АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/595/16 Справа № 200/7482/16-к Слідчий суддя - ОСОБА_1 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2016 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

судді доповідача ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі апеляційного суду, апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , діючої в інтересах ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду Дніпропетровської області від 25 квітня 2016 року, якою було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під варту, щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася в м. Одесі, громадянки України, працюючої телеграфістом у ПАТ «Укрзалізниця», мешкаючу за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України,
за участю:

прокурора ОСОБА_8 ,
підозрюваної ОСОБА_7 ,
захисника підозрюваної адвоката ОСОБА_6 ,
слідчого ОСОБА_9 ,

ВСТАНОВИЛА:
Вказаною ухвалою було задоволено клопотання слідчого СВ УСБ України у Дніпропетровській області ОСОБА_9 , погодженого з прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_8 , та щодо ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з моменту затримання до 09 год. 30 хв. 22 червня 2016 року.

Мотивуючи своє рішення слідчий суддя вказав, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється в інкримінованому кримінальному правопорушенні, та у зв`язку із доведеністю наявних ризиків переховування від органів досудового розслідування або суду. Оскільки підозрювана не має місця мешкання в Дніпропетровську, а також те, що вона з метою уникнення відповідальності за вчинене, разом з чоловіком вже намагалась виїхати за межі України, те, що підозрювана може спотворити бо приховати речі чи документи, які мають істотне значення для досудового розслідування, а також враховуючи, що не всі слідчі дії виконано та не вилучено усі можливі докази, слідчий суддя прийшов до висновку в необхідності застосування до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В апеляційній скарзі :
Адвокат просить поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки вважає що апеляційну скаргу вона подала у визначений законом строк, а саме 29 квітня 2016 року, на підтвердження чого подала копії документів, які на її думку ці обставини підтверджують.

Вважає постановлену ухвалу незаконною, необґрунтованою, а викладені в ній висновки такими, що не відповідають фактичним обставинам.

В обґрунтування своїх доводів зазначає, що на її думку слідчим та прокурором, окрім їх пояснень, не було надано слідчому судді жодних доказів на підтвердження того, що ОСОБА_7 не має місця мешкання в м. Дніпропетровську та щодо намагань виїхати за межі України разом з її чоловіком. Разом з цим зазначає, що прямування ОСОБА_7 з м. Одеси до м. Києва не є підставою вважати обґрунтованими її намагання виїхати за межі України.

На думку захисника також недоведений і зазначений ризик щодо можливості приховування та спотворення речей чи документів, які мають істотне значення для кримінального провадження, а також і твердження слідчого про те, що не всі слідчі дії виконані, а відповідно і не всі докази вилучені. Вважає, що слідчому судді не було надано доказів на підтвердження намірів органу досудового розслідування щодо відшукання та виявлення таких доказів, а слідчим суддею залишено без уваги той факт, що обшук за місцем мешкання ОСОБА_7 вже проведено.

Вважає, що слідчим суддею не враховано те, що ОСОБА_7 фотографувала документацію ПАТ «Укрзалізниці» і запобігти цьому можливо було не тільки за допомогою тримання під вартою, а і шляхом застосувавши відсторонення від посади, а слідчим суддею не було з`ясовано можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу. Також не враховано відомостей, які характеризують особу підозрюваної, а доводи сторони захисту щодо викладених обставин належним чином не перевірено.

На думку захисника, затримання ОСОБА_7 є незаконним, оскільки органом досудового розслідування не доведено того, що в день затримання підозрюваної нею вчинилися дії, які мають ознаки інкримінованого злочину, а від так, в протоколі про її затримання невірно зазначено, що ОСОБА_7 затримано безпосередньо після вчинення злочину, тобто в порядку визначеному ст. 208 КПК України. Також зазначає, що в самому протоколі відсутня дата його складання, не зазначені очевидці злочину. Викладене на думку захисника свідчить про порушення ЗАКОНУ при затриманні підзахисної, а саме затримання мало відбуватися тільки з дозволу слідчого судді. Вважає, що при затриманні підозрюваної було порушено її право на захист, оскільки з моменту затримання ОСОБА_7 до повідомлення про підозру минуло більше доби та посилається на практику Європейського суду з прав людини з цього приводу.

Захисник також вважає, що всі вищевказані обставини слідчим суддею не були перевірені належним чином, не вжито заходів для поновлення порушених прав, також вважає, що слідчим суддею було невірно визначено строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,- замість 60 діб, невірно визначено строк- 61 доба.

Просить поновити строк на апеляційне оскарження, перевірити законність затримання ОСОБА_7 та позбавлення права доступу до захисту з моменту затримання, скасувати ухвалу слідчого судді та відмовити в задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши суддю - доповідача, думку прокурора, який просив залишити ухвалу слідчого судді без змін, а апеляцію прокурора - без задоволення, думку захисника ОСОБА_6 , її підзахисної ОСОБА_7 , які просили задовольнити апеляційну скаргу, скасувати ухвалу слідчого судді та відмовити слідчому в задоволенні клопотання, вивчивши та перевіривши наявні матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, та думку осіб в судовому засіданні, колегія суддів дійшла до наступного.
Згідно статті 5 Конвенції про захист прав людини та основних свобод гарантує кожному право на свободу та особисту недоторканість.

Згідно ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Згідно вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

Судове рішення стосовно обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має містити як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, врахування особи винного та інших обставин (ризиків, наведених у ч. 1 ст. 177 КПК України).

Апеляційним переглядом встановлено, що 08 лютого 2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000020 були внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення, за ознаками за ч. 1 ст. 258-3 КК України.

Ухвалою слідчого судді було задоволено клопотання слідчого СВ УСБ України у Дніпропетровській області ОСОБА_9 від 25.04.2016 року, погодженого з прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_8 , та щодо ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з моменту затримання до 09 год. 30 хв. 22 червня 2016 року.

Мотивуючи своє рішення слідчий суддя вказав, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється в інкримінованому кримінальному правопорушенні, та у зв`язку із доведеністю наявних ризиків переховування від органів досудового розслідування або суду. Оскільки підозрювана не має місця мешкання в Дніпропетровську, а також те, що вона з метою уникнення відповідальності за вчинене, разом з чоловіком вже намагалась виїхати за межі України, те, що підозрювана може спотворити бо приховати речі чи документи, які мають істотне значення для досудового розслідування, а також враховуючи, що не всі слідчі дії виконано та не вилучено усі можливі докази, слідчий суддя і прийшов до висновку в необхідності застосування до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Перевіривши наявні матеріали, колегія суддів вважає за можливе задовольнити клопотання адвоката про поновлення строку на апеляційне оскарження вказаної ухвали, оскільки апеляційну скаргу вона подала у визначений законом строк, а саме 29 квітня 2016 року, на підтвердження чого надала копію квитанції та відповідні пояснення.

Розглядаючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів зазначає, що відповідно до статті 184 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про застосування запобіжних заходів подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, і повинно містити: короткий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, в якому підозрюється або обвинувачується особа; правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; виклад обставин, що дають підстави підозрювати, обвинувачувати особу у вчиненні кримінального правопорушення, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини; посилання на один або кілька ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу; виклад обставин, на підставі яких слідчий, прокурор дійшов висновку про наявність одного або кількох ризиків, зазначених у його клопотанні, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини; обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів; обґрунтування необхідності покладення на підозрюваного, обвинуваченого конкретних обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу. Під час розгляду клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний встановити чи доводять, надані сторонами кримінального провадження, докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, а також, врахувати обставини, передбачені ст. 178 КПК України.

Перевіркою наявних встановлено, що вказані вимоги Закону виконані належним чином.

Так, слідчим суддею правильно встановлено, що ОСОБА_10 обгрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за ознаками за ч. 1 ст. 258-3 КК України, є доведеними наявні ризики переховування її від органів досудового розслідування або суду, підозрювана не має місця мешкання в Дніпропетровську, а також обгрунтованно вказав, що вона з метою уникнення відповідальності за вчинене, разом з чоловіком вже намагалась виїхати за межі України, те, що підозрювана може спотворити бо приховати речі чи документи, які мають істотне значення для досудового розслідування. Про намагання підозрюваної виїхати за межі України свідчать пояснення її чоловіка, а також наявність при затриманні закордонного паспорту, документів про закінчення учбових закладів.

В зв`язку з цим, доводи адвоката про те, що ОСОБА_7 разом з чоловіком намагалися поїхати з м. Одеса до м. Києва на свята відпочити, та не мали наміру покинути територію України - є недоречними.

Також слідчий суддя вірно врахував, що не всі слідчі дії виконано та не вилучено усі можливі докази. Були судді відомі і дані щодо особи підозрюваної, її сімейного стану та стану здоровя близьких родичів. Крім цього, перевіркою матеріалів встановлено, що слідчий суддя, належним чином зясував наявність доказів на підтвердження заявлених ризиків, та обгрунтовано дійшов висновку про їх реальне існування

А тому доводи апелянта про неналежний судовий розгляд та не дослідження, неврахування даних про особу підозрюваної, задоволенню також не підлягають.

Приймаючи до уваги вищевикладене, слідчий суддя обгрунтовано прийшов до висновку щодо необхідності застосування до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та враховуючи характер інкримінованого злочину, вірно вказав про неможливість внесення застави.

Ухвала слідчого судді є належно вмотивованою та обґрунтованою і будь-яких підстав для застосування до ОСОБА_7 більш мякого запобіжного заходу, ніж застосував слідчий суддя, колегія суддів. не вбачає.

Що ж стосується доводів захисника про неточність обрахування в ухвалі 2 місячного терміну дії запобіжного заходу, то з даного приводу, апеляційна скарга підлягає задоволенню, остільки строк застосування запобіжного заходу повинен обчислюватися з моменту фактичного затримання підозрюваної особи. З наявних матеріалів видно, що ОСОБА_7 була фактично затримана о 13 годині 23 квітня 2016 року під час виїзду з м. Одеса до м. Київ. Слідчий же суддя в ухвалі помилково вказав, що підозрювана була затримана о 9 год30 хв. 24 квітня 2016 року, та відповідно визначив термін застосування запобіжного заходу не 60 діб, а 61 добу, що не може бути визнано законним.

Згідно ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді, суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін або скасувати ухвалу та постановити нову ухвалу.

В зв`язку з цим, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу адвоката задовольнити частково, скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову, якою задовольнити клопотання слідчого, та враховуючи обґрунтованість підозри обвинуваченої в інкримінованому кримінальному правопорушенні, яке відноситься до категорії особливо тяжких, реальну наявність ризиків переховування від органів досудового розслідування або суду, намагання виїхати за межі України, можливістю підозрюваної спотворити бо приховати речі чи документи, які мають істотне значення для досудового розслідування, а також виходячи з того, що не всі слідчі дії виконано та не вилучено усі можливі докази, - приходить до висновку про необхідність застосування до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб, без надання можливості щодо внесення застави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:
Поновити адвокату ОСОБА_6 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Бабушкінського районного суду Дніпропетровської області від 25 квітня 2016 року.

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , діючої в інтересах ОСОБА_7 , - задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду Дніпропетровської області від 25 квітня 2016 року, якою було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під варту щодо ОСОБА_7 , - скасувати та постановити нову, якою клопотання слідчого СВ УСБ України у Дніпропетровській області ОСОБА_9 , погодженого з прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_8 - задовольнити.

Застосувати щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, до 21 червня 2016 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_11