Справа №705/131/15-к
1-кп/705/56/16
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 травня 2016 року м. Умань
Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі:
головуючого судді: ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2
за участю:
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченої ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
потерпілої ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Умань кримінальне провадження відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Шарино, Уманського району Черкаської області, українки, громадянки України, освіта вища, тимчасово не працюючої, розлученої, на утриманні має малолітню доньку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -
Органами досудового слідства ОСОБА_4 пред`явлено обвинувачення в тому, що вона 01 серпня 2014 року, близько 22 години 40 хвилин, керуючи технічно справним автомобілем марки «Smart», д.н.з. НОМЕР_1 , та рухаючись на ньому по вул. Ж.Революції, м. Умані, Черкаської області в напрямку Площі Комсомолу, м. Умань Черкаської області, під`їжджаючи до пішохідного переходу поблизу будинку № 74, вул. Ж.Революції, м. Умані, по якому зліва на право рухався пішохід ОСОБА_6 , в порушення вимог пп. «б» п. 2.3 ( для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі), пп. «д» п. 2.3 (не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху), п. 18.1 (водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, здійснила наїзд передньою лівою частиною автомобіля на ОСОБА_6 , внаслідок чого остання отримала тілесні ушкодження у вигляді ЗЧМТ: струсу головного мозку, забою правої половини грудної клітки, правого передпліччя, правого стегна, закритих переломів 3,4 плюсневих кісток лівої стопи без зміщення уламків, садна лівого ліктьового суглобу, які, згідно висновку судово-медичної експертизи № 863 від 17.09.2014 року, відносяться до категорії середньої тяжкості тілесних ушкоджень, що спричинили тривалий розлад здоров`я.
Таким чином, ОСОБА_4 своїми умисними діями скоїла кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 286 КК України, а саме: порушення правил дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.
Обвинувачена ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину в інкримінованому їй злочині визнала повністю та дала покази в яких вона повністю підтвердила, що факти викладені в обвинувальному акті відповідають дійсності. Також вона пояснила, що в скоєному вона щиро розкаюється і вказувала, що нею відшкодована шкода потерпілій в повному обсязі і потерпіла до неї претензій морального і матеріального характеру не має.
Адвокат ОСОБА_5 заявив клопотання, яке було підтримане його підзахисною ОСОБА_4 , про закриття кримінального провадження і звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілою.
Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні не заперечувала проти звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням та підтвердила, що вона претензій, ні матеріального, ні морального характеру до обвинуваченої не має і підтвердила, що шкода її відшкодовано обвинуваченою в повному обсязі.
Прокурор клопотання адвоката про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 у зв`язку з примиренням останньої з потерпілою та закриття кримінального провадження в судовому засіданні підтримав.
Винність обвинуваченої ОСОБА_4 підтверджується як її показами даними в судовому засіданні, так і тими доказами, які були зібрані органами досудового слідства і, які обвинувачена визнала в судовому засіданні відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України.
Визнавши недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ні ким не оспорюються, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченою та іншими учасниками судового розгляду змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд вважає вину обвинуваченої ОСОБА_4 доведеною і кваліфікує її дії за ст. 1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.
Відповідно до ст. 46 КК України, особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилась з потерпілим відшкодувала завдані збитки або усунула заподіяну шкоду.
Згідно з вимогами ст. 12 КК України, злочин передбачений ч.1 ст. 286 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості.
У п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 12 „ Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності /далі Постанова від 23.12.2005 р./ зазначено, що у випадках перелічених в Загальній частині КК України особа може бути звільнена від кримінальної відповідальності лише за наявності визначених у КК умов і підстав. При цьому умовою звільнення від кримінальної відповідальності є вчинення особою певного умисного злочину. А підставою такого звільнення може бути певна поведінка особи після вчинення злочину, яку держава заохочує примирення винного з потерпілим, тощо.
Вивчивши матеріали справи, заслухавши обвинувачену та її адвоката, потерпілу, висновок прокурора, беручи до уваги, що ОСОБА_4 вперше вчинила необережне кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст. 286 КК України, яке КК України віднесено до злочинів невеликої тяжкості, щиро розкаялась у вчиненому, примирилась з потерпілою, суд вважає можливим звільнити її від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України.
Згідно ст.285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. При цьому на підставі ст.288 КПК України суд виносить ухвалу про закриття кримінального провадження.
Понесені по справі витрати пов`язані з проведенням судових експертиз: автотехнічної експертизи № 4/336 від 15.09.2014 року в сумі 983 грн. 84 коп., трасологічної експертизи № 352 від 06.08.2014 року в сумі 491 грн. 92 коп. стягнути з ОСОБА_4 на користь держави.
Виходячи із викладеного, беручи до уваги положення п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 12 „ Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності, керуючись ст.ст. 12, 46 КК України, ст. ст. 285, 286, 288 КПК України, суд, -
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , визнати винною у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст. 286 КК України.
На підставі ст. 46 КК України ОСОБА_4 звільнити від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України у зв`язку з примиренням винної з потерпілою, а кримінальне провадження закрити.
Понесені по справі витрати пов`язані з проведенням судових експертиз: автотехнічної експертизи № 4/336 від 15.09.2014 року в сумі 983 грн. 84 коп., трасологічної експертизи № 352 від 06.08.2014 року в сумі 491 грн. 92 коп. стягнути з ОСОБА_4 на користь держави.
На ухвалу протягом семи діб з дня її винесення може бути подано апеляцію до Апеляційного суду Черкаської області.
Суддя ОСОБА_1