АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 552/5269/16-к Номер провадження 11-сс/786/440/16Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 листопада 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Полтавської області у складі:
головуючого ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,
за участі
представника третьої особи адвоката ОСОБА_6
розглянула у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Полтави від 29.08.2016 року про відмову в накладенні арешту на майно
В С Т А Н О В И Л А :
Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 29.08.2016 року відмовлено в задоволенні клопотання слідчого ВП № 1 Полтавського ВП ГУ П в Полтавській області ОСОБА_9 , погодженого прокурором Полтавської місцевої прокуратури ОСОБА_10 , про арешт майна.

Ухвалюючи таке рішення, слідчий суддя врахував що під час розгляду клопотання встановлено наявність між ОСОБА_8 та ОСОБА_11 спору з приводу розподілу майна, який має бути вирішений виключно в порядку цивільного судочинства. При цьому відсутні будь-які підстави вважати, що транспортний засіб, на який слідчий просить накласти арешт, є доказом злочину, та/чи підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи. Такий транспортний засіб в межах даного кримінального провадження не може бути використаний для забезпечення цивільного позову.

Крім того, вказав, що не заслуговують на увагу твердження осіб, які приймають участь в розгляді клопотання про те, що арешт необхідний для забезпечення цивільного позову в межах цивільної справи № 554/4793/16-ц, яка знаходиться в провадження Октябрського районного суду м. Полтави, оскільки в силу норм ст. 170 КПК України метою накладення арешту не є забезпечення вирішення спорів в цивільних справах, за таких обставин, відсутні жодні правові підстави, визначені КПК України, для накладення арешту на транспортний засіб «Тойота» «Авенсіс», д.н.з. НОМЕР_1 .
В апеляційній скарзі, представник потерпілої ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 , просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу якою задовольнити клопотання слідчого ВП № 1 Полтавського ВП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_9 , про накладення арешту на автомобіль «Тойота» «Авенсіс», д.н.з. НОМЕР_1 . Свої вимоги обґрунтовує тим, що слідчий суддя не в повній мірі вивчив всі обставини провадження, якими слідчий обґрунтував своє клопотання про накладення арешту, що й призвело до безпідставної відмови в задоволенні цього клопотання.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, заперечення представника власника майна адвоката ОСОБА_6 проти апеляційної скарги; перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги колегія суддів дійшла таких висновків.

У відповідності до ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
За змістом ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.
Арешт допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та у цьому випадку накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

21.09.2016 року, слідчий ВП № 1 Полтавського ВП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_9 звернувся до Київського районного суду м. Полтави з клопотанням про накладення арешту на майно, а саме на автомобіль «Тойота» «Авенсіс», д.н.з. НОМЕР_1 , який 20.09.2016 року був тимчасово вилучений у ОСОБА_11 ..

Згідно матеріалів провадження, 21.07.2016 року до ВП №1 Полтавського ВП ГУ НП в Полтавській області з письмовою заявою звернулася ОСОБА_8 , 1978 року народження, згідно якої остання просить притягнути до відповідальності її чоловіка ОСОБА_11 , 1976 року народження, який 09.07.2016 року заволодів належним їй автомобілем «Тойота» «Авенсіс», д.н.з. НОМЕР_1 білого кольору, який був придбаний за час їхнього шлюбу та подарований їй ОСОБА_11

29.07.2016 року до ЄРДР за №0001891 внесені дані про вчинення кримінального правопорушенні за попередньою кваліфікацією за ст. 356 КК України за наступною фабулою: 09 липня 2016 року невстановлена особа самовільно, без дотримання будь-якого встановленого законом порядку, з метою перешкоджання ОСОБА_8 у здійсненні права користування автомобілем марки «Тойота» «Авенсіс»,д.н.з. НОМЕР_1 , який належить на праві власності, порушила її право на володіння, користування та розпорядження ним. Внаслідок злочинних дій невідомої особи заподіяно значної шкоди інтересам потерпілої ОСОБА_8 у вигляді неможливості користування своєю приватною власності.

В межах даного кримінального провадження 08.08.2016 року, автомобіль «Тойота» «Авенсіс», д.н.з. НОМЕР_1 , було оголошено в розшук, а 20.09.2016 року о 16.15 год. , співробітниками ВП №1 у ОСОБА_11 було вилучено вищевказаний автомобіль та поміщено на штраф майданчик по вул. Європейській 164 в м. Полтава.

Звертаючись до суду з вказаним клопотанням, слідчий посилався на те, що вилучений автомобіль має значення речового доказу у кримінальному провадженні та може бути використаний для доведення винуватості конкретних осіб у вчиненні інкримінованого їм злочину.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної ухвали, слідчим суддею було встановлено, що власником транспортного засобу «Тойота» «Авенсіс», д.н.з. НОМЕР_1 , є ОСОБА_11 який 09.07. 2016 року забрав свій транспортний засіб з підземного паркінгу ТРЦ «Київ» по вул. Зіньківська, 6/1.

Також, з матеріалів провадження вбачається, що в провадженні Октябрського районного суду м. Полтави знаходиться цивільна справа № 554/4793/16-ц за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_11 та ухвалою судді Октябрського районного суду м. Полтави від 16.08.2016 року частково задоволено заяву ОСОБА_8 про забезпечення позову та заборонено відчуження і здійснення будь-яких дій з майном, зареєстрованим на ім`я ОСОБА_11 , в тому числі з автомобілем «Тойота» «Авенсіс», д.н.з. НОМЕР_1 .

Дослідивши зібрані органом досудового розслідування матеріали, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність обґрунтованих підстав вважати , що було вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ст.356 КК України. Натомість, встановлено наявність між ОСОБА_8 та ОСОБА_11 спору з приводу розподілу майна. Слідчий суддя дійшов висновків щодо відсутності передбачених законом підстав для забезпечення кримінального провадження шляхом накладення арешту на майно та відмовив у задоволенні клопотання слідчого.

Колегія суддів вважає, що відмовляючи в задоволенні клопотання слідчого, слідчий суддя належними чином обґрунтував своє рішення, навів належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Крім того, правильність висновків слідчого судді підтверджується постановою слідчого ВП № 1 Полтавського ВП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_9 від 06.10.2016 року про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0001891 від 29.07.2016 року у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України.

З урахуванням вище наведеного, підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування судового рішення відсутні.

Керуючись статтями 404, 407,422 КПК України колегія суддів
У Х В А Л И Л А:
Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Полтави від 29.08.2016 року залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 - без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

С У Д Д І :

ОСОБА_12 ОСОБА_13 ОСОБА_14