Справа №560/391/16-к
Провадження №1-кп/560/41/16
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 травня 2016 року Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинувачених: ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5 ,

захисника обвинувачених: ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду в м. Дубровиця кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000124 від 15 березня 2016 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого та фактично проживаючого в АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, непрацюючого, неодруженого, раніше не судимого,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Нивецьк Дубровицького району Рівненської області, зареєстрованого та фактично проживаючого в АДРЕСА_2 , громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, непрацюючого, одруженого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 240 КК України,
ВСТАНОВИВ:
15 березня 2016 року в період з 12 години 30 хвилин по 13 годину, неподалік с.Червоне Дубровицького району, ОСОБА_4 , за попередньою змовою із ОСОБА_5 , порушуючи вимоги ст. 19 Кодексу України про надра, самовільно, без отримання спеціального дозволу (ліцензії) на користування надрами, без акту, що засвідчує гірничий відвід, без оформлення в установленому порядку документів, що посвідчують право на земельну ділянку, за допомогою мотопомпи кустарного виробництва, шляхом гідророзмиву ґрунту, незаконно здійснювали видобуток каміння бурштину-сирцю, який відповідно до Закону України «Про державне регулювання видобутку, виробництва і використання дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння та контроль за операціями з ними» від 18.11.1997 року та постанови Кабінету Міністрів України № 827 від 12.12.1994 року «Про затвердження переліку корисних копалин загальнодержавного та місцевого значення», відноситься до корисних копалин загальнодержавного значення та є дорогоцінним камінням органогенного утворення, однак не встигши видобути каміння бурштину, були затримані працівниками поліції.

Таким чином, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 своїми діями, які виразились у незаконному видобутку корисних копалин загальнодержавного значення (каміння бурштину-сирцю), вчинили кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.240 КК України.

29 квітня 2016 р. між прокурором Дубровицького відділу Сарненської місцевої прокуратури ОСОБА_7 , якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000124 від 15 березня 2016 року, з одного боку, та підозрюваними ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з іншого боку, за участю захисника ОСОБА_6 , на підставі ст.ст. 468, 469, 472 КПК України було укладено угоду про визнання винуватості.

Відповідно до вказаної угоди прокурор та підозрювані ОСОБА_4 та ОСОБА_5 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних обставин для даного кримінального провадження та правової кваліфікації дій підозрюваних за ч.2 ст. 240 КК України, підозрювані у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнали свою винуватість у вчиненні даного злочину.

Також сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 та ОСОБА_5 повинні понести за вчинене правопорушення, а саме за ч. 2 ст. 240 КК України у вигляді обмеження волі строком 1 (один) рік. Проте, враховуючи обставини, які пом`якшують покарання, а саме: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку, позитивна характеристика за місцем проживання, а також те, що сторонами було досягнуто згоди у призначення покарання у вигляді обмеження волі на строк не більше 3 (трьох) років, керуючись ст.75 КК України сторони погодилися на звільнення підозрюваних від відбування покарання з випробуванням, із встановленням іспитового строку терміном 1 (один) рік та призначенням обмежень передбачених п.п. 2,3 ч.1 ст.76 КК України.

Також сторони погодилися, що вилучені під час огляду місця події та приєднані до матеріалів кримінального провадження в якості речового доказу мотопомпа кустарного виробництва, 1 водозабірний шланг, 2 металеві тички, 1 шрайбер, 3 пожежні рукави діаметром 100 мм., 2 пожежні рукави діаметром 77 мм. та 1 підсак - конфіскувати.
Розглядаючи в порядку п.1 ч.3 ст.314 КПК України питання про можливість затвердження вищевказаної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України, у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримано правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченим узгоджене в угоді покарання.

Обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , а також їх захисник також просили вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджене в ній покарання.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 240 КК України, у вчиненні якого ОСОБА_4 та ОСОБА_5 беззастережно визнали себе винуватими, згідно ст. 12 КК є злочином середньої тяжкості, від якого потерпілих немає.

Покарання, узгоджене сторонами угоди, відповідає санкції, яка передбачена ч.2 ст.240 КК України.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 повністю усвідомлюють зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнають себе винуватими, цілком розуміють свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Оскільки умови угоди про визнання винуватості укладеної між прокурором Дубровицького відділу Сарненської місцевої прокуратури ОСОБА_7 та ОСОБА_4 і ОСОБА_5 , за участі захисника ОСОБА_6 відповідають вимогам КПК та КК України, а також виконавши в судовому засіданні вимоги ч. 4 і ч. 6 ст. 474 КПК України та переконавшись у відсутності підстав для відмови в затвердженні угоди, передбачених у ч. 7 ст. 474 КПК України і враховуючи заслухані доводи сторін кримінального провадження, суд, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження вищевказаної угоди.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , що передбачені ст. 66 КК України, є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та відшкодування завданої шкоди.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого, що передбачена ст. 67 КК України є вчинення злочину за попередньою змовою групою осіб.

Заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, до обвинувачених не застосовувались.

Процесуальних витрат по кримінальному провадженню немає.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 368, 370, 373, 374-376, 394-395, 474, 475 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:
Угоду про визнання винуватості, яка була укладена 29 квітня 2016 року між прокурором Дубровицького відділу Сарненської місцевої прокуратури ОСОБА_7 та підозрюваними ОСОБА_4 і ОСОБА_5 затвердити.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.240 КК України, та призначити йому покарання у вигляді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

Керуючись ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, із встановленням іспитового строку терміном на 1 рік.

Відповідно до п.п.2, 3, ч.1 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання або роботи.

Іспитовий строк засудженому ОСОБА_4 обчислювати з моменту проголошення вироку.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.240 КК України, та призначити йому покарання у вигляді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

Керуючись ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, із встановленням іспитового строку терміном на 1 рік.

Відповідно до п.п.2, 3, ч.1 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання або роботи.

Іспитовий строк засудженому ОСОБА_5 обчислювати з моменту проголошення вироку.

Речові докази, а саме: вилучені під час огляду місця події та приєднані до матеріалів кримінального провадження в якості речового доказу мотопомпа кустарного виробництва, 1 водозабірний шланг, 2 металеві тички, 1 шрайбер, 3 пожежні рукави діаметром 100 мм., 2 пожежні рукави діаметром 77 мм., та 1 підсак - конфіскувати.
Цей вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку лише з підстав, визначених у ч. 4 ст. 394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Рівненської області через Дубровицький районний суд Рівненської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченим та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Суддя: підпис

З оригіналом згідно
Суддя Дубровицького
районного суду ОСОБА_1