Справа № 333/1051/16-к
Пр. №1-кп/333/232/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11.5.2016 м. Запоріжжя
- 16.04.1990 Шевченківським р/с м. Запоріжжя за ч.3 ст.117, ч. 2 ст. 118, ч. 2 ст. 142, ст. 42 КК України, засуджений до 9 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільнився з Віденської ВК Запорізької області по відбуттю строку покарання;
- 18.02.2002 Заводським р/с м. Запоріжжя за ч. 1 ст.309 КК України, засуджений до 1 року 6 місяців позбавлення волі. Згідно зі ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнити з іспитовим строком 1 рік. 13.11.2002 Шевченківським р/с м. Запоріжжя постанову відмінено та направлений до місць позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців;
- 17.03.2003 року Шевченківським р/с м. Запоріжжя за ч. 2 ст.185, ст.71 КК України, засуджений до 2 років позбавлення волі. Звільнився 13.11.2004 по відбуттю строку покарання;
- 25.01.2008 Жовтневим р/с м. Запоріжжя за ч.1 ст.122 КК України, засуджений до 1 року позбавлення волі. Згідно ст. 76 КК України, від відбуття строку покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік;
- 09.11.2011 року Шевченківським р/с м. Запоріжжя за ч.2 ст. 309 КК України, засуджений до 1 року 6 місяців позбавлення волі. Згідно зі ст.ст. 75, 76 КК України від відбуття покарання звільнений з випробувальним терміном на 1 роки;
- 14.01.2014 року Шевченківським р/с м. Запоріжжя за ч. З ст. 185 КК України, засуджений до 3 років позбавлення волі. Вирок вступив в закону силу 14.02.2014. Знятий з обліку по відбуттю строку;
- за обвинуваченням за ч.2 ст. 15 ч.2 ст.185 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 , будучи раніше засудженим за вчинення корисливих злочинів, судимість за які не знята і не погашена у встановленому законом порядку, на шлях виправлення та перевиховання не став і знову вчинив аналогічний злочин за наступних обставин:
10.12.2015 року, приблизно о 10 годині 15 хвилин ОСОБА_5 знаходячись на залізничному вокзалі «Запоріжжя-1», що розташований за адресою пр. Леніна, 6 Г, м. Запоріжжя, маючи прямий умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, шляхом вільного доступу, безперешкодно, зайшов до службової будівлі вокзалу «Запоріжжя-1» та піднявшись на другий поверх, переконавшись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає і вони залишаться ніким не помічені, намагався таємно викрасти з підставки, яка знаходилась на підлозі коридору, вогнегасник марки «ВП-9», червоного кольору, вартістю 365 гривень, який знаходиться на балансі структурного підрозділу «Вокзал станції Запоріжжя-1».
Після чого ОСОБА_5 з викраденим майном намагався залишити місце скоєння злочину та розпорядитися ним на власний розсуд. Втім, виконавши усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, злочин не було закінчено, з причин, що не залежали від його волі, оскільки його злочинні дії направлені на викрадення вказаного майна присік свідок ОСОБА_6 .
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав вину, пояснив суду про обставини вчинення злочину, у скоєному щиро покаявся.
Докази по справі судом на підставі ч.3 ст. 349 КПК України в судовому засіданні не досліджувались.
Суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого доведена повністю та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 15 ч.2 ст.185 КК України як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), під час якого особа виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від її волі, вчинена повторно.
При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є злочином середньої тяжкості, а також особу обвинуваченого, який раніше засуджений, повністю визнав вину, у скоєному щиро покаявся, відсутність матеріальної шкоди шляхом повернення майна потерпілій особі.
Приймаючи до уваги вищенаведене, суд вважає, що виправлення та перевиховування обвинуваченого можливо без позбавлення волі, зі звільненням від відбування покарання з випробуванням.
Цивільний позов по справі не заявлено.
Процесуальні витрати по справі відсутні.
Питання щодо речових доказів суд вважає за необхідне вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд,-
З А С У Д И В:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді трьох років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного судом покарання, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку два роки не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки, передбачені ст. 76 КК України:
-не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
-повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця роботи, проживання;
- періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.
- вогнегасник марки «ВП-9» червоного кольору, переданий на відповідальне зберігання матеріально-відповідальній особі станції «Запоріжжя-1» залишити останньому за належністю.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Запорізької області протягом 30 днів з дня його проголошення через Комунарський районний суд м. Запоріжжя.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1