Справа № 163/1000/16-к Провадження №11-кп/773/407/16 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:ст. 187 КК України Доповідач: ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 липня 2016 року місто Луцьк
Апеляційний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Любомльського районного суду Волинської області від 28 квітня 2016 року щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця с. Вишнів, Любомльського району, Волинської області, жителя АДРЕСА_1 , освіта середня, не працюючого, не одруженого, судимого:

-14.11.2011 Любомльським районним судом за ч. 3 ст. 185 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі відповідно, до ст. 75 КК України звільненого від покарання з іспитовим терміном 1 рік;

-31.05.2012 Любомльським районним судом за ч. 2 та 3 ст. 185, ч. 2 ст. 304 КК України на 5 років 6 місяців позбавлення волі. 15.12.2015 ухвалою Ківерцівського районного суду від 03.12.2015 умовно-достроково звільненого від відбування покарання, невідбута частина покарання 1 рік 8 місяців 26 днів,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 187, ч. 1 ст. 304, КК України, визнано винним та засуджено:

- за ч.2 ст. 187 КК України на 8 (вісім) років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна ;

- за ч. 1 ст. 304 КК України на 4 (чотири) роки позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_8 призначено покарання у виді позбавлення волі строком 8 (вісім) років з конфіскацією всього належного йому майна.

На підставі ст. 71 КК України, до покарання за даним вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Любомльського районного суду від 31.05.2012 та остаточне покарання ОСОБА_8 призначено у виді позбавлення волі строком 9 (дев`ять) років з конфіскацією всього належного йому майна.

Строк відбування покарання ОСОБА_8 постановлено рахувати з моменту затримання, тобто з 02.03.2016 року, з зарахуванням у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 02.03.2016 по день набрання вироком законної сили, з розрахунку, що один день попереднього ув`язнення відповідає 2 дням позбавлення волі.

До набрання вироку законної сили запобіжний захід ОСОБА_8 залишено тримання під вартою.

Цим же вироком засуджено ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , вирок щодо яких не оскаржується.

Постановлено стягнути з ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 на користь держави витрати за проведення судових експертиз холодної зброї та дактилоскопічної експертизи в дохід держави. в сумі по 667 (шістсот шістдесят три) гривень 53 копійки з кожного.

Вироком вирішено долю речових доказів, -

встановив:

Згідно вироку суду ОСОБА_8 визнаний винним та засуджений за те, що він, 01.03.2016р., біля 21 години 30 хвилин, у м. Любомль, Волинської області, достовірно знаючи, що ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є неповнолітніми, з метою викликати в них прагнення взяти у часть у вчиненні злочину, шляхом висловлювання пропозиції та переконання, давання порад про місце та спосіб вчинення протиправних дій, втягнув неповнолітніх ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у злочинну діяльність, а саме до участі у вчинені розбійного нападу на ОСОБА_11 .

Так, ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , за попередньою змовою, групою осіб, 01.03.2016р., близько 22 години, знаходячись біля малого ринку, що по вулиці 1-го Травня в м. Любомлі, реалізовуючи заздалегідь спланований умисел, направлений на заволодіння чужим майном, вчинили напад на ОСОБА_11 , що поєднувався із погрозою застосування насильства, котре є небезпечним для життя та здоров`я: ОСОБА_8 приставив до щоки потерпілої ножа та висловлював словесні погрози розправою над останньою, а неповнолітній ОСОБА_9 вирвав з рук потерпілої сумочку. При цьому, неповнолітній ОСОБА_10 за вказівкою ОСОБА_8 , обшукував кишені потерпілої, в результаті чого заволоділи гаманцем ОСОБА_11 вартістю 150 гривень, в якому знаходились 420 польських злотих, що в перерахунку за курсом НБУ станом на 01.03.2016 становить 2845,54 гривень та 129 гривень.

Обвинувачений ОСОБА_8 в апеляційній скарзі, не оспорюючи доведеності винуватості та правильності кваліфікації дій, просить вирок суду змінити, пом`якшити призначене покарання. Посилається на те, що при призначенні покарання суд не в повній мірі врахував те, що він у скоєному щиро розкаявся, є особою молодого віку та позитивно характеризується.

Заслухавши доповідача, який виклав суть вироку суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, міркування обвинуваченого та його захисника, які підтримали скаргу та просили її задовольнити, думку прокурора, який заперечив апеляцію, перевіривши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд приходить до висновку, що скарга обвинуваченого до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України апеляційний суд переглядає вирок в межах апеляційної скарги.

Судом першої інстанції правильно встановлено фактичні обставини справи і зроблено обґрунтований висновок про доведеність винності ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 187, ч.1 ст. 304 КК України. Такий висновок ґрунтується на зібраних у встановленому законом порядку і перевірених судом допустимих доказах та ніким не оспорюється.

Відповідно до ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Як видно з матеріалів провадження та вироку суду, суд першої інстанції при призначенні ОСОБА_8 врахував ступінь тяжкості вчинених злочинів, які відносяться до категорії тяжких, їх наслідки, особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується позитивно, однак неодноразово судимий, вчинив злочини під час умовно-дострокового звільнення від покарання, що свідчить про вперте небажання стати на шлях виправлення.

Враховано судом першої інстанції і обставини, які пом`якшують покарання, зокрема, щире каяття обвинуваченого ОСОБА_8 , його сприяння розкриттю злочинів, добровільне відшкодування завданої шкоди і саме тому призначив йому покарання ближче до мінімальних меж санкції ч. 2 ст. 187 та ч. 1 ст. 304 КК України.

За таких обставин, твердження обвинуваченого про неврахування судом ряду пом`якшуючих покарання обставин, не заслуговує на увагу.

До обтяжуючих ОСОБА_8 покарання обставин суд першої інстанції обгрунтовано відніс рецидив злочину.

З врахуванням всіх обставин, колегія суддів вважає, що призначене ОСОБА_8 покарання є необхідним і достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів, відповідає вимогам ч.2 ст.50 КК України і законних підстав для пом`якшення обраного судом покарання немає.

На підставі наведеного і керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, апеляційний суд Волинської області,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Любомльського районного суду Волинської області від 28 квітня 2016 року щодо нього без зміни.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її оголошення, та може бути оскаржена протягом трьох місяців в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, а засудженим в той же строк - з дня отримання ним копії ухвали суду.

Головуючий

Судді