Справа № 737/547/16-к
Провадження № 1-кп/737/45/16
В И Р О К
і м е н е м У к р а ї н и
15 серпня 2016 року смт. Куликівка
Куликівський районний суд Чернігівської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
з участю учасників судового провадження:
прокурора - ОСОБА_3
обвинуваченого - ОСОБА_4
захисника обвинуваченого ОСОБА_5
потерпілого - ОСОБА_6
Обвинувачений ОСОБА_4 , який раніше засуджувався за злочини проти власності, в період непогашеної судимості, повторно, в період з 23.02.2016 року по 01.03.2016 року, в нічний час, із трактора МТЗ-82, який знаходився на території лісопилки по вулиці Галушки №96-а смт Куликівка Чернігівської області, таємно викрав набір ключів марки JONNESWAY S04H4524S, належний ОСОБА_6 , вартістю 2133 гривні.
Своїми умисними діями, які виразились у таємному викрадені чужого майна (крадіжці), вчиненими повторно, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України.
Цивільний позов по справі не заявлено.
Органом досудового слідства обвинуваченому ОСОБА_4 було інкриміновано вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, у вигляді умисних дій, які виразились у таємному викрадені чужого майна (крадіжці), вчиненими повторно, поєднаними з проникненням у сховище.
Будучи допитаним в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_4 свою винність, у інкримінованому йому досудовим слідством кримінальному правопорушенні, визнав частково, визнаючи факт крадіжки заперечує, що проникав на охоронювану територію (у сховище), і показав, що у досліджуваний судом період працював на лісопилці, яка належить ОСОБА_6 , по АДРЕСА_2 . В період роботи, в другій половині лютого -на початку березня 2016 року, (точної дати назвати не може) в нічний час, перебуваючи на території лісопилки, вирішив здійснити крадіжку ключів із трактора МТЗ-82, який перебував на території лісопилки. Для здійснення задуму відкрив незамкнені двері трактора та забрав набір ключів для ремонту транспортних засобів з надписом JONNESWAY, який перебував у футлярі зеленого кольору. Він забрав набір ключів та вийшов з території лісопилки. Потім запропонував ОСОБА_7 купити в нього даний набір ключів за 300 гривень, при цьому повідомивши, що набір ключів належить йому особисто, на що той погодився та купив його. Свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.2 ст.185 КК України, визнає повністю, та щиро кається. Разом з тим не погоджується, що він спеціально проникав на охоронювану територію, щоб здійснити крадіжку набору ключів. У вказаний період, до середини березня 2016 року, він працював, без офіційного оформлення, на лісопильці у нічний час. Оскільки він офіційно перебував на території лісопилки, то зміг побачити ключі в тракторі, і в цей час у нього виник умисел на крадіжку ключів. Факт, що він на 03.03.2016 року працював підтверджує його дружина, оскільки в цей день у неї день народження, і він на її прохання відпрошувався у потерпілого ОСОБА_6 , який був роботодавцем, з роботи. ОСОБА_6 звільнив його з роботи після виявлення крадіжки. З жінкою за розрахунком він ходив в середині березня 2016 року. Звертає увагу, що територія лісопилки огороджена, але спеціальною охороною не забезпечена. На територію є вільний доступ для всіх бажаючих.
Винність обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, окрім його свідчень і визнання вини, доведена іншими доказами, добутими в ході судового розгляду справи.
Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні показав, що по АДРЕСА_2 розміщена належна йому на праві власності лісопилка. Вона огороджена огорожею, але спеціальною охороною не забезпечена. Десь у березні 2016 року, дати точно назвати не може, працівник лісопилки повідомив йому, що з кабіни трактора МТЗ-82, який знаходився на території лісопилки, зник набір ключів марки JONNESWAY S04H4524S для ремонту транспортних засобів в футлярі зеленого кольору. Він прийняв заходи розшуку і десь через місяць встановив, що крадіжку вчинив ОСОБА_4 , який раніше працював у нього на лісопилці. ОСОБА_4 був допущений до роботи з іспитовим терміном і був звільнений, як такий, що не пройшов іспитового строку. Коли він був звільнений він не памятає, документального підтвердження у нього немає, але крадіжку він вчинив після звільнення. Даною крадіжкою йому було заподіяно матеріальну шкоду, яку оцінює у 3000 гривень, а тому він повідомив про факт крадіжки органи поліції. Оскільки набір ключів йому було повернуто, то претензій матеріального характеру до обвинуваченого не має і цивільного позову подавати не буде. Вважає, що ОСОБА_4 необхідно обрати запобіжний захід у вигляді утримання під вартою, а покарання призначити у вигляді позбавлення волі, так, як він вчинив декілька тяжких злочинів, досудове слідство по яких проводить поліція.
Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні показав, що на початку березня 2016 року до нього прийшов ОСОБА_4 та запропонував купити в нього набір ключів марки JONNESWAY для ремонту транспортних засобів в футлярі зеленого кольору, який належить йому особисто. На що він погодився та придбав у ОСОБА_4 даний набір ключів за 300 гривень. Ключі віддав брату у користування. Через деякий час до нього звернувся ОСОБА_6 і спитав звідки він взяв ключі. Він повідомив, що ключі йому продав ОСОБА_8 . Точну дату, коли ОСОБА_4 продав йому ключі, вказати не може.
Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні показала, що її чоловік ОСОБА_4 раніше працював на лісопилці, яка належить ОСОБА_6 , до 10.03.2016 року. Про вчинену крадіжку набору ключів дізналася, після того як ОСОБА_6 написав заяву про скоєння крадіжки. Чоловік не міг вчинити крадіжку 03.03.2016 року, оскільки в цей день був дома, т.я. відпросився на роботі на її день народження. Звільнений з роботи він був в середині березня, оскільки вони в цей період ходили до ОСОБА_6 за розрахунком.
Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні показав, що раніше працював та працює на лісопилці. Разом з ним до 23.02.2016 року працював ОСОБА_4 . Про вчинену ОСОБА_4 крадіжку йому стало відомо від ОСОБА_6 у квітні 2016 року.
Вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення доведена іншими доказами, добутими в ході судового розгляду, а саме:
висновком експерта №557 від 27.04.2016 року, з якого вбачається, що ринкова вартість набору інструментів марки JONNESWAY S 04H4524S, з урахуванням зносу, станом на 03.03.2016 року може складати: 2133 гривні (а.к.п. 18-21);
протоколом проведення слідчого експерименту від 25.05.2016 в ході якого ОСОБА_4 показав обставини скоєння крадіжки на території лісопилки по вулиці Галушки №96-а смт Куликівка Чернігівської області (а.к.п. 47-52);
Заслухавши прокурора, обвинуваченого, захисника обвинуваченого, потерпілого та свідків, а також дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що вина обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, доведена повністю.
Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_4 , які виразились у таємному викрадені чужого майна (крадіжці), вчиненими повторно, необхідно кваліфікувати як кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України.
Органом досудового слідства обвинуваченому ОСОБА_4 було інкриміновано вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, у вигляді умисних дій, які виразились у таємному викрадені чужого майна (крадіжці), вчиненими повторно, поєднаними з проникненням у сховище.
Прокурор підтримував обвинувачення у межах інкримінованих обвинуваченому досудовим слідством.
Статтею 17 КПК України передбачено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.
В ході судового слідства сторона обвинувачення не надала суду жодного доказу, що умисел на вчинення крадіжки, виник у обвинуваченого ОСОБА_4 за межами огородженої території лісопилки. Окрім того стороною обвинувачення не встановлена точна дата вчинення крадіжки, а також точні дати прийняття на роботу та усунення від виконання трудових обовязків ОСОБА_4 на лісопилці. Судом не можуть бути враховані голослівні твердження потерпілого про те, що крадіжка вчинена після звільнення ОСОБА_4 з роботи. Документальне підтвердження викладених обставин відсутнє. Із заявою про вчинене кримінальне правопорушення потерпілий звернувся до поліції лише 15.04.2016 року. В своїх свідченнях потерпілий вказав, що звільнення обвинуваченого повязане із вчиненням крадіжки. Сам обвинувачений і свідок ОСОБА_9 стверджують, що обвинувачений працював у потерпілого до середини березня 2016 року. Крадіжка вчинена орієнтовно в кінці лютого на початку березня 2016 року. Про наявність ключів обвинувачений міг знати лише у випадку знаходження на території пилорами при виконанні трудових обовязків, або натрапивши випадково при огляді кабіни трактора. Таким чином умисел на крадіжку міг виникнути лише після знаходження ключів.
Оскільки в ході судового слідства не знайшла свого підтвердження кваліфікуюча ознака кримінального правопорушення у вигляді проникнення у сховище, то суд визнав за необхідне перекваліфікувати дії обвинуваченого з ч.3 на ч.2 ст.185 КК України.
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, сукупність обставин, що його характеризують, особу винного, незайнятість обвинуваченого суспільно-корисною працею, працездатний вік та стан здоров`я, вартість викраденого, вчинення злочину в період непогашеної судимості, наявність невідбутого покарання за вироком Куликівського районного суду Чернігівської області від 09.06.2016 року, яким ОСОБА_4 засуджений за ч.2 ст.185 КК України, із застосуванням ст.69 КК України, до 200 годин громадських робіт, обставину, що пом`якшує покарання, а саме: щире каяття, відсутність обставин, що обтяжують покарання, і доходить висновку, що обвинуваченому необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі.
Враховуючи, що інкриміноване ОСОБА_4 кримінальне правопорушення в даному кримінальному провадженні скоєно обвинуваченим до постановлення попереднього вироку, остаточне покарання йому необхідно призначити за сукупністю злочинів, за правилами ч.4 ст.70 КК України, застосувавши принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим.
Суд враховує, що покарання за вироком від 09.06.2016 року не відбувалося.
Прокурор заявив клопотання про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Потерпілий вважає за необхідне обрати обвинуваченому запобіжний захід у вигляді утримання під вартою.
Суд вважає, що дані клопотання задоволенню не підлягають, оскільки, відповідно до приписів ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Згідно вимог п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
В судовому засіданні сторона обвинувачення не надала доказів про наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу.
Обвинувачений має міцні соціальні звязки і дисципліновано зявлявся на виклики слідчого та суду.
Підстави для обрання запобіжного заходу відсутні.
Речовий доказ: набір ключів марки JONNESWAY S04H4524S, який знаходиться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_6 , підлягає поверненню йому за належністю.
Судові витрати у вигляді вартості проведеної товарознавчої експертизи в сумі 527 гривень 76 копійок підлягають стягненню із обвинуваченого на користь держави, оскільки, згідно Закону України Про судову експертизу, оплата судових експертиз в кримінальних і адміністративних справах, які виконуються державними спеціалізованими установами, проводиться за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим експертним установам з державного або місцевого бюджету.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 17, 337, 349, 368, 370 та 371 КПК України, суд, -
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, і за його вчинення призначити покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.
Керуючись ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, застосувавши принцип поглинення менш суворого покарання, призначеного за попереднім вироком Куликівського районного суду Чернігівської області від 09.06.2016 року, більш суворим, що призначено за цим вироком, остаточно призначити покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.
Відмовити стороні обвинувачення у задоволенні клопотання про обрання обвинуваченому запобіжного заходу.
Речовий доказ: набір ключів марки JONNESWAY S04H4524S, який знаходиться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_6 , повернути йому за належністю.
На вирок суду до апеляційного суду Чернігівської області через Куликівський районний суд Чернігівської області може бути подана апеляція протягом 30 днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення їй копії вироку.
Вирок суду набере законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку повинна бути вручена негайно після його проголошення.

Суддя Куликівського

районного суду ОСОБА_1