Дата документу Справа № 330/271/15-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/778/650/16 Головуючий в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Єдиний унікальний №330/271/15-к
Категорія: ст.185 ч.3 КК України Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Суддя Апеляційного суду Запорізької області ОСОБА_2 , розглянувши 14.03.2016 року апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_3 від 09.02.2016 року на вирок Якимівського районного суду Запорізької області від 28.01.2016 року щодо обвинуваченого ОСОБА_4 по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000077,

встановила:
Вироком Якимівського районного суду Запорізької області від 28 січня 2016 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним та засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України, із застосуванням ст. 71 КК України, остаточно до трьох років десяти днів позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання постановлено обчислювати з моменту затримання обвинуваченого.

09.02.2016 року на вирок суду адвокатом у встановлений законом строк подана апеляційна скарга, яку вважаю такою, що не відповідає вимогам ст. 396 КПК України, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 5 ст. 396 КПК України, якщо апеляційну скаргу подає захисник, то до неї додаються оформлені належним чином документи, що підтверджують його повноваження відповідно до вимог цього Кодексу.
Проте, у порушення зазначених вимог закону, адвокат не підтвердив належним чином право бути захисником обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ст. 45 КПК України, оскільки не надав витяг з Єдиного Реєстру адвокатів України, а на підтвердження своїх повноважень захисника відповідно до вимог ст. 50 КПК України, надав не завірені: копію доручення про надання безоплатної вторинної правової допомоги та копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю.
В апеляційній скарзі заявлені вимоги про скасування вироку щодо ОСОБА_4 із закриттям кримінального провадження, які не можна вважати обґрунтованими, виходячи з того, що в ній не визначені правові підстави для ухвалення апеляційною інстанцію нового рішення, виходячи з норм, закріплених ст.23 КПК України.
Апелянт також зазначив, що висновки суду, викладені у вироку, не відповідають дійсним фактичним обставинам справи, ґрунтуються на доказах, які відповідно до вимог закону є недопустимими, мають суб`єктивний та упереджений зміст і не спростовують тих доводів та обставин, на які посилався обвинувачений під час розгляду справи як на підставу для висновку його невинуватості у вчиненні злочину.
Однак по цим доводам та поясненням обвинуваченого апелянт не послався на докази, надані стороною захисту суду для дослідження на спростування доказів обвинувачення.
В апеляційній скарзі іде посилання на неповне викладення судом у вироку пояснень потерпілого ОСОБА_5 в частині вартості викраденого у нього майна. При цьому, апелянт не наводить підстав для іншої оцінки показань потерпілого апеляційною інстанцією.
Посилаючись на неповноту судового розгляду, апелянт не зазначив в чому конкретно полягає неповнота судового розгляду відповідно до вимог, передбачених ст. 410 КПК України.
Наведені обставини свідчать про невідповідність апеляційної скарги вимогам закону, у зв`язку з чим, відповідно до норм ст. 399 КПК України, вона підлягає залишенню без руху як така, що подана без додержання вимог ст. 396 КПК України, з наданням адвокату строку для усунення недоліків, зазначених в ухвалі.
Керуючись ст. 399 КПК України, суддя

ухвалила:
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_3 від 09.02.2016 року на вирок Якимівського районного суду Запорізької області від 28.01.2016 року щодо обвинуваченого ОСОБА_4 залишити без руху, як таку, що подана без додержання вимог ст. 396 КПК України.

Встановити апелянту п`ятиденний строк, який відраховується з дня отримання ухвали, для усунення недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Запорізької області . ОСОБА_6