоріжжя, вулиця Миру, будинок № 6, шляхом обману директора СШ № 41 ОСОБА_6 , а також заступника директора ОСОБА_7 , що виразилося у наданні завідомо неправдивої інформації про те, що він нібито являється співробітником комп`ютерної фірми „Ескейп, що не відповідало дійсності, і бажає безкоштовно перевірити та модернізувати комп`ютерний системний блок, отримав від останніх системний блок в комплектацію котрого входило: вінчестер WD 400 40 Gb, вартістю 287 грн. 52 коп., модуль пам`яті DIMMDDR 128 MbPS2700 Samsung original, вартістю 103 грн. 39 коп., процесор AD Duron 1400 Morgan, вартістю 186 грн. 54 коп., кулер Spise Super Rock, вартістю 33 грн. 60 коп., материнська плата Shutle MK 40N, вартістю 116 грн. 67 коп., корпус еCacest-211-4 HD 300 WP4, вартістю 116 грн. 67 коп., CD-Rom LG 52x CDR-8522D, вартістю 77 грн. 84 коп., прилад для читання FDD 3.5 1. 44 MB Mitsumi, вартістю 33 грн. 89 коп., шлейф IDE 40 pin, вартістю 2 грн. 52 коп., які в подальшому продав, а отриманні грошові кошти витратив на власні потреби, чим спричинив СШ № 41 майнову шкоду на загальну суму 1 155 грн. 04 коп.
Крім того, 17 червня 2004 року, приблизно о 12 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 , маючи прямий умисел на незаконне заволодіння чужим майном шляхом обману, діючи умисно, повторно, знаходячись в приміщенні СШ № 41, яка розташована за адресою: м. Запоріжжя, вулиця Миру, будинок № 6, шляхом обману директора СШ № 41 ОСОБА_6 , а також заступника директора ОСОБА_7 , що виразилося у наданні завідомо неправдивої інформації про те, що він нібито являється співробітником комп`ютерної фірми „Ескейп, що не відповідало дійсності, і бажає безкоштовно перевірити працездатність монітора, в результаті чого отримав від заступника директора школи ОСОБА_7 монітор „Samsung 76Е, вартістю 531 грн. 78 коп., який в результаті був переданий для подальшої перевірки, тим самим незаконно заволодів майном, яке належало СШ № 41, чим спричинив СШ № 41 матеріальний збиток на вказану суму. Вказане майно ОСОБА_4 продав, а отриманні взамін грошові кошти витратив на власні потреби.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні ним злочинів, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 190 КК України визнав у повному обсязі, щиро розкаявся у скоєному, підтвердив обставини, що викладені в обвинувальному акті, та зазначив, що вказані злочини були ним вчинені внаслідок тяжкого матеріального становища, оскільки на той час він не мав ніякого доходу.
Підтвердив викладені у обвинувальному акті обставини щодо часу та місця скоєння інкримінованих йому злочинів, зазначивши, що точних даних він не пам`ятає, оскільки ці події відбувались більше ніж 10 років потому. Підтвердив, що отримані внаслідок шахрайський дій речі він продав, а отримані від їх продажу кошти витратив на власні потреби, зокрема, на харчування дитини.
Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ніким не оспорюються.
Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ч. 3 ст. 349 КПК України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349, ст. 351 КПК України, визнавши недоцільним дослідження в цій частині інших доказів по справі, окрім допиту обвинуваченого.
Допитавши у судовому засіданні обвинуваченого ОСОБА_4 , суд вважає, що винуватість ОСОБА_4 є доведеною, та його дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), та за ч. 2 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.
При призначенні ОСОБА_4 покарання, суд керується вимогами ст. 65 КК України, роз`ясненнями пунктів 1, 2, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року Про практику призначення судами кримінального покарання, враховує характер і ступінь тяжкості скоєних злочинів, які закон відносить до злочинів середньої тяжкості, обставини справи, особу обвинуваченого, який повністю визнав провину і розкаявся в скоєному, офіційно не працює, раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання, сімейне і матеріальне становище, має на утриманні малолітню дитину, на обліку у психіатра та нарколога не перебуває, його тяжкий стан здоров`я, як вбачається із наданих медичних документів, ОСОБА_4 хворіє цукровим діабетом, гіпертонією, потребує постійного медичного догляду та хірургічного втручання, перебуває на „Д обліку з 2005 року, має прогресуючий кокс артроз 3 ступеню,.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд визнає визнання вини обвинуваченим та його щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлено.
Отже приймаючи до уваги вищевикладене, з урахуванням особи винного, суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 можливе при призначенні обвинуваченому покарання у виді штрафу в межах санкції ч. ч. 1, 2 ст. 190 КК України.
Суд вважає, що призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, та попередження вчинення обвинуваченим нових злочинів, випливає з дотримання судом принципів „рівних можливостей та „справедливого судового розгляду, встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод.
Процесуальні витрати по справі відсутні.
Долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності з вимогами ст. 100 КПК України.
Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлено, майнова шкода відсутня, арешт на майно не накладався.
Керуючись ч. 3 ст. 349, ст.ст. 366-368, 369-371, 373-374, 376, 395 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінальних злочинів, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 190 КК України, та призначити йому наступне покарання:
-за ч. 1 ст. 190 КК України, у виді штрафу в розмірі 40 (сорока) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян,
-за ч. 2 ст. 190 КК України, у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятидесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у виді штрафу у в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, в сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1