Справа № 442/2795/16-к
Провадження № 1-кп/442/193/2016
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 листопада 2016 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі :

Головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дрогобичі кримінальне провадження, по обвинувальному акту, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000447від 25.02.2016 року відносно :
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Дрогобича, Львівської області, студента Дрогобицького ДППЛ №15, проживаючого: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185, ч.2 ст. 185 КК України;
з участю прокурора - ОСОБА_4 ,

представника у справах дітей ОСОБА_5 ,

захисників обвинувачених - адвокатів ОСОБА_6

законних представників обвинувачених ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_3

в с т а н о в и в :
Неповнолітній ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що 8 лютого 2016 року неповнолітній за попередньою змовою з малолітнім ОСОБА_8 , маючи умисел на вчинення крадіжки чужого майна, близько 15 години 15 хвилин, перебуваючи в приміщенні магазину «Тру-ля-ля», що по вул. І. Мазепи, 9 в м. Дрогобичі, Львівської області, власником якої є ОСОБА_9 , скориставшись її відсутністю, шляхом вільного доступу з полиці прилавка таємно викрали майно останньої на загальну суму 1160 грн., а саме: грошові кошти в сумі 45 гривень, жіночий гаманець вартістю 65 гривень, в якому зберігались кошти в сумі 400 гривень та банківська картка банку «ГТУМБ», видана на ім`я останньої, які знаходились на прилавку магазину та в подальшому у цей же день приблизно о 16 год. 00 хв. з банкомату, що на вул. Самбірській, 82 в м. Дрогобичі зняли грошові кошти в сумі 650 гривень, чим завдали потерпілій матеріальної шкоди на вказану суму.

Крім цього, 25 лютого 2016 року близько о 13 год. 00 хв. неповнолітній ОСОБА_3 , за попередньою змовою із малолітнім ОСОБА_8 перебуваючи на території КП «Дрогобицький ринок», що в м. Дрогобичі на пл. Малий Ринок, 17, у приміщенні кіоску № 17, який орендує ОСОБА_10 , повторно, шляхом вільного доступу, скориставшись відсутністю сторонніх осіб, таємно викрали з жіночої сумочки ОСОБА_10 гаманець вартістю 50 грн., в якому знаходились грошові кошти в сумі 500 гривень, 20 доларів США, які станом на 25.02.2016 року становили 544 грн. 20 коп., 10 євро, які станом на 25.02.2016 року становлять 298 грн. 80 коп., та із шухляди стола викрали грошові кошти в сумі 36 грн., всього викравши у ОСОБА_10 належні їй грошові кошти на загальну суму 1429 грн..

Крім цього, 11 лютого 2016 року неповнолітній ОСОБА_3 , повторно, за попередньою змовою із малолітнім ОСОБА_8 , маючи умисел на вчинення крадіжки чужого майна, близько 12 години 00 хвилин, перебуваючи в приміщенні магазину «Вікна-Двері», що по АДРЕСА_2 , власником якого є ОСОБА_11 , скориставшись його відсутністю, шляхом вільного доступу із чорної чоловічої сумки, яка знаходилась за прилавком, таємно викрали майно на загальну суму 8145 гривень, а саме: чоловічий гаманець вартістю 145 гривень, в якому зберігались грошові кошти в сумі 8000 гривень, чим завдали потерпілому матеріальної шкоди на вказану суму.

Допитаний у судовому засіданні неповнолітній ОСОБА_3 визнав себе винним у вчиненні вищеописаного суспільно-небезпечного діяння в повному обсязі в чому щиросердечно розкаявся. Додатково пояснив, що це буде наукою для нього на все життя та обіцяв, що більше такого не повториться. Просить суворо його не карати.
Законний представник неповнолітнього ОСОБА_12 та його захисник ОСОБА_13 в судовому засіданні просять суд суворо його не карати та обрати йому покарання без позбавлення волі.
Представник у справах дітей Дрогобицької міської ради ОСОБА_5 , просить суд обвинувачених суворо не карати та не позбавляти волі, а дати йому шанс для того, щоб виправитися.
Потерпілі в судове засідання не з`явилися, однак подали заяви в яких просять справу слухати у їхній відсутності, претензій до обвинувачених не мають, щодо міри покрання просять суд суворо його некарати.
Крім повного визнання своєї винності обвинуваченим ОСОБА_3 , його винуватість у вчиненні інкримінованих йому правопорушень доведена зібраними органом досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, а саме: заявами потерпілих, протоколами прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення, протоколами огляду місця події, протоколами одночасних допитів, протоколами пред`явлення речей для впізнання, протоколом проведення слідчого експерименту, постановами про визнання речовими доказами та передачу їх на зберігання потерпілим з яких вбачається його причетність до скоєних злочинів.

Відтак дослідивши зібрані по справі докази і оцінюючи їх в сукупності, суд знаходить винуватість неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень та те що їх вірно кваліфіковано, за ч.1 ст. 185 КК України, оскільки він, своїми протиправними діями вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка) та за ч.2 ст. 185 КК України, повторно вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Оскільки така кваліфікація знаходить своє підтвердження за результатами судового слідства та співставляється з сукупністю матеріалів справи, що перевірені судом.

При призначенні покарання неповнолітньому обвинуваченому, суду слід суворо дотримуватися принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що метою покарання засуджених є їхнє виправлення, виховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів. З урахуванням того, що позбавлення волі є одним із найсуворіших покарань, то таке покарання слід призначати до реального відбування тільки тоді, коли у суду є достатнє переконання, що звільнення особи від відбування такого, не сприятиме виправленню засудженого.

Відповідно до ч.2 ст. 66 КК України при призначенні покарання, суд може визнати такими, що його пом`якшують і інші обставини, не зазначені в частині першій цієї статті.

Згідно ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При обранні виду і розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного, який являється неповнолітнім, вперше притягується до кримінальної відповідальності, визнав себе винним повністю, щиросердечно розкаюється, на обліку у лікаря нарколога та у лікаря психіатра не знаходиться, негативно характеризується по місцю навчання, та обставини вчинення кримінального правопорушення.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 згідно ст. 66 КК України, суд враховує його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування завданих збитків.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 згідно ст. 67 КК України, не встановлено.

Сама по собі тяжкість інкримінованого злочину, при відсутності інших об`єктивних та суб`єктивних обставин, які в сукупності не створюють обґрунтованої впевненості судді в обов`язковій ізоляції підсудного від суспільства, необхідності обрання обвинуваченому більш тяжкого виду покарання, не може свідчити за його беззастережним обранням, оскільки покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення, та не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року № 5 Про практику застосування судами України законодавства у справах про злочини неповнолітніх», звільнення неповнолітніх від покарання з випробуванням застосовується на тих же підставах, що й дорослих (статті 75-78 КК), з урахуванням особливостей, визначених у ст. 104 КК. Таке звільнення допускається лише в разі засудження неповнолітнього до позбавлення волі (ч. 2 ст. 104 КК). Тривалість іспитового строку встановлюється в межах від одного до двох років (ч. 3 ст. 104 КК) з урахуванням визначеного судом строку позбавлення волі, а також даних про особу засудженого й інших обставин справи. Звільняючи неповнолітнього від відбування покарання з випробуванням, суди в кожній справі мають обговорювати питання про покладення на засудженого обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 76 КК, маючи при цьому на увазі, що їх перелік є вичерпним. Засудженим та їхнім законним представникам мають бути роз`яснені правові наслідки застосування положень статей 75, 76, 104 КК, що записується в протоколі судового засідання.

Враховуючи вищенаведене, особу обвинуваченого, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити покарання в межах встановлених в санкції ч.1 та ч.2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі, звільнивши від відбування покарання з випробовуванням на підставі ст. 75, 104 та п. 2, п. 3, п. 4 ст. 76 КК України, яке є необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

Судових витрат по справі немає.
З речовими доказами слід поступити відповідно до ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався.
Керуючись ст. ст. 370, 371, 373, 374 КПК України, суд, -
у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винним у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 185 та ч.2 ст. 185 КК України та обрати йому покарання:

за ч.1 ст. 185 КК України штраф в розмірі 50 (п`ятдесять) неоподаткованих мінімумів доходів громадян що складає 850 (вісімсот п`ятдесять) гривень.

-за ч.2 ст. 185 КК України 1 (один) рік позбавлення волі;

Згідно ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді 1 (один) рік позбавлення волі.

На підставі ст. 75, 104 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом визначеного іспитового строку 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі п. п. 2,3,4 ст. 76 КК України:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Речові докази, які передані на зберігання потерпілим залишити потерпілим.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Львівської області через Дрогобицький міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті.

Суддя ОСОБА_1