Справа № 161/8205/16-к
Провадження № 1-кс/161/2867/16
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 27 червня 2016 року
Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши клопотання слідчого СУ ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В:
27.06.2016 до Луцького міськрайонного суду надійшло клопотання слідчого СУ ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000105 від 22.06.2016 за ч. 3 ст. 191 КК України. Клопотання мотивує тим, що СУ ГУНП у Волинській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000105 від 22.06.2016 за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України за фактом привласнення майна благодійними організаціями. Досудовим розслідуванням встановлено, що службові особи Духовного управління християнських церков «Царство Боже в Україні», Волинського обласного фонду «Милосердя», «Незалежної христової церкви», Волинського обласного благодійного фонду «Плече», «Братство при соборі церков України християн віри Єванглівської «Відкрита біблія» та Волинського обласного благодійного фонду «Ханун», упродовж 2015-2016 років, з метою ухилення віл податкових та інших митних платежів, ввозять на території України гуманітарну допомогу, в тому числі одяг від різних рейдових марок, які в подальшому привласнюють та реалізовують суб`єктам господарювання. 24.06.2016 в ході проведеного огляду місця події за адресою м. Київ, вул. Дегтярівська, 25а, виявлено та вилучено автомобіль «DAF XF105/460, д.н.з. НОМЕР_1 , який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить ПП «Євротранс», причеп «Pavan TVL 18 РК», д.н.з. НОМЕР_3 , який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 належить ПП «Євротранс» та 19 коробок з речами, які у відповідності до видаткової накладної № ПА000000087 від 23.06.2016, товарно-транспортної накладної №РПА0000000 від 23.06.2016 належать фізичній особі-підприємцю ОСОБА_5 . Зважаючи на те, що вищевказані речі відповідають критеріям, зазначеним у ч.ч. 2, 3 ст. 170, ст. 98 КПК України, а тому слідчий просить накласти арешт на вищевказане майно, вилучене 24.06.2016 під час огляду місця події за адресою м. Київ, вул. Дегтярівська, 25а.

В судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали з викладених у ньому мотивів.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали клопотання та додані докази, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Згідно ч.1, п.1 ч.2 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч.1 ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

В судовому засіданні слідчим та прокурором не доведено наявності правових підстав для накладення арешту на майно, визначених ч.1 ст. 170 КПК України.

З матеріалів клопотання вбачається, що СУ ГУНП у Волинській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000105 від 22.06.2016 за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України за фактом привласнення майна службовими особами благодійних організацій Духовного управління християнських церков «Царство Боже в Україні», Волинського обласного фонду «Милосердя», «Незалежної христової церкви», Волинського обласного благодійного фонду «Плече», «Братство при соборі церков України християн віри Єванглівської «Відкрита біблія» та Волинського обласного благодійного фонду «Ханун». Водночас слідчий просить накласти арешт на майно ПП «Євротранс» та ФОП ОСОБА_5 , які не є фігурантами вказаного кримінального провадження.

Слідчим та прокурором не доведено, що майно, на яке сторона кримінального провадження просить накласти арешт, відповідає критеріям, визначеним ст.98 КПК України. Відсутнє таке обґрунтування і в постанові слідчого від 27.06.2016 про визнання зазначеного майна речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000105.

В клопотанні слідчого не наведено також жодного з ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України.

За таких обставин, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого не ґрунтується на вимогах кримінального процесуального закону, а тому відповідно до ч.1 ст.173 КПК України у його задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст.ст.170-173, 369, 370, 372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання слідчого СУ ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000105 від 22.06.2016 за ч. 3 ст. 191 КК України, а саме вилучених 24.06.2016 під час огляду місця події за адресою м. Київ, вул. Дегтярівська, 25а автомобіля «DAF XF105/460, д.н.з. НОМЕР_1 , який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить ПП «Євротранс»; причепа «Pavan TVL 18 РК», д.н.з. НОМЕР_3 , який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 належить ПП «Євротранс»; 19 коробок з речами, які у відповідності до видаткової накладної № ПА000000087 від 23.06.2016, товарно-транспортної накладної №РПА0000000 від 23.06.2016 належать фізичній особі-підприємцю ОСОБА_5 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Волинської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя