№1-кп/756/327/16
№756/2632/16-к

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 березня 2016 року м. Київ
Оболонський районний суд м. Києва в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ;
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такого, що народився в м. Києві, громадянина України, українця, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 07.04.2015 року Солом`янським районним судом м. Києва за ч.2 ст.407 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 роки, у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 15 ч.1 ст.185 КК України, -
в с т а н о в и в:
У відповідності до обвинувального акту стосовно ОСОБА_4 , останній обвинувачується в наступному.
16.03.2015 року у невстановлений досудовим розслідуванням час ОСОБА_8 перебував у роздягальній кімнаті на території військової частини НОМЕР_1 , що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , де у шафі побачив цивільний одяг співслужбовця ХИЖЕВСЬКОГО, та в цей час у нього виник намір, спрямований на викрадення чужого майна.
Реалізуючи свій, вказаний вище намір, ОСОБА_9 , діючи таємно, шляхом вільного доступу, взяв із штанів ХИЖЕВСЬКОГО банківську карту банку «Аваль» № НОМЕР_2 .
Реалізуючи далі вказаний вище намір, обвинувачений, приблизно о 17 год. 00 хв., перебуваючи у приміщенні ТЦ Ашан, що знаходиться за адресою: м. Київ, пр-т. Московський, 15-А, здійснював покупки. При цьому при розрахунку за товар на суму 173 грн. 35 коп., ОСОБА_8 намагався розрахуватися чужою банківською карткою, яка належить потерпілому ОСОБА_10 , однак кримінальне правопорушення йому довести до кінця не вдалося з причин, що не залежали від його волі, оскільки банківська картка була заблокована. Після цього його було затримано працівниками охорони.
В разі доведення кримінального правопорушення до кінця, ОСОБА_9 міг заподіяти потерпілому матеріальну шкоду на суму 173 грн. 35 коп.
02 лютого 2016 року між потерпілим ОСОБА_11 та підозрюваним ОСОБА_8 , в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469 та 471 КПК України укладено угоду про примирення між потерпілим та підозрюваним.
У відповідності до даної угоди, потерпілий та підозрюваний дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій підозрюваного ОСОБА_8 за ч.2 ст. 15 ч.1 ст.185 КК України, підозрюваний ОСОБА_8 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_8 повинен понести за вчинений злочин за ч.2 ст. 15, ч.1 ст.185 КК України, а саме у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень, а також отримана згода підозрюваного на його призначення.
В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені підозрюваному.
Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить з наступного.
Відповідно до правил ст.ст. 468, 469 КПК України, у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним про примирення.
Потерпілий в судовому засідання просив затвердити угоду укладену між ним та обвинуваченим.
Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.
Обвинувачений в судовому засіданні також просив вказану угоду з представником потерпілого затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.185 КК України в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.
Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_8 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості.
Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_8 та потерпілий ОСОБА_12 повністю усвідомлюють зміст укладеної угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим обвинувачений, також останній цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 та п.1 ч.5 ст. 474 КПК України, та наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч.1 ст.473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.
Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченою, її форма та зміст відповідають вимогам КПК та КК України, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.
За таких обставин суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що ОСОБА_8 вчинив умисні дії, що виразились у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), але злочин не закінчив з причин, які не залежали від його волі, а відповідно, такі дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 2 ст.15, ч.1 ст. 185 КК України, за якою належить призначити ОСОБА_13 узгоджену сторонами угоди про примирення міру покарання.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 475 КК України, суд, -
з а с у д и в:
Затвердити угоду від 02 лютого 2016 року між потерпілим ОСОБА_11 та підозрюваним ОСОБА_14 про примирення.
ОСОБА_7 (ІПН НОМЕР_3 ) визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, за якою призначити йому узгоджену сторонами угоди про примирення від 02 лютого 2016 року покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду міста Києва через Оболонський районний суд міста Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

СУДДЯ: ОСОБА_15

01.03.2016 Справа № 756/2632/16-к