Справа № 173/915/16-к
Номер провадження 1-кп/173/110/2016
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
підготовчого судового засідання
26 липня 2016 р.

Верхньодніпровський районний суд
Дніпропетровської області
У складі: Головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
за участю прокурора - ОСОБА_3
обвинуваченого - ОСОБА_4
адвоката - ОСОБА_5
потерпілої - ОСОБА_6
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Верхньодніпровську кримінальне провадження №0000296 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України,
В С Т А Н О В И В:
В провадження Верхньодніпровського районного суду надійшов затверджений обвинувальний акт та додані до нього документи за обвинуваченням ОСОБА_4 , за підозрою у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.
У підготовчому судовому засіданні прокурор вважає за можливе призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту. Заявив клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого, посилаючись на те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілу, вчиняти інші злочини.
Обвинувачений не заперечує проти призначення кримінального провадження до судового розгляду. Щодо заявленого прокурором клопотання покладається на думку суду.

Захисник не заперечує проти призначення кримінального провадження до судового розгляду. Проти клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу заперечує та просить змінити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на більш м`який.

Потерпіла ОСОБА_6 не заперечує проти призначення кримінального провадження до судового розгляду. Щодо заявленого клопотання прокурора, просить продовжити обвинуваченому строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Вислухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього документи відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , суд приходить до наступних висновків.
Дане кримінальне провадження підсудне Верхньодніпровському районному суду Дніпропетровської області.
В той же час, у відповідності до п.1, п.2 ч.1 ст.91 КПК України у кримінальному провадженню підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення, а саме час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення; форма вини, мотив та мета вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.4 ст.110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення. Він повинен відповідати вимогам ст.291 КПК України та містити відомості зазначені в частині 2 цієї статті.

Відповідно до п.13 ч.1 ст.3 КПК України обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, передбаченому КПК України. Обвинувачений має право знати у вчиненні якого кримінального правопорушення його обвинувачують, а тому обвинувачення має бути чітким, зрозумілим, не повинно містити протиріч та неоднозначного тлумачення.

Однак, в обвинувальному акті відносно ОСОБА_4 фактичні обставини злочину, які прокурор вважає встановленими та формулювання обвинувачення викладене поверхнево та не конкретизовано.
Так, на думку суду, органами досудового розслідування не встановлено мотив та умисел обвинуваченого ОСОБА_4 в даній події.
Викладаючи суть скоєного ОСОБА_4 діяння, в обвинувальному акті орган досудового розслідування вказує, що в процесі розпиття алкогольних напоїв потерпілий ОСОБА_7 за допомогою ножа намагався нанести один удар в область голови ОСОБА_4 , який, захищаючись, схопив лівою рукою вказаний ніж і відвів від себе удар.
В подальшому, викладаючи суть скоєного, орган досудового розслідування, як раніше вказує суд, не встановивши при цьому мотиву та умислу подальших дій ОСОБА_4 , вказує, що обвинувачений наніс ножем, який взяв зі столу один удар потерпілому в праву частину грудної клітини ззаду, але при яких обставинах і сам механізм нанесення удару, органом досудового розслідування не встановлено. Крім того, не встановлено, який відрізок часу потерпілий ОСОБА_7 , після спричиненого йому тілесного ушкодження у вигляді проникаючого поранення в область правої грудної клітини, міг жити, чи його смерть настала раптово.
Згідно ст.373 КПК України за результатами розгляду кримінального провадження, судом ухвалюється виправдувальний або обвинувальний вирок. Приймаючи одне з зазначених рішень, відповідно до ч.3 ст.374 КПК України суд повинен мотивувати чи доведене обвинувачення, яке пред`явлене особі, чи ні. Отже, лише відповідність обвинувального акту вимогам ст.291 КПК України дасть можливість в подальшому суду поза будь яких сумнівів прийняте одне з передбачених ст.373 КПК України рішень.
За відсутності зазначених відомостей правильність формулювання обвинувачення є сумнівним та безумовно перешкоджає розгляду кримінального провадження по суті, а тому суд приходить до висновку про невідповідність обвинувальних актів відносно ОСОБА_4 вимогам ст.291 КПК України і вважає за необхідне повернути обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 прокурору для усунення вищезазначених недоліків.
Розглядаючи заявлене клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому, суд приходить до висновку, що воно підлягає задоволенню з наступних підстав.
Так, в судовому засіданні встановлено, що строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 закінчується 31 липня 2016 року о 22:10 годині.
Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Заслухавши думку учасників процесу щодо продовження запобіжного заходу, враховуючи те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, з метою недопущення переховування обвинуваченого від суду, незаконного впливу на потерпілу, вчинення ним інших злочинів, суд приходить до висновку, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого під час розгляду справи та обвинуваченому ОСОБА_4 необхідно продовжити раніше обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів.
Керуючись ст. 291, 314 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Обвинувальний акт по кримінальному провадженню № 0000296 за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч.2 ст.121 КК України повернути прокурору Верхньодніпровського відділу Жовтоводської місцевої прокуратури, для усунення виявлених недоліків.
Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на строк 60 днів, тобто з 31 липня 2016 року до 29 вересня 2016 року до 22:10 години включно.

Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області в 7-денний строк з дня проголошення, в частині повернення обвинувального акту, в частині продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: