Справа № 752/3325/16-к
Провадження № 1-кп/752/402/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03.10.2016 року м. Київ

Голосіївський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 , ОСОБА_5
за участю прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
ОСОБА_8 , ОСОБА_9
захисника ОСОБА_10
обвинуваченого ОСОБА_11 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальне провадження відносно
ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Роз`їжджа Чорнобильського району Київської області, громадянина України, освіта середня-спеціальна, не працюючого, не одруженого, має на утриманні 2 неповнолітніх дітей - 2000 року народження та 2008 року народження, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- за вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 26.06.1995 року за ст. ст. 81 ч. 3, 140 ч. 3, 215-3 ч. 2 КК України 1960 року із застосуванням ст. ст. 42, 43 КК України 1960 року до 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна; звільненого 10.12.1996 року від відбування покарання за постановою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 09.12.1996 року умовно-достроково на 7 місяців 5 днів;

- за вироком Деснянського районного суду м. Києва від 18.08.1999 року за ст. ст. 140 ч. 2, 215-3 ч. 2 КК України 1960 року із застосуванням ст. 42 КК України 1960 року до 4 років позбавлення волі з конфіскацією майна; звільненого 03.08.2001 року від відбування покарання за постановою Березанського міського суду Київської області від 01.08.2001 року на підставі ст. 5 Закону України «Про амністію» №2593-ІІІ від 05.07.2001 року;

- за вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 17.10.2002 року за ст. 186 ч. 2 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі; звільненого 26.05.2005 року від відбування покарання за постановою Ірпінського міського суду Київської області від 18.05.2005 року умовно-достроково на 1 рік 4 місяці 30 днів;

- за вироком Оболонського районного суду м. Києва від 13.05.2010 року за ст. 187 ч. 1 КК України до 6 років позбавлення волі; звільненого 30.10.2013 року від відбування покарання за ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 22.10.2013 року умовно-достроково на 1 рік 11 місяців 11 днів,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч. 2 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_11 07.01.2016 року приблизно об 11 год. 20 хв., перебуваючи у підземному переході, що розташований поблизу будинку №22 по проспекту Глушкова в м. Києві, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне відкрите викрадення чужого майна, підійшов до кіоску «Смартфон» та відкрито заволодів мобільним телефоном марки «Леново А516» вартістю 1999 грн. 00 коп., чим завдав потерпілому ОСОБА_12 матеріальної шкоди на суму 1999 грн. 00 коп.
Обвинувачений ОСОБА_11 показав суду про те, що 07.01.2016 року у денний час, не маючи наміру купувати мобільний телефон, підійшов до кіоску «Смартфон», що розташований поблизу будинку №22 по проспекту Глушкова в м. Києві, та взяв у продавця, як потім з`ясувалось - ОСОБА_12 мобільний телефон марки «Леново А516», після чого з викраденим телефоном втік, однак був затриманий потерпілим ОСОБА_12 поблизу будинку №16 по вулиці Теремківській в м. Києві.
Щиро розкаявся у вчиненому.
Відповідно до ст. 349 ч. 3 КПК України за згодою сторін судом було визнано недоцільним дослідження доказів щодо таких обставин, які ніким не оспорюються, оскільки учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції.
В зв`язку з викладеним суд обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого та дослідженням таких матеріалів кримінального провадження, що характеризують його особу, та надійшов до висновку про те, що дії ОСОБА_11 за ст. 186 ч. 2 КК України кваліфіковані правильно як відкрите викрадення чужого майна грабіж, вчинений повторно.
При обранні покарання ОСОБА_11 суд враховує:
- ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч. 2 КК України, яке віднесене кримінальним законом до категорії тяжких злочинів;
- особу винного, який не одружений, має на утриманні неповнолітню дитину 2000 року народження з інвалідністю та дитину 2008 року народження, має не зняті та непогашені у встановленому законом порядку судимості, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем реєстрації характеризується задовільно, за місцем попереднього відбуття покарання характеризується позитивно, з вересня 2014 року по жовтень 2015 року працював слюсарем-автомеханіком у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Промекса», за місцем роботи характеризується позитивно.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_11 згідно ст. 66 КК України, є щире каяття та наявність на його утриманні дитини 2000 року народження з інвалідністю.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_11 згідно ст. 67 КК України, є рецидив злочинів.

На підставі викладеного суд надходить до висновку про те, що виправлення ОСОБА_11 можливе без ізоляції від суспільства, а тому необхідно призначити йому покарання за ст. 186 ч. 2 КК України у виді позбавлення волі, але із застосуванням правил ст. 75 КК України - звільненням від відбування покарання з випробуванням та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, а саме: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти зазначений орган про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції, із зарахуванням в строк відбуття покарання строку його попереднього ув`язнення з 07.01.2016 року по 04.03.2016 року включно відповідно до правил ст. 72 ч. 5 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, вважаючи таке покарання необхідним та достатнім для виправлення винного та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Долю речових доказів слід вирішити згідно вимог ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід ОСОБА_11 до вступу вироку в законну силу не обирати, оскільки клопотання щодо його застосування від представника державного обвинувачення не надходило.
Керуючись ст. ст. 368, 374 КПК України, -
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_11 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч. 2 КК України, та призначити йому покарання - 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі.
Згідно ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_11 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.
Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_11 обов`язки протягом іспитового строку не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти зазначений орган про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.
Згідно ст. 72 ч. 5 КК України зарахувати у строк відбуття покарання ОСОБА_11 строк його попереднього ув`язнення з 07.01.2016 року по 04.03.2016 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Речовий доказ:
- мобільний телефон «Леново А516», сім-карту «Київстар», які передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_12 , - залишити йому ж за належністю.
Запобіжний захід ОСОБА_11 до вступу вироку в законну силу - не обирати.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 30 діб з дня його проголошення.
Суддя ОСОБА_1