Ухвала іменем україни 12 квітня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
переглянула в судовому засіданні вирок Гусятинського районного суду Тернопільської області від 08 липня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Тернопільської області від 07 жовтня 2015 року за касаційною скаргою захисника ОСОБА_6 щодо ОСОБА_7 .

Вироком Гусятинського районного суду Тернопільської області від 08 липня 2015 року засуджено:

ОСОБА_7 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Глібів Гусятинського району, громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого,

- за п. 6 ч. 2 ст. 115 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 14 років із конфіскацією усього майна, що належить йому на праві власності;
- за ч. 4 ст. 187 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років із конфіскацією усього майна, що належить йому на праві власності.
- за ч. 3 ст. 185 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначено покарання у виді позбавлення волі на строк 14 років із конфіскацією усього майна, що належить йому на праві власності.

За ч. 2 ст. 309 КК ОСОБА_7 виправдано.

Ухвалою Апеляційного суду Тернопільської області від 07 жовтня 2015 року зазначений вирок в порядку ч. 2 ст. 404 КПК України змінено, виключено з його мотивувальної частини посилання на показання ОСОБА_7 під час обрання йому запобіжного заходу, обтяжуючу покарання обставину нетверезий стан, та дані протоколу додаткового огляду від 08 червня 2014 року, а в решті цей же вирок залишено без зміни.
Як встановив суд, ОСОБА_7 01 червня 2014 року, біля 10 год., діючи умисно, з метою повторного вчинення крадіжки чужого майна, зайшов на територію, де розташовані складські приміщення СФНВГ "Коваль", у с. Васильківці Гусятинського району, та, витиснувши привідчинене вікно складу СФНВГ "Коваль", проник до приміщення, потім вибив ногою вхідні двері приміщення охорони і проник до нього, звідки таємно викрав телевізор марки 5Т-ТУ 2108 вартістю 1600 гривень та телевізійний тюнер вартістю 209 грн. 35 коп., що належать ОСОБА_8 , чим спричинив потерпілій матеріальну шкоду на суму 1809 грн. 35 коп.
Крім того, 07 червня 2014 року, приблизно о 7 год. ОСОБА_7 разом зі своєю знайомою ОСОБА_9 та гр. ОСОБА_10 , перебуваючи у житловому будинку ОСОБА_9 , що у с. Нижбірок Гусятинського району Тернопільської області, розпивали спиртні напої. Після 9 год. ОСОБА_7 та ОСОБА_10 пішли додому останнього у тому ж селі, де продовжили удвох вживати спиртне. Після розпиття спиртного ОСОБА_7 побачив вітальню кімнату, двері у яку були зачинені, тоді у ОСОБА_7 виник намір потрапити у вітальну кімнату з метою заволодіння грошима. Для цього він розбив скло у дверях вітальної кімнати, просунув у середину руку і відчинив двері та проник до неї. Зайшовши у вітальну кімнату він почав шукати гроші і в шухляді шафи в білизні знайшов їх біля 3 тисяч гривень. Побачивши гроші, у нього виник умисел на заволодіння вказаними коштами шляхом здійснення нападу на ОСОБА_10 , який зайшов у вітальню, із застосуванням ножа, який знаходився у приміщенні кухні.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 пішов у приміщення кухні, де зі столу взяв у праву руку кухонний ніж, повернувся у вітальну кімнату та наніс зазначеним ножем один удар ОСОБА_10 в ділянку лівої бокової поверхні шиї, після чого останній впав на підлогу обличчям вниз.

Своїми протиправними діями ОСОБА_7 умисно спричинив потерпілому тілесні ушкодження у вигляді рани на лівій половині чола, рани в лівій тім`яній ділянці та рани на лівій половині підборіддя; двох саден на чолі та садна на перехідній облямівці нижньої губи; крововиливів в м`які тканини лівої тім`яної ділянки (в проекції рани), правих тім`яної та скроневої ділянок голови; проникаючого поранення шиї (рани нижньої третини лівої передньо-бокової поверхні шиї, що проникає в м`які тканини шиї, з ушкодженням лівої частини щитовидної залози, стінки трахеї, правої внутрішньої яремної вени та правого грудинно-соскоподібного м`язу, з крововиливами в м`яких тканинах по ходу ранового каналу), які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки в момент заподіяння і від якого настала смерть ОСОБА_10 , тобто вчинив розбійний напад і вбивство останнього.

Досягнувши свого наміру, ОСОБА_7 викрав гроші потерпілого в сумі 3000 грн., після чого залишив місце скоєння злочину.

У касаційній скарзі захисник ОСОБА_6 , посилаючись на істотне порушення судами вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, порушує питання про скасування судових рішень в частині засудження ОСОБА_7 за п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК та призначення нового розгляду в суді першої інстанції, а також просить закрити кримінальне провадження за ч. 3 ст. 185 КК на підставі ч. 1 ст. 284 КПК у зв`язку з відсутністю події кримінального правопорушення. На обґрунтування своїх вимог зазначає, що суд першої інстанції в порушення вимог ст. 384 КПК, не роз`яснив засудженому його право про можливість розгляду кримінального провадження судом присяжних, а лише з`ясував його думку, чим порушив його право на захист. Стверджує про незаконний склад суду. Зазначає, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, посилається на однобічність та неповноту досудового та судового слідства. Вважає, що обвинувачення обґрунтовано на припущеннях та показах свідків, а також висновку судово-медичної експертизи, які є неналежними і недопустимими доказами і підлягають виключенню з вироку. Крім того, посилається на те, що затримання засудженого було проведено незаконно та з порушенням права на захист. Також захисник вказує, що суд апеляційної інстанції не надав оцінки всім доводам апеляційної скарги захисника.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника, який підтримав свою касаційну скаргу, пояснення прокурора, який просив скаргу захисника залишити без задоволення, а судові рішення - без зміни, перевіривши матеріали кримінального провадження й обговоривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга захисника не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Відповідно до вимог ст. 438 КПК України підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення й особі засудженого.
Згідно ст. 434 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального й процесуального права при ухваленні судових рішень у тій частині, в якій їх було оскаржено.
Відповідно до вимог ст. 433 КПК України до компетенції касаційного суду не відноситься перевірка обставин, зазначених у статтях 410, 411 КПК України щодо неповноти судового розгляду справи, невідповідності висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам справи. У зв`язку з наведеним, доводи захисника в цій частині у касаційному порядку перегляду не підлягають.
Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Свій висновок щодо доведеності вини засудженого у вчиненні злочинів, передбачених п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 185 КК, суд першої інстанції належним чином вмотивував дослідженими під час судового розгляду доказами, які були оцінені відповідно до закону та в їх сукупності правильно визнані судом достатніми та взаємозв`язаними для ухвалення обвинувального вироку щодо ОСОБА_7 . Кваліфікація дій засудженого за п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 185 КК є правильною. Вирок відповідає вимогам статей 370, 373-374 КПК України, є законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Твердження захисника про неправильне застосування до останнього закону України про кримінальну відповідальність, оскільки ОСОБА_7 не причетний до вчинення вбивства ОСОБА_10 , не ґрунтуються на досліджених в судовому засіданні та наведених у вироку доказах.

Зокрема, суд першої інстанції правильно обґрунтував своє рішення показаннями: потерпілої ОСОБА_11 та свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_9 про те, що ввечері 07 червня 2014 року ОСОБА_10 був виявлений мертвим у власному будинку; свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_14 про те, що ОСОБА_7 ночував у них, а зранку 07 червня 2014 року до них прийшов ОСОБА_10 , який запросив ОСОБА_7 до себе, після чого вони пішли до нього додому; свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , які бачили, що ОСОБА_7 знаходився у ОСОБА_10 вдома та був одягнутий в камуфляжні штани; свідка ОСОБА_18 , про те, що він працював таксистом і возив ОСОБА_7 , який мав при собі значну кількість грошей в різні місця, у ОСОБА_19 була перев`язана рука і одягнутий він був, у тому числі, у камуфляжні штани; а також: даними протоколу огляду місця події під час якого виявлено труп ОСОБА_10 та вилучено ніж, на якому відповідно до висновку дактилоскопічної експертизи встановлено слід пальця лівої руки ОСОБА_7 , сліди злочину; даними протоколу затримання ОСОБА_7 та його обшуку, в ході якого на одязі ОСОБА_7 було виявлено плями схожі на кров, а в кишені грошові кошти різного номіналу; висновками судово-медичної експертизи про кількість, локалізацію, тяжкість та причину насильницької смерті ОСОБА_10 ; висновками судової дактилоскопічної експертизи про наявність слідів папілярних ліній засудженого на місці події в будинку, де виявили труп ОСОБА_10 ; висновками судово-медичної експертизи, відповідно до якої сліди крові на одязі та взутті ОСОБА_7 можуть походити від потерпілого ОСОБА_10 ; висновками судово-медичних експертиз, про те що на підлозі та на речах у кімнаті в яку проник ОСОБА_7 шукаючи гроші, та розбивши скло в дверях, тим самим порізавши собі руку, були виявлені сліди крові ОСОБА_10 ; висновками судових цитологічних експертиз, відповідно до яких перебування засудженого на місці події і вчинення останнім умисного вбивства ОСОБА_10 не виключаються.
Суд належним чином дослідив ці та інші докази по справі, детально виклав їх зміст у вироку і дав їм правильну оцінку. Зазначені докази у справі узгоджуються між собою, не містять суперечностей і не викликають сумнівів щодо їх достовірності, а тому суд правильно обґрунтував ними обвинувачення засудженого та правильно, визнавши його винуватим, кваліфікував дії за п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України, оскільки він, під час розбійного нападу вчинив умисне вбивство ОСОБА_10 з корисливих мотивів.

Суд обґрунтовано, з наведенням належних мотивів, правильно відхилив доводи ОСОБА_7 про непричетність до вбивства потерпілого та щодо походження крові потерпілого на його одягу за версією останнього.

Підтверджується матеріалами кримінального провадження і висновок суду про доведеність винності ОСОБА_7 у скоєні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК.
Так, суд обґрунтував своє рішення: протоколом прийняття заяви від ОСОБА_8 про крадіжку з приміщення охорони будівлі складу СФНВГ «Коваль» телевізора і тюнера; протоколом огляду місця події з фототаблицею про знаходження вказаних речей у одному з приміщень складу ядохімікатів на території с. Васильківці; висновком дактилоскопічної експертизи, про те що виявлені із зовнішньої сторони металопластикового вікна, яке веде із вулиці в дане приміщення три сліди папілярних узорів, один з яких залишений великим пальцем лівої руки ОСОБА_7 .
З урахуванням наведеного, суд обґрунтовано визнав ОСОБА_7 винним у вчиненні таємного викрадення чужого майна повторно, поєднане із проникненням в інше приміщення чи сховище за викладених у вироку обставин та правильно кваліфікував його дії зач. 3 ст. 185 КК.
Доводи в касаційній скарзі захисника щодо порушення права засудженого на здійснення розгляду кримінального провадження судом присяжнихта розгляду справи незаконним складом суду, апеляційним судом належним чином були перевірені та не знайшли свого підтвердження.
Апеляційний суд, переглядаючи кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 , перевірив всі доводи апеляції захисника, які за своїм змістом аналогічні до касаційної скарги, щодо невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи, неправильності й неповноти досудового та судового слідства, неправильної оцінки доказів, і обґрунтовано визнав їх необґрунтованими, навівши в ухвалі мотиви такого рішення, з чим погоджується і колегія суддів.

Розгляд справи в суді апеляційної інстанції провадився у передбаченому законом порядку. Зміст ухвали цього суду відповідає вимогам ст. 419 КПК.
Отже, підстав вважати ОСОБА_7 необґрунтовано засудженим за

п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 185 КК України, колегія суддів не вбачає.
Покарання засудженому призначено у відповідності до вимог статей 50, 65 КК та за своїм видом і розміром є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Істотних порушень кримінального процесуального закону чи неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, які тягнуть за собою безумовне скасування чи зміну судових рішень щодо ОСОБА_7 , як то зазначено в касаційній скарзі, не встановлено.

Виходячи з наведеного, підстав для задоволення касаційної скарги захисника ОСОБА_6 колегія суддів не вбачає.
Керуючись статтями 433436 КПК, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Гусятинського районного суду Тернопільської області від 08 липня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Тернопільської області від 07 жовтня 2015 року щодо ОСОБА_7 без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3