МИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №480/2094/16-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Миколаївський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника ОВК №53 ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши 18 серпня 2016 року у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві в режимі відео-конференції між Миколаївським районним судом Миколаївської області і Ольшанською виправною колонією № 53 справу про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Семенівське Виноградського району Архангельської області Російської Федерації,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 вироком Заводського районного суду м.Миколаєва від 16.11.2012 року засуджений за ч.1 ст.306, ч.2 ст.307, ч.3 ст.321, ч.1 ст.263 КК України, із застосуванням ст.70 КК України до покарання у виді 6 (шести) років 1 (одного) місяця позбавлення волі з конфіскацією грошових коштів, отриманих злочиним шляхом і з конфіскацією усього належного йому майна.

Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 03.03.2016 у справі № 480/483/16-к задоволено клопотання засудженого ОСОБА_5 про застосування до нього Закону України Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання.

ОСОБА_5 0 зараховано у строк покарання строк попереднього ув`язнення з дня затримання, тобто з 08 червня 2012 року по 06 грудня 2012 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

На момент розгляду справи засуджений відбув 4 роки 8 місяців 7 днів. Невідбутий строк складає 1 рік 4 місяці 23 дні.

16.08.2016 року засуджений ОСОБА_5 звернувся до Миколаївського районного суду Миколаївської області із заявою про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Заслухавши в судовому засіданні пояснення представника установи виконання покарань, який заперечував проти задоволення заяви, пояснюючи це тим, що засуджений не довів свого виправлення, думку прокурора, пояснення засудженого ОСОБА_5 , який просив задовольниити його клопотання, суд дійшов такого.
З матеріалів особової справи засудженого ОСОБА_5 вбачається, що під час утримання у СІЗО м.Миколаєва з 13.06.2012 року по 10.01.2013 року засуджений порушень вимог режиму утримання не допускав, до суспільно-корисної праці не залучався. Стягнень та заохочень не мав.
З 10.01.2013 року по 29.10.2015 року відбував покарання в Петрівській ВК УДПтС України в Кіровоградській області №49, під час відбування покарання має два заохочення. Крім цього на виробництві установи не працевлаштований.
З 29.10.2015 року по 16.11.2015 року утримувався у СІЗО м.Миколаєва, під час утримання порушень вимог режиму не допускав, до суспільно-корисної праці не залучався. Стягнень та заохочень не мав.
З 16.11.2015 року по теперішній час відбуває покарання в Ольшанській виправній колонії УДПтС України в Миколаївській області №53, у відділенні № 8.
За час відбування покарання в Ольшанській виправній колонії УДПтС Україні в Миколаївській області №53 стягнень та заохочень не має.
За період відбування покарання характеризується наступним чином: встановлених правил поведінки та розпорядку дня намагається дотримуватись. Важко знаходить спільну мову з персоналом установи. Не ініціативний, в роботах з благоустрою місць позбавлення волі та у відділенні потребує постійного контролю з боку персоналу установи у зв`язку з відсутністю потягу до праці. На виробництві установи не працевлаштований, у зв`язку з небажанням працювати, поставлені об`єми робіт виконує, але під контролем персоналу установи. На заходи профілактично - виховного впливу реагує добре, але не завжди робить позитивні висновки, що в свою чергу вказує на байдужість та емоційну глухість до життєвих ситуацій в яких він не зацікавлений. Важко переходить від одного виду діяльності до іншого. На зауваження та критику на свою адресу реагує адекватно, але при цьому не здатний швидко дисциплінуватись.
Засуджений участі в організації проведення виховних заходів в установі не приймає, також не приймає участі у самодіяльних організаціях. На заходи виховного та профілактичного характеру реагує посередньо. Не приймає участі у програмі диференційованого впливу на засуджених. На профілактичному обліку не перебуває.
У відношенні до засуджених не конфліктний, підтримує стосунки із засудженими спрямованості.
З намірами на життя після звільнення з місць позбавлення волі не визначився.
Відповідно до ч.2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Доведення засудженим свого виправлення означає досягненням ним такого стану, за якого від даного засудженого не доводиться очікувати вчинення у майбутньому нових злочинів.
Сумлінна поведінка, поряд з іншими ознаками, характеризується, у тому числі, дотриманням засудженим режиму відбування покарання та виконанням покладених на нього законом обов`язків, стримуванням від порушень режиму відбування покарання та від порушень правил внутрішнього розпорядку.
У пункті 17 постанови Пленуму Верховного суду України Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким № 2 від 26.04.2002 роз`яснено, що оскільки судовий розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії або служби у справах неповнолітніх по суті внесеного подання. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.
З характеризуючих матеріалів щодо засудженого ОСОБА_5 вбачається, що він характеризується посередньо, не працевлаштований, у зв`язку з небажанням працювати не виконує передбачені законом вимоги установи.
Отже, засуджений ОСОБА_5 не довів сумлінною поведінкою і ставленням до праці своє виправлення і щодо нього не може бути застосовано ст. 81 КК України, а саме - умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
З огляду на викладене, суд вважає, що заява засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 537,539 КПК України, суд, -

постановив:

У задоволенні заяви засудженому ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовити.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Миколаївської області через Миколаївський районний суд Миколаївської області протягом 7 днів.

Суддя ОСОБА_1

18.08.2016