справа № 208/1493/16-к
№ провадження 1-кп/208/299/16
УХВАЛА

14 квітня 2016 р. м. Дніпродзержинськ
Заводський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області, у складі:
головуючого, судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю: прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
перекладача - ОСОБА_6
потерпілої ОСОБА_7
в с т а н о в и в:
В ході підготовчого судового засідання, судом на виконання вимог ст.ст.314, 315 КПК України, встановлюється наявність або відсутність підстав для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-5 частини третьої статті 314 КПК України.
В підготовчому судовому засіданні прокурор зазначив про відсутність підстав для прийняття рішень, передбачених п.п.1-4 ст. 314 КПК України та висловив думку про можливість призначення даного кримінального провадження до судового розгляду, та розгляду справи у відкритому судовому засіданні, суддею одноособово.
Потерпіла ОСОБА_7 також висловила думку про можливість призначення даного кримінального провадження до судового розгляду, та розгляду справи у відкритому судовому засіданні.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 заявив клопотання, яке було підтримано обвинуваченим, про необхідність повернення обвинувального акту по кримінальному провадженню щодо ОСОБА_4 прокурору.
В обгрунтування свого клопотання захисник зазначив про наступне:
- у обвинувальному акті вказані не підтверджені відомості щодо громадянства ОСОБА_4 та його освіті;
- обвинувальний акт складено слідчим 04.07.2015 року, а затверджений прокурором 10.03.2016 року, тобто обвинувальний акт складено слідчим за 10 місяців до його затвердження прокурором;
- 28.08.2015 року слідчий, виносячи постанову про залучення перекладача, керувався ст.ст. 40,44,110 КПК України, тобто нормами, які до залучення перекладача не мають жодного відношення. Тобто перекладач приймав участь у справі безпідставно, а постанова про залучення перекладача не відповідає нормам діючого законодавства.
- В постанові слідчого про залучення перекладача зазначено про те, що ОСОБА_4 не володіє українською мовою, а тому призначено перекладача з української на російську мову. Між тим ОСОБА_4 в російській школі не навчався, а тому рівень володіння російською мовою, не дозволяє йому в повній мірі забезпечити свій захист від пред`явленого йому обвинувачення.
- Органом досудового слідства не були вручені ОСОБА_4 процесуальні документи, його рідною мовою, а саме арабською, таким чином під час досудового розслідування були порушені права обвинуваченого, передбачені ст. 29 КПК України.
Вислухавши думку прокурора, а також думку захисника обвинуваченого та самого обвинуваченого, потерпілої, вивчив матеріали обвинувального акту, додатки до обвинувального акту, суд приходить до наступного:
Згідно до частини третьої статті 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення:
1) затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 КПК України;
2) закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу;
3) повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам КПК України;
4) направити обвинувальний акт клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження;
5) призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.
Як було зазначено вище, відповідно до вимог п.3 ч.3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути прокурору обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам закону.
Відповідно до ч.4 ст. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування і має містити відомості зазначені в ч.2 ст. 291 КПК України.
Із вимог ч.2 ст. 291 КПК України випливає, що обвинувальний акт повинен обов`язково містити відомості, які передбачені п.п 1-9 цієї частини вказаної статті.
Згідно до п. 2 ч.2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити анкетні відомості обвинуваченого ( прізвище, ім`я по батькові, дата та місце народження, місце проживання громадянство).
Відповідно до анкетних даних обвинуваченого, зазначених в обвинувальному акті, ОСОБА_4 народився в місті Палестина, є особою без громадянства, має середню освіту.
Між тим, в підготовчому судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_8 , це держава, а не місто де народився обвинувачений, як зазначено у обвинувальному акті, і не зазначено місто де народився обвинувачений, що свідчить про те, що під час досудового розслідування в достатній мірі не з`ясовані дані особи обвинуваченого.
Відповідно до ч.1 ст. 29 КПК України, кримінальне провадження здійснюється державною мовою. Сторона обвинувачення, слідчий суддя та суд складають процесуальні документи державною мовою.
Відповідно до ст. 10 Конституції України та ст. 6 Закону України
« Про засади держаної мовної політики», державною мовою в України є українська мова.
Відповідно до ч.2 ст. 29 КПК України, особа повідомляється про підозру у вчиненні кримінального правопорушення державною мовою або будь-якою мовою, якою вона достатньо володіє для розуміння суті підозри у вчиненні кримінального правопорушення.
Відповідно до ч.3 ст. 29 КПК України, слідчий суддя, суд, прокурор, слідчий забезпечують учасникам кримінального провадження, які не володіють чи недостатньо володіють державною мовою, а саме українською мовою право давати показання, заявляти клопотання і подавати скарги, виступати в суді рідною мовою або іншою мовою, якою вони володіють, користуючись у разі необхідності послугами перекладача в порядку, передбаченому КПК України.
Відповідно до чинного законодавства, обов`язок залучення перекладача для осіб, які не володіють, чи недостатньо володіють державною мовою, покладається на слідчого суддю, суд, прокурора та слідчого.
Відповідно реєстру матеріалів кримінального провадження, доданого до обвинувального акту, та постанови слідчого, який проводив досудове розслідування по даному провадженню, наданого суду захисником обвинуваченого, 28.08.2015 року слідчим СВ Заводського РВ Дніпродзержинського МУ ГУМВС України в Дніпропетровській області по даному кримінальному провадженню залучено перекладача ОСОБА_6 .
Як вбачається із змісту зазначеної постанови, підставою для залучення по даному провадженню перекладача, явилося те, що ОСОБА_4 , якому повідомлено про підозру, не володіє українською мовою у достатній мірі, у зв`язку із чим виникла необхідність у залучені до кримінального провадження перекладача з української на російську мову, якою володіє ОСОБА_4 .
Тобто відповідно до постанови про залучення по даному провадженню перекладача, перекладача по даному провадженню було залучено 28.08.2015 року.
Між тим, відповідно обвинувального акту та реєстру матеріалів кримінального провадження, доданого до обвинувального акту, ОСОБА_4 було повідомлено про підозру 04.07.2015 року, тобто ще до того, як по даному провадженню був залучений перекладач, а отже ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення державною мовою, тобто українською мовою, якою він не володіє, за відсутністю перекладача.
Таким чином, при повідомленні ОСОБА_4 про підозру, було порушено вимоги ст.ст. 29, 68 КПК України, а саме права підозрюваного, як особи, яка не володіє мовою судочинства, про його повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення мовою, якою він достатньо володіє.
Крім того, відповідно до Кримінального - процесуального кодексу України, документи кримінального провадження, які за КПК вручаються особі, також перекладаються на мову, якою володіє особа.
Відповідно до вимог ст. 293 КПК України, одночасно з переданням обвинувального акту до суду, прокурор зобов`язаний під розписку надати копію обвинувального акту та копію реєстру матеріалів досудового розслідування підозрюваному та його захиснику.
Тобто враховуючи вище зазначені вимоги, на прокурора покладено обов`язок надати підозрюваному копію обвинувального акту та копію реєстру матеріалів досудового розслідування перекладені на мову, якою він володіє.
Між тим, в тих матеріалах, які надійшли до суду, відсутній обвинувальний акт, перекладений на мову, якою володіє ОСОБА_4 , а із розписки ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 про отримання копії обвинувального акту та копії реєстру матеріалів досудового розслідування не вбачається, чи викладені вище зазначені документи мовою, якою володіє підозрюваний.
2. Як було зазначено вище, відповідно до ч.2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт повинен обов`язково містити відомості, які передбачені п.п 1-9 цієї частини вказаної статті.
Зокрема, відповідно до п. 5 ч.2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити такі відомості, а саме: виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті ( частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формування обвинувачення, яке має бути логічним та конкретним, виходячи з об`єктивно встановлених обставин кримінального правопорушення.
При цьому, згідно положень ч.1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягає доказуванню подія кримінального правопорушення: час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення та інші обставини, що мають значення для кримінального правопорушення.
Між тим, як вбачається з обвинувального акту, у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, а саме у відкритому викраденні чужого майна (грабіж) поєднаному із застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, зазначених вимог закону дотримано не було.
Так, відповідно до обвинувального акту, складеному 10.03.2016 року слідчим СВ Заводського ВП Дніпродзержинсько ВП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 та затвердженим прокурором Дніпродзержинської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_10 :
19 червня 2015 року, приблизно о 21 годині, у ОСОБА_11 , який знаходився в квартирі АДРЕСА_1 , виник умисел, спрямований на відкрите, із застосовуванням насильства, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої, викрадання майна ОСОБА_7 , яке знаходилося у вищезазначеної квартирі.
Реалізуючі, свій протиправний умисел, усвідомлюючи свій протиправний та відкритий характер свого діяння , з метою придушення волі ОСОБА_7 до супротиву, ОСОБА_11 , знаходячись разом з ОСОБА_7 у ванній кімнаті квартири АДРЕСА_1 , схопив ОСОБА_7 за шию та змусив останню лягти на підлогу, застосувавши таким чином до ОСОБА_7 насильство, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої, ОСОБА_11 придушив волю ОСОБА_7 до супротиву. Продовжуючи реалізовувати свій протиправний умисел, ОСОБА_11 підійшов до ОСОБА_7 та рукою зірвав з її шиї ланцюжок та підвіску.
У подальшому, продовжуючи реалізовувати свій протиправний умисел, скориставшись тим, що внаслідок застосування до ОСОБА_7 насильства, що не є небезпечним для її життя та здоров`я, остання не чинить опору протиправним діям, ОСОБА_11 , розуміючи, що самостійно не зможе винести із зазначеної квартири чуже майно, телефоном викликав до зазначеної квартири ОСОБА_4 , при цьому пояснивши йому ціль його візиту, а саме те, що він буде викрадати чуже майно. ОСОБА_12 на вищезазначене погодився. Таким чином ОСОБА_4 та ОСОБА_13 вступили у злочинну змову з метою відкритого викрадання чужого майна.
Прийшовши до квартири АДРЕСА_1 , діючи спільно, умисно, розподіливши ролі згідно заздалегідь розробленому плану, спираючись на підтримку одне одного, розуміючи та бажаючи настання суспільно - небезпечних наслідків, розуміючи, що їх дії помічені ОСОБА_7 , тобто усвідомлюючи відкритий характер свого діяння, продовжуючи застосувати до ОСОБА_7 насильство, що не є небезпечним для її життя та здоров`я, з метою продовження придушення волі останньої до супротиву, ОСОБА_12 разом з ОСОБА_11 викрали із зазначеної квартири майно, що належить ОСОБА_7 ……..
Як було зазначено вище, ОСОБА_12 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, саме у відкритому викраденні чужого майна (грабіж) поєднаному із застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, зазначених вимог закону дотримано не було.
Між тим, в обвинувальному акті не зазначено, коли саме ОСОБА_4 прийшов до квартири АДРЕСА_1 , з якої, відповідно до обвинувального акту, було вчинено викрадення майна потерпілої ОСОБА_7 , тобто не зазначена дата та час вчинення кримінального правопорушення безпосередньо ОСОБА_14 .
Крім того, при викладенні фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правової кваліфікації кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті ( частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формування обвинувачення ОСОБА_4 , в обвинувальному акті не розкрита об`єктивна сторона кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, а саме в чому полягало насильство, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої з метою продовження придушення волі останньої до супротиву, яке було застосовано до потерпілої з боку ОСОБА_4 та ОСОБА_15 , в чому полягало розподіл ролей останніх та розроблений ОСОБА_4 та ОСОБА_16 план з метою вчинення кримінального правопорушення.

Тобто, як вбачається з обвинувального акту, формування обвинувачення ОСОБА_4 є неконкретним і не містить обставин, що підлягають доказуванню, відповідно до ст. 91 КПК України, що унеможливлює якісно і в повній мірі здійснити захист від пред`явленого обвинувачення, що істотно порушує право особи на захист.
Суд, вважає, що вище вказані порушення вимог кримінального процесуального закону, які грубо порушують права підозрюваного є істотними, унеможливлюють якісно і в повній мірі здійснити обвинуваченим захист від пред`явленого обвинувачення, що істотно порушують право особи на захист.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, щодо невідповідності обвинувального акту вимогам чинного законодавства, а також те, що вище зазначені недоліки не дають суду підстав для призначення кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч.2 ст. 186 КК України, до судового розгляду.
Враховуючи вище зазначене, суд приходить до висновку, що невиконання зазначених вимог кримінального процесуального закону при складанні обвинувального акту, є підставою для повернення обвинувального акту керівнику прокуратури Дніпродзержинської місцевої прокуратури Дніпропетровської області для усунення вище зазначених недоліків.
На підставі вище зазначеного та керуючись вимогами ст. 291, п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України суд -
У Х В А Л И В :
Раніше обраний ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою залишити без зміни.
Встановити строк для усунення виявлених недоліків терміном один місяць.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області, через суд першої інстанції, протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1