ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.10.2016 року м. Житомир

Богунський районний суд м.Житомира в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м.Житомирі кримінальне провадження №0005772 від 06.09.2016р. стосовно

ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Житомира, українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-12.11.2009р.Шевченківським районним судом м.Києва за ч.2 ст.289,71КК України на 6 років 1 місяць позбавлення волі;

-20.06.2010р. Богунським районним судом м.Житомира за ч.2 ст.185,ч.4 ст.70КК України на 6 років 6 місяців позбавлення волі

по обвинуваченню за ч.2 ст.185КК України

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 02 вересня 2016року близько 10 години перебував у дворі будинку АДРЕСА_2 разом із своїм знайомим ОСОБА_5 , де разом вживали алкогольні напої.
В подальшому, продовжуючи розпивати спиртні напої, ОСОБА_3 помітив на паркані поблизу вищевказаного будинку чоловічу сумку, яка належить ОСОБА_5 .
В цей же день, час та місці та за вказаних обставин, у ОСОБА_3 виник злочинний умисел направлений на таємне, повторне викрадення чужого майна, що належить ОСОБА_5 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне повторне викрадення чужого майна, враховуючи сприятливу для нього обстановку, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та його дії залишаються не помітними, керуючись корисливим мотивом, ОСОБА_3 , скориставшись тим, що ОСОБА_5 відволікся, взяв з вище вказаної сумки планшет торгової марки «Oysters Т37», серійний номер 420, в корпусі чорного кольору, вартістю 2000 гривень та персональний електронний випарювач торгової марки «Его Вапорайзер Евод», вартістю 400 гривень, та поклав до кишень штанів у які був одягнений.
Доводячи свій злочинний умисел до кінця, утримуючи викрадене майно при собі, ОСОБА_3 місце вчинення злочину залишив, та в подальшому розпорядився ним на власний розсуд.
Таким чином, ОСОБА_3 , таємно, повторно, викрав чуже майно, яке належить ОСОБА_5 , чим заподіяв останньому матеріальної шкоди на загальну суму 2400 гривень.
Умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.2 ст.185КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

30 вересня 2016року обвинувачений ОСОБА_3 та потерпілий ОСОБА_5 уклали угоду про примирення, згідно якої обвинувачений визнав свою винуватість за вказаною в обвинувальному акті статтею кримінального кодексу, відшкодував спричинену шкоду, було визначено та узгоджено вид та розмір покарання у виді 4 років позбавлення волі. На підставі ст.75КК України звільнити ОСОБА_3 від призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 2 років іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає обов`язки, передбачені ст.76КК України: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 в повному обсязі визнав свою вину, підтримав угоду, укладену між ним та потерпілим.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні угоду підтримав та ствердив, що матеріальних претензій до обвинуваченого не має.

Прокурор висловила думку про затвердження угоди, оскільки її умови відповідають вимогам закону.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Згідно п.1ст.314КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні, суд має право, зокрема затвердити угоду.

Відповідно до вимог ст.468КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.

Відповідно до вимог ч.3 ст.469КПК України угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої та середньої тяжкості.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч.2ст.185КК України, який згідно ч.2 ст.12КК України відноситься до злочину середньої тяжкості.

Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє права визначені абзацами 1-4 п.1 ч.5 ст.474КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч.1ст.473КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, що передбачені в угоді.

Суд приходить до висновку, що дана угода відповідає вимогам КПК України та може бути затверджена і на ній може бути ухвалений вирок, оскільки умови угоди не суперечать його вимогам, правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, умови угоди не порушують права, свободи та інтереси сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань, встановлені фактичні підстави для визнання винуватості.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує, що обставинами, що пом`якшують його покарання є щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку. Обставин, які обтяжують його покарання по справі не встановлено. Також суд враховує, що ОСОБА_3 раніше судимий, вчинив умисне кримінальне правопорушення, не працює, що була укладена угода про примирення між обвинуваченим та потерпілим. З врахуванням встановлених обставин справи та особи винуватого суд вважає призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі із застосуванням ст.ст.75,76КК України.

Процесуальні витрати у справі відсутні.

Питання стосовно речових доказів судом вирішуються в порядку ст.100КПК України.

Запобіжний захід не обирався.

Керуючись ст. ст.314, 373, 374, 375, 394, 475 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про примирення між обвинуваченим ОСОБА_3 та потерпілим ОСОБА_5 , укладену 30 вересня 2016року по кримінальному провадженню №0005772 від 06.09.2016р. по обвинуваченню ОСОБА_3 за ч.2 ст.185КК України.

ОСОБА_3 визнати винуватим за ч.2 ст.185КК України та призначити покарання за ч.2 ст.185КК України 4 (чотири) роки позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом двох років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

-повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирати.

Речові докази: планшет марки «Таб 37 йостерс», що знаходиться на зберіганні в камері речових доказів Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області повернути потерпілому ОСОБА_5 ; електронний персональний випаровував «Его», переданий потерпілому ОСОБА_5 , залишити йому як власнику.

Вирок суду на підставі угоди про примирення може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня проголошення до апеляційного суду Житомирської області:

обвинуваченим виключно з підстав призначення покарання суворішого ніж узгоджене сторонами угоди, ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання, невиконання судом вимог, встановлених частинами 5-7 ст.474КПК України, в тому числі не роз`яснення наслідків укладення угоди;

потерпілим виключно з підстав призначення покарання менш суворого ніж узгоджене сторонами угоди, ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання, невиконання судом вимог, встановлених частинами 6-7 ст.474КПК України, в тому числі не роз`яснення наслідків укладення угоди;

прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок який набрав законної сили обов`язковий для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.

Суддя ОСОБА_1