26.02.2016 Справа № 756/2550/16-к
Унікальний № 756/2550/16-к
Провадження № 1-кп/756/321/16

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 лютого 2016 року м.Київ
Оболонський районним суд м. Києва у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1
при секретарі : ОСОБА_2
за участю прокурора: ОСОБА_3
за участю захисника ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі Оболонського районного суду м. Києва кримінальне провадження стосовно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, неодруженного, не працюючого,освіта середня, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 , 06.07.2015, приблизно о 10:00 год., перебуваючи на території гаражного кооперативу «Полярний», що розташований по вул. Полярна, 19, в м. Києві, в траві неподалік гаражу № НОМЕР_1 помітив поліетиленовий пакет, в якому знаходився загорнутий у ганчірку багнет 7,62 мм. магазинної гвинтівки системи Маузера зразку 1898-1935 pp. (Німеччина). ОСОБА_6 оглянув вміст пакту і виявивши у ньому вищенаведений багнет та розуміючи, що його цільовим призначенням є ураження живої цілі, вирішив привласнити його собі та віднести його до себе додому, а саме до квартири АДРЕСА_2 . Тобто, у ОСОБА_7 виник умисел, направлений на носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу.

Реалізуючи свій умисел, направлений на носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу, ОСОБА_6 , усвідомлюючи, що знайдений ним предмет являється холодною зброєю, забрав його собі та поніс його до свого помешкання.

Так, громадським транспортом із знайденим пакетом та багнетом у ньому, ОСОБА_6 проїхав до залізничної станції Київ-Петрівка в м. Києві. В подальшому, того ж дня, тобто 06.07.2015, приблизно о 12:00 год., ОСОБА_6 , ніс зазначений багнет по надземному переході між 1 -шою та 2-гою платформами залізничної станції Київ-Петрівка у м. Києві (неподалік від будівлі №21 по вул. Вербова). Проходячи по вищенаведеному наземному переході був зупинений працівниками JIB на станції Київ-Пасажирський УМВС України на ПЗЗ. На прохання працівників правоохоронного органу ОСОБА_6 показав вміст пакету, в якому він ніс при собі вищенаведений багнет без передбаченого законом дозволу. В ході огляду місця події вищенаведений багнет, з добровільної згоди ОСОБА_7 , було вилучено.

Згідно висновку експерта №432 від 10.07.2015, наданий на дослідження предмет є військовою холодною зброєю, відноситься до багнетів 7,62 мм магазинної гвинтівки системи Маузера зразку 1898-1935 pp. (Німеччина).

У судовому засіданні прокурор повідомив про те, що 18 лютого 2016 року між прокурором Київської місцевої прокуратури №5 ОСОБА_3 та ОСОБА_8 укладено угоду про визнання винуватості, відповідно до вимог ст. 472 КПК України, та просив її затвердити. Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав клопотання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч. 5 ст. 469 КПК України, укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь - який момент після повідомлення особи про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.
Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Судом встановлено, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 263 КК України, який, згідно ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості.
Згідно угоди про визнання винуватості прокурор ОСОБА_3 та обвинувачений та ОСОБА_6 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 263 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному діянні.
Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_6 та зобов`язання обвинуваченого відшкодувати суму за проведення трасологічної експертизи. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання у вигляді штрафу у розмірі 680 гривень, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України таКримінального Кодексу України.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_3 та ОСОБА_8 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.
Керуючись ст. ст. 373, 374, 475 КПК України, суд, -
З А С У Д И В:
Затвердити угоду від 18 лютого 2016 року про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_8 .

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України.
Призначити ОСОБА_5 узгоджене сторонами покарання у вигляді штрафу у розмірі 680 гривень.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави, судові витрати за проведення трасо логічної експертизи в сумі 368,28 гривень.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Оболонський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України.
Головуючий ОСОБА_1