Справа № 492/686/16-к
Провадження № 1-кп/515/1356/16
Татарбунарський районний суд Одеської області
У Х В А Л А
про призначення судового розгляду
22 червня 2016 року м.Татарбунари

Татарбунарський районний суд Одеської області у складі колегії:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000220 від 31 березня 2016 року відносно ОСОБА_7 за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Кримінальне провадження підсудне Татарбунарському районному суду Одеської області.

Підстав для прийняття рішень, передбачених п.п. 1-4 ч. 3 ст. 314 Кримінального процесуального кодексу (далі - КПК) України, а також закриття чи зупинення кримінального провадження немає.

Обвинувальний акт складено у відповідності до вимог кримінально-процесуального законодавства, при його затвердженні прокурором дотримані вимоги закону.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні просив постановити ухвалу про призначення судового розгляду на підставі обвинувального акта, вважаючи, що під час досудового розслідування були дотримані всі вимоги КПК України, підстав для закриття провадження чи повернення обвинувального акта не вбачає.

Крім того, заявив клопотання щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого строком на 60 діб, посилаючись на те, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від семи до п`ятнадцяти років, не працює, перебуваючи на волі, може незаконно впливати на свідків, зловживає спиртними напоями, не має міцних соціальних зв`язків за місцем постійного проживання та може переховуватися від суду, обставини по справі з часу обрання запобіжного заходу слідчим суддею не змінилися, а ризики передбачені ст.177 КПК України не зменшилися та не перестали існувати.

Адвокат ОСОБА_8 та потерпіла ОСОБА_6 проти задоволення клопотання заперечували. Захисник вказав, що підзахисний до затримання проживав з потерпілою в будинку, який належить їм на праві сумісної власності, допомогав ОСОБА_6 у побуті, оскільки вона є інвалідом та не може самостійно пересуватися. Крім того, зазначив, що обвинувачений є особою похилого віку, раніше злочинів не вчиняв, не має закордонного паспорта, і тому ризиків його переховування від суду немає. Посилаючись на вказане, просив змінити запобіжний захід на більш м`який у вигляді домашнього арешту.

Обвинувачений ОСОБА_7 не заперечував проти призначення справи до судового розгляду, проте, також не погодився з клопотанням прокурора щодо обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вважаючи його надто суворим.

Заслухавши думки сторін кримінального провадження, та дослідивши відомості, що містяться у клопотанні прокурора, судова колегія дійшла висновку про таке.

Відповідно до ч.3 ст.315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

За змістом ч.1 ст.132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Метою застосування запобіжного заходу, відповідно до ч.1 ст.177 КПК України, є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховатися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Згідно з ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, серед яких: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; вік та стан здоров`я обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію обвинуваченого; майновий стан обвинуваченого; наявність судимостей у обвинуваченого; розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу (ч.1 ст.183 КПК України).

За змістом ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У підготовчому судовому засіданні встановлено, що ухвалою слідчого судді Арцизького районного суду Одеської області від 01.04.2016 року обвинуваченому обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який був продовжений ухвалою слідчого судді від 23.05.2016 року до 26.06.2016року.

При вирішенні клопотання судова колегія бере до уваги тяжкість злочину, в якому обвинувачується ОСОБА_7 , який є особливо тяжким, тяжкість покарання, передбаченого санкцією ч.1 ст.115 КК України, яке не передбачає більш м`якого покарання ніж позбавлення волі, бере також до уваги, що у провадженні не допитані свідки, які є всі односельчанами обвинуваченого та на яких він матиме можливість впливати, враховує, що ОСОБА_7 за місцем проживання характеризується як особа, яка схильна до вживання алкогольних напоїв та обвинувачується у вчиненні злочину у стані алкогольного сп`яніння, а також те, що обставини по справі з часу обрання запобіжного заходу слідчим суддею не змінилися, а ризики передбачені ст.177 КПК України не зменшилися, та доходить висновку про наявність підстав для обрання обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Судова колегія оцінює критично доводи захисника щодо наявності міцних соціальних зв`язків у ОСОБА_7 , оскільки вони не підтверджені належними та допустими доказами. Доводи захисника щодо неможливості переховування обвинуваченого від суду через відсутність паспорта громадянина України для виїзду за кордон суд також не бере до уваги, оскільки, по-перше, не виключається можливість переховування обвинуваченого в межах України, та, по-друге, є можливим його виїзд до країн СНД, з якими встановлено порядок перетину кордону за внутрішнім паспортним документом.

Враховуючи те, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочину із застосуванням насильства, який спричинив загибель людини, судова колегія, керуючись п.п.1,2 ч.4 ст.183 КПК України, доходить висновку про неможливість визначення розміру застави.

Крім того, заслухавши думки прокурора, потерпілої, обвинуваченого та його захисника судова колегія дійшла висновку, що є достатні підстави для призначення кримінального провадження до відкритого судового розгляду з викликом сторін кримінального провадження.

Цивільний позов під час досудового розслідування та в підготовчому судовому засіданні потерпілою ОСОБА_6 не пред`явлено.

Інші клопотання від учасників судового провадження не надходили.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.177, 178, 183, 194, 314, 315, 369, 371, 372 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити частково.

У клопотанні захисника про зміну запобіжного заходу - відмовити.

Обрати відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 30 (тридцяти) днів до 21 липня 2016 року включно.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000220 від 31 березня 2016 року відносно ОСОБА_7 за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, призначити до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в залі Татарбунарського районного суду Одеської області на 14 годину 00 хвилин 30 червня 2016 року.

Кримінальне провадження розглядати колегіально.

У судове засідання викликати сторони кримінального провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення за кримінальним провадженням.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Суддя: ОСОБА_2

Суддя: ОСОБА_3