Справа № 444/1229/15-к
Провадження № 1-кп/444/7/2016
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31 серпня 2016 року Жовківський районний суд Львівської області в складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Жовкві кримінальне провадження, внесене до єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000110, щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Флорень, Унгенського району, Республіки Молдова, проживаючого в АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , громадянина України, з середньою освітою, українця, не одруженого, не працюючого, раніше судимого, зі слів не військовозобов`язаного, обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_3 , достовірно знаючи про призначене 25.10.2013 року Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області покарання у вигляді 188 годин безоплатних громадських робіт, 11.11.2013 року будучи ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання та попереджений про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування призначеного судом покарання та невиконання судового рішення, 11.11.2013 року скерований в КП "Жовківське міське виробниче управління житлово-комунального господарства" для відбуття покарання, де в період з 12.11.2013 року по 21.02.2014 року мав виконувати заплановані роботи згідно графіків виходу на роботу, з якими був ознайомлений, знаючи про дні відбування покарання, у зазначений період часу, з призначених йому 188 годин громадських робіт відбув лише 132 години, тобто без поважних причин не відбув 56 годин громадських робіт, тим самим вчинив умисне невиконання ухвали Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 25.10.2013 року, що набрала законної сили.

В судовому засіданні обвинувачений свою вину визнав повністю, щиро розкаявся та надав наступні показання. У 2013 році йому було призначено 188 годин громадських робіт, з яких 123 години він відпрацював, а 56 годин не відпрацював. Він поїхав на Одещину, для того, щоб заробити гроші для сім`ї та повернути борг. Там він прожив один рік. Через сварку із сусідом до нього приїхав дільничий, який перевірив документи. Приблизно через три тижні приїхали працівники розшуку з Жовкви. В подальшому він поїхав додому, але на півдороги, побоюючись ув`язнення, думаючи за сім`ю, поїхав на Вінничину, де працював протягом семи місяців. Однак на новому місці виникли непорозуміння, тому він поїхав в Київ. Йому не вдалось влаштуватись на роботу без ідентифікаційного коду, він кілька днів не їв. Тому, побачивши карету швидкої допомоги, зупинив її, і його забрали в лікарню, де він попросив викликати поліцію, працівникам якої повідомив, що перебуває в розшуку. Підтвердив, що йому було відомо про порядок і час відбування громадських робіт, в КВІ був попереджений про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування призначеного судом покарання та невиконання судового рішення.

При визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, на підставі та в порядку, встановленому ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, що підлягають доказуванню, оскільки проти цього не заперечили учасники судового провадження і такі обставини ніким не оспорюються. Зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, їх позиція є добровільною. При цьому їм було роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Крім цього в судовому засіданні судом було досліджено:

- копія ухвали Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 25.10.2013 року, відповідно до якої замінено ОСОБА_3 невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі на 188 годин громадських робіт (т.2 а.п. 18);

- характеристики № 331 від 25.05.2015 року, № 145 від 11.03.2014 року, видані КП «Жовківського МВУ ЖКГ», згідно якої ОСОБА_3 характеризується посередньо (т.2 а.п. 174, 180);

- вимога про судимість, згідно якої ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності притягався (т.2 а.п. 62 зворот, 171-172);

- відповідь на запит з Жовківської ЦРЛ, згідно якої ОСОБА_3 на «Д» обліку у лікаря- психіатра та лікаря-нарколога не перебуває (т.2 а.п. 173 зворот).

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, вирішив наступне.

Діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , мало місце. Це діяння містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 Кримінального кодексу України - умисне невиконання вироку, ухвали суду, що набрали законної сили. Обвинувачений винен у вчиненні цього кримінального правопорушення та підлягає покаранню за вчинене ним кримінальне правопорушення.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченого за вчинення даного кримінального правопорушення, суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання та відповідно до ст.65 КК України бере до уваги: ступінь тяжкості вчиненого злочину, що згідно із ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості, враховує наслідки та обставини вчиненого злочину (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності), особу винного який притягувався кримінальної відповідальності, його вік, сімейний та матеріальний стан, стан здоров`я, посередню характеристику, за наявності обставини, яка пом`якшує покарання та відсутності обставин, які обтяжують покарання, те, що обвинувачений переховувався від суду, тому приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого з обранням покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті, за якою кваліфіковано його дії. Така міра примусу на переконання суду є достатньою для виправлення обвинуваченого та для попередження вчинення ним нових злочинів.

Обвинувачений не вчинив кримінальне правопорушення у стані обмеженої осудності. Обставини, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження, чи є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності відсутні. Підстав для призначення більш м`якого виду покарання немає.

Відповідно до ст. 71 КК України до покарання за даним вироком слід повністю приєднати невідбуту частину покарання за вироком Залізничного районного суду м. Львова від 04.04.2011 року, за яким ОСОБА_3 за ч.3 ст. 185 КК України засуджено до трьох років позбавлення волі, та ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 25.10.2013 року, відповідно до якої ОСОБА_3 замінено невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі на 188 годин громадських робіт, так як ОСОБА_3 після постановлення вироку від 04.04.2011 року, але до повного відбуття покарання, вчинив новий злочин, та призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст.72 КК України при складанні покарань менш суворий вид покарання перевести в більш суворий вид, виходячи з такого їх співвідношення одному дню позбавлення волі відповідають вісім годин громадських робіт.

На підставі ч.5 ст.72 КК України слід зарахувати строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Цивільний позов не заявлявся.

Майно, на яке накладено арешт відсутнє.

Питання про документи слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Питання про процесуальні витрати слід вирішити в порядку ст. 124 КПК України.

Запобіжний захід забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою слід залишити до набрання вироком законної сили.

З огляду на вищевказане, керуючись ст.ст. 91, 94, 370, 374 Кримінального процесуального кодексу України, суд -

З А С У Д И В :
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 71 КК України до покарання, призначеного за новим вироком, повністю приєднати невідбуту частину покарання за вироком Залізничного районного суду м. Львова від 04.04.2011 року, за яким ОСОБА_3 за ч.3 ст. 185 КК України засуджено до трьох років позбавлення волі, та ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 25.10.2013 року, відповідно до якої ОСОБА_3 замінено невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі на 188 годин громадських робіт, а саме 56 годин громадських робіт, що відповідно до ч.1 ст.72 КК України складає 7 (сім) днів позбавлення волі, та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 7 (сім) днів.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту взяття під варту 10 серпня 2016 року.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі - з 10 серпня 2016 року до набрання вироком законної сили.

Речовий доказ - особову справу ОСОБА_3 № 22/2013 р. на 114 аркушах (т.2 а.п. 103) - залишити у матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Документи залишити у матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Запобіжний захід забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою залишити до набрання вироком законної сили.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, через Жовківський районний суд Львівської області.

Роз`яснити право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий ОСОБА_1