Справа № 527/271/15-к
провадження № 1-кп/527/1/16
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05.08.2016 року м.Глобине

Глобинський районний суд Полтавської області у складі: головуючої судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора - ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Глобине Полтавської області клопотання прокурора Кобеляцької місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Великі Кринки Глобинського району Полтавської області, українця, громадянина України, освіта неповна середня, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , зі слів перебуває у фактичних шлюбних відносинах, останнє місце проживання АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-23.06.2014 року Глобинським районним судом Полтавської області за ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 289 КК України до покарання у виді п`яти років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від призначеного покарання звільнений з іспитовим строком три роки,

ВСТАНОВИВ :
5 серпня 2016 року у підготовчому судовому засіданні під час розгляду кримінального провадження за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч.1 ст. 309 КК України, прокурор Кобеляцької місцевої прокуратури ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про застосування щодо обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Мотивував наступним. ОСОБА_4 27 липня 2014 року близько 17 год. 30 хв., маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з господарської споруди, розташованої по АДРЕСА_3 , таємно викрав бувший у використанні велосипед «Україна», належний його вітчиму ОСОБА_5 , вартістю 219 грн.

9.09.2014 року, близько 13-ої години, поблизу ТОВ «Глобинський свинокомплекс», по вул. Заводській м. Глобине, під час затримання ОСОБА_4 з метою доставки до Глобинського РВ для складання адміністративного протоколу за фактом вчинення ним хуліганських дій, при огляді останнього у відділенні його рюкзака було виявлено полімерний пакет жовтого кольору з подрібненою речовиною рослинного походження зеленого кольору, зовні схожу на канабіс, а також два прозорих полімерних пакети з подрібненою речовиною рослинного походження зеленого кольору схожою на канабіс та паперовий згорток, з речовиною аналогічного змісту.

Згідно висновків судово-хімічних експертиз № 1377, 1376, № 1375, № 1374 від 7.10.2014 року речовина, яка знаходилася в прозорому полімерному пакеті № 1 є особливо небезпечним наркотичним засобом - канабіс, масою в перерахунку на суху речовину 47,0 г; речовина, яка знаходилася в прозорому полімерному пакеті № 2 є особливо небезпечним наркотичним засобом - канабіс, масою в перерахунку на суху речовину 82.2 г; речовина, яка знаходилася в полімерному пакеті жовтого кольору є особливо небезпечним наркотичним засобом - канабіс, масою в перерахунку на суху речовину 58,5 г; речовина, яка знаходилась у паперовому згортку, є особливо небезпечним наркотичним засобом - канабіс, масою в перерахунку на суху речовину 14,790 г.

Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 185 та ч.1 ст. 309 КК України - таємному викраденні чужого майна, вчиненому повторно та у незаконному придбанні, виготовленні та зберіганні наркотичного засобу без мети збуту.

Його вина у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч.1 ст. 309 КК України, повністю підтверджується протоколом допиту потерпілого ОСОБА_5 , протоколом огляду місця події, протоколом огляду викраденого велосипеда, протоколом допиту свідка ОСОБА_6 , протоколом допиту підозрюваного, речовим доказом велосипедом, протоколом огляду рюкзака, протоколами допиту понятих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , висновками судово-хімічних експертиз від 07.10.2014 року, речовими доказами.
ОСОБА_4 вчинив інкриміновані йому злочини під час іспитового строку, який був призначений йому вироком Глобинського районного суду Полтавської області від 23.06.2014 року, за яким його було засуджено за ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 289, ст. 70, ст. 75 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком три роки.

В клопотанні зазначено, що ухвалою слідчого судді Глобинського районного суду Полтавської області ОСОБА_9 від 22 січня 2015 року щодо ОСОБА_4 на досудовому слідстві застосовано запобіжний захід у виді особистого зобов`язання на строк два місяці, з покладенням на нього обов`язку не відлучатися із с. Великі Кринки Глобинського району Полтавської області без дозволу слідчого, прокурора або суду, повідомляти їх про зміну свого місця проживання та роботи.

30.01.2015 року кримінальне провадження № 0000522 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч.1 ст. 309 КК України було направлено з обвинувальним актом до Глобинського районного суду.

10 лютого 2015 року на підготовче судове засідання обвинувачений ОСОБА_4 не з`явився. За місцем свого проживання, а також місцем реєстрації був відсутній, що вказує на порушення обов`язків, покладених на нього ухвалою слідчого судді.

Ухвалою Глобинського районного суду Полтавської області від 16.02.2015 року обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_4 , зареєстрованого в АДРЕСА_1 , було оголошено в розшук.

Ухвалою слідчого судді від 04.05.2016 року надано дозвіл на затримання ОСОБА_4 з метою приводу для забезпечення участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком дії до 24 червня 2016 року.

Для розгляду клопотання ОСОБА_4 до суду не з`явився, органами досудового розслідування не був розшуканий та доставлений.
Ухвалою слідчого судді від 29.06.2016 року клопотання прокурора про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за вищеназваних обставин залишене без розгляду.
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримував, посилаючись на обставини та підстави, викладені в ньому. Звертав увагу на те, що обвинувачений вчинив інкриміновані йому діяння під час іспитового строку, порушив особисте зобов`язання, ухилився від суду, більше року перебував у розшуку.

У підготовчому судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 прохав не обирати йому запобіжний захід у виді взяття під варту, прохав застосувати домашній арешт. Мотивував тим, що став на шлях виправлення. При цьому не заперечував, що з лютого 2015 року проживав в АДРЕСА_2 і про вказану обставину суд та слідчого у кримінальному провадженні не повідомляв. Посилався на складні життєві обставини, внаслідок яких він близько місяця змушений був жити на залізничному вокзалі у м. Глобине, а потім у лютому 2015 року виїхав на постійне проживання в м. Херсон до своєї дівчини, з якою з лютого 2015 року проживає однією сім`єю без реєстрації шлюбу, пройшов курс лікування від алкоголізму, працює на будівництві по цивільно-правових угодах. Півтора місяця тому у нього народилася донька, але юридично своє батьківство щодо неї ним не оформлено.
Суд, заслухавши сторони, дослідивши додані до клопотання матеріали, дійшов висновку про необхідність і доцільність задоволення клопотання про взяття обвинуваченого під варту з наступних підстав.
Відповідно до положень ст.ст.177, 178 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.
При цьому, слідчий суддя, суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: тяжкість можливого покарання, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного тощо.
Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.02.2010 року у справі «Гарькавий проти України» зазначив, що особа не може бути позбавлена або не може позбавлятися свободи, крім випадків, встановлених у п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.
У відповідності до ст. 5 п. «С» Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, допускається взяття особи під варту з метою запобігти цій особі зникнути після скоєння злочину.
Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє до Франції» від 26 червня 1991р. зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.
Таким чином, право на свободу та особисту недоторканність не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, які чітко визначені в законі.
Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Так, згідно рішення Європейського суду з прав людини в справі Фокс, Кембел і Гартлі проти Сполученого Королівства, наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати спостерігача в тому, що відповідна особа могла таки вчинити злочин, однак, те що можна вважати обґрунтованим , залежить від обставин.
У справі Феррарі-Браво проти Італії Європейський суд з прав людини зазначив, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому і має тримання під вартою.
У справі Мюррей проти Сполученого Королівства суд зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на презумпцію невинуватості переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин, покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.
У підготовчому судовому засіданні достовірно встановлено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 під час іспитового строку двох злочинів середньої тяжкості, передбачених ч. 2 ст. 185, ч.1 ст. 309 КК України, причетність до яких ним не заперечується, а також те, що знаючи про пред`явлену йому підозру він ухилився від суду, змінивши місце проживання і не повідомивши про це компетентні органи, тобто ухилився від суду.

З огляду на викладене, є достатні підстави вважати, що перебуваючи на волі обвинувачений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, в тому числі, і за межами України; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, що свідчить про неможливість запобігання вищезазначеним ризикам застосуванням більш м`яких запобіжних заходів. Крім цього, суд враховує, що в разі доведеності вини обвинуваченого у вчиненні інкримінованих йому діянь покарання має призначатися за правилом ч.1 ст. 71 КК України за сукупністю злочинів і має бути більшим від не відбутої частини покарання за попереднім вироком ( тобто більше п`яти років позбавлення волі).

Врахувавши обставини, передбачені ст.178 КПК України, суд задовольняє клопотання прокурора і застосувує до ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою.
В той же час, відповідно до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.
Ч. 4, ч. 5 ст. 182 КПК України встановлено, що розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього. Розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні злочину невеликої або середньої тяжкості визначається у межах від одного до двадцяти розмірів мінімальної заробітної плати.
Враховуючи майновий стан обвинуваченого ОСОБА_4 йому обирається застава у розмірі двадцяти мінімальних заробітних плат.
Крім того, обираючи відносно обвинуваченого альтернативну міру запобіжного заходу у вигляді застави, відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, на нього покладаються такі обов`язки: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду; не відлучатися з місця постійного проживання без дозволу суду, повідомити суд про адресу проживання.
Керуючись ст.ст.176-178, 183, 193-197, 205, 369-372 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ :
Клопотання прокурора Кобеляцької місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.
Застосувати стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Великі Кринки Глобинського району Полтавської області, запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на шістдесят днів.
Під варту взяти в залі суду.
Термін тримання під вартою ОСОБА_4 рахувати з 17 год. 45 хв. 05 серпня 2016 року.
Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 закінчується о 17-45 год. 4 жовтня 2016 року.
Одночасно визначається застава розміром 20 мінімальних заробітних плат в сумі 27560 грн. для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_4 обов`язків, визначених в КПК України.
Застава може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).
Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент на протязі дії ухвали внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 , у випадку внесення застави, наступні обов`язки: 1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду; 2) не відлучатися з місця постійного проживання без дозволу суду, повідомити суд про адресу проживання.
У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
Виконання ухвали покласти на Глобинський ВП ГУНП в Полтавській області та Полтавську установу виконання покарань УДПтС України в Полтавській області (№23).

Суддя ОСОБА_1