Справа № 199/3866/16-к
УХВАЛА
01.06.2016 року м. Дніпропетровськ

Слідчий суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання органу досудового розслідування про накладення арешту на майно,

В С Т А Н О В И В:
Прокурор Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 Дніпропетровської області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, про накладення арешту на нерухоме майно яке розташоване за адресою АДРЕСА_1 .

Клопотання обґрунтовується тим, що у провадженні СВ Амур-Нижньодніпровському відділенні поліції Дніпропетровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області знаходиться кримінальне провадження за № 0002176 від 30.09.2014 року за фактом шахрайських дій з боку організованої групи, які шляхом обману, з використанням підроблених документів, заволоділи об`єктами нерухомого майна, чим спричинили потерпілим, в тому числі потерпілій ОСОБА_4 , яка є спадкоємцем після смерті ОСОБА_5 , чим спричинили збитки у великому розмірі.

У ході ведення досудового розслідування було встановлено гр. ОСОБА_6 , який повідомив, що він є представником за довіреністюгр. ОСОБА_5 з питань переведення належної їй на праві власності квартири за адресою: АДРЕСА_1 , з житлового фонду у нежитловий.

Відповідно до пояснень гр. ОСОБА_6 встановлено, вказана довіреність посвідчена приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу, ОСОБА_7 та видана без права передоручення.

Так, на підставі вказаної довіреності 10.08.2015, в приміщенні реєстраційної служби ДМУЮ, гр. ОСОБА_6 отримав правовстановлюючі документи на ім`я гр.. ОСОБА_5 на нежитлове приміщення, за адресою: АДРЕСА_1 , а саме свідоцтво про право власності на нерухому майно 42013699 від 10.08.2015 року, витяг з державного реєстру на нерухоме майно про реєстрацію права власності 42014850 від 10.08.2015 року (ЕКВ 278164), наразі вказані документи і досі знаходяться на зберіганні в гр.. ОСОБА_6 ..

У ході розмови гр. ОСОБА_6 з помічником гр. ОСОБА_5 чоловіком на ім`я ОСОБА_8 , останній повідомив, що гр. ОСОБА_5 з 26.06.2015 року перебуває в м. Москва РФ на лікуванні.

У ході досудового розслідування було встановлено, що гр. ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Москва.

Крім того встановлено , що 12.12.2015 року у приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_9 , було укладено договір купівлі-продажу нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідно до умов вказаного договору ОСОБА_5 , яка на дату укладення договору померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , від імені якої діяв гр.. ОСОБА_10 , продає вказане майно гр.. ОСОБА_11 ..

В подальшому, 12.12.2015 гр. Швидкий продає спірне нежитлове приміщення гр. ОСОБА_12 , зазначений правочин був здійснений у нотаріуса ОСОБА_9

16.12.2015, у приватного нотаріуса ОСОБА_13 , гр. ОСОБА_14 1978 р.н. оформив приватну іпотеку та подав заяву про заборону відчуження приміщення.

Тобто,у ході досудового розслідування було встановлено факт заволодіння, шляхом обману, майном гр. ОСОБА_5 .

Досудовим розслідуванням встановлено, що довіреність від імені ОСОБА_5 на ім.»я гр.. ОСОБА_10 , видана нотаріусом м. Москва, ОСОБА_15 14.07.2015 року, тобто в той час, коли ОСОБА_5 знаходилась на території України, та не мала фізичної можливості підписати вказану довіреність, що також підтверджується показами потерпілої ОСОБА_4 .

З показів потерпілої ОСОБА_4 , що є рідною сестрою гр.. ОСОБА_5 встановлено, що ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та станом на 14.07.2015 року, тобто на дату видачі довіреності гр.. ОСОБА_5 перебувала на території України, і лише 29.07.2015 року була доставлена до лікарні м. Москва РФ в тяжкому стані, що не уможливлювало її участь у здійсненні будь-яких правочинів. Також потерпіла вказала, що підпис від імені ОСОБА_5 в довіреності від 14.07.2015 року належить не їй а іншій особі, що також підтверджується висновком експерта від 01.04.2016 року за №12/1.1-261.

У ході досудового розслідування було проведено тимчасовий доступ до документів, що перебувають у володінні приватного нотаріуса ОСОБА_9 , яка 12.12.2015 року посвідчила договір купівлі-продажу нежитлового приміщення, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 .

У ході вивчення матеріалів, що стали підставою для укладення вказаного договору було виявлено свідоцтво про право власності на нерухоме майно 42013699 від 10.08.2015 року ( НОМЕР_1 ), витяг з державного реєстру на нерухоме майно про реєстрацію права власності 42014850 від 10.08.2015 року (ЕКВ 278164).

Відповідно до висновку експерта від 07.01.2016 року на №12/2.1/2.3-262 в банку свідоцтва про право власності на нерухоме майно (індексний номер 42013699 від 10.08.2015 року) змінено первинний зміст шляхом підчистки серійного номеру з подальшим внесенням нових буквенно-цифрових записів. В місті розміщення букв серій «СТА» видалені букви «СТА». В місті розміщення першої цифри «2» та цифри «1» в цифровому записі «232715» вірогідно видалені фицни «9». В місті розміщення цифри «5» видалена цифра «1».

В бланку витягу з державного реєстру .речових прав на нерухоме майно про реєстрацію право власності (ідентифікаційний номер від 10.08.2015 року) змінено первинний зміст шляхом підчистки серійного номеру з подальшим внесенням нових буквенно-цифрових записів. В місті розміщення серійного номера «ЕКВ278164» раніше знаходився серійний номер «ЕКВ276132».

Тобто, як встановлено досудовим розслідування ОСОБА_10 ,для укладання угоди, використав підроблені документи, а саме: довіреність від імені ОСОБА_5 на ім`я гр.. ОСОБА_10 видану нотаріусом м. Москва, ОСОБА_15 14.07.2015 року, свідоцтво про право власності на нерухоме майно, витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію право власності.

У зв`язку з тим, існує реальна загроза привласнення і розтрати зазначеного нерухомого майна, з боку осіб причетних до вчинення злочину, і в інший спосіб забезпечення належного зберігання речових доказів стороною кримінального провадження, та фактичне позбавлення сторонніх осіб можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном, на теперішній час не має можливості.

Судом досліджено додані до клопотання документи та заслухано прокурора ОСОБА_3 .

Клопотання про арешт майна на підставі ч. 2 ст. 172 КПК України розглянуте за відсутності власника майна, оскільки це необхідно для забезпечення арешту майна.

Суд виходить з того, що згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

За ч. 2 ст. 170 КПК України, слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу.

Відповідно до п. 3 ст. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони є предметом кримінального правопорушення.

Встановлено, що зазначене слідчим нерухоме майно є предметом кримінального правопорушення, тобто відповідає критеріям, зазначеним у частині другій статті 167, тому з метою забезпечення повного, всебічного, та неупередженого розслідування кримінального провадження необхідно накласти арешт на зазначену квартиру. Це дасть можливість на час досудового слідства зберегти майно, яке є предметом кримінального правопорушення, за яким розпочато досудове розслідування.
Таке обмеження права власності є розумним та співмірним завданням кримінального провадження, і найменш обтяжливим способом арешту майна є заборона ним розпоряджатися.
На підставі викладеного, клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 170-173, 309 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:
Накласти арешт на нерухоме майно яке розташоване за адресою АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_11 , заборонивши розпорядження вказаним нерухомим майном.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дні проголошення ухвали.

Головуючий: