Справа № 159/452/16-к
Провадження № 1-кп/159/51/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 лютого 2016 року м. Ковель Волинської області

Ковельський міськрайсуд Волинської обл. в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю: прокурора ОСОБА_2 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ковелі Волинської обл. кримінальне провадження № 120 150 301 100 012 81 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Черкас Ковельського району Волинської області, громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , з освітою середньою спеціальною, розлученого, не працюючого, має на утриманні 1 неповнолітню дитину, неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, а саме:

1. 04.04.01 р. Ковельським міськсудом Волинської області за ч. 3 ст. 213 КК України до 2 р. виправних робіт з відрахуванням на доход держави 15 % від заробітку щомісячно;

2. 15.02.02 р. Ковельським міськсудом Волинської області за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 309 КК України до 2 р. позбавлення волі з іспитовим строком 1 р. 06 міс.;

3. 16.05.02 р. Ковельським міськсудом Волинської області за ч. 2 ст. 186 КК України до 5 р. позбавлення волі;

4. 10.07.07 р. Ковельським міськрайсудом Волинської області за ч. 1 ст. 296 КК України до 4 міс. арешту;

5. 27.04.10 р. Ковельським міськрайсудом Волинської області за ч. 2 ст. 185 КК України на строк 4 р. з двохрічним іспитовим строком, звільненого від відбування покарання на підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію»;

6. 04.01.13 р. за вироком Ковельського міськрайсуду Волинської області, частково скасованим у частині призначеного покарання вироком Апеляційного суду Волинської області від 20.03.13 р., за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України до 2 р. позбавлення волі; звільненого умовно достроково за ухвалою Сарненського райсуду Рівненської області на строк 6 міс. позбавлення волі;

7.06.03.13 р. Ковельським міськрайсудом Волинської області за ч. 1 ст. 164 КК України до штрафу в розмірі 2 000 грн., судимість не знята та не погашена у встановленому законом порядку, крім судимості за вироком Ковельського міськрайсуду Волинської області від 27.04.10 р., у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 185 КК України,
В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_3 , будучи засудженим 04.01.13 р. за вироком Ковельського міськрайсуду Волинської області, що частково скасований у частині призначеного покарання вироком Апеляційного суду Волинської області від 20.03.13 р., за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України до позбавлення волі на строк 2 р., судимість за що не знята та не погашена у встановлену законом порядку, на шлях виправлення не став і повторно вчинив новий умисний злочин проти власності.
Так, обвинувачений ОСОБА_3 12 год. 35 хв. 19.10.15 р., знаходячись у магазині «Побутова хімія», розташованому по вул. Заводській, 13 у м. Ковелі Волинської області, діючи з прямим умислом та керуючись метою таємного викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу повторно таємно викрав із прилавка магазину-одну банку гелю для прання «Даш» об`ємом 6, 205 л вартістю 475 грн., чим завдав потерпілому ОСОБА_6 майнової шкоди на вказану суму.
Крім цього, він же о 18 год. 15 хв. 29.10.15 р., перебуваючи у приміщенні магазину «Наш край Експрес», розташованому по вул. Відродження, 4 в м. Ковелі Волинської області, діючи з прямим умислом та керуючись метою таємного викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу таємно повторно викрав із прилавка магазину дві банки шампуню «Н&S 400 мл 2 в 1», вартістю 151 грн. 99 коп. кожна, чим завдав потерпілому ОСОБА_7 майнової шкоди на загальну суму 303 грн. 98 коп..
Крім цього, він же, о 13 год. 00 хв. 15.12.15 р., перебуваючи у приміщенні магазину «Арома», розташованому по вул. Мєчникова, 14 в м. Ковелі Волинської області, діючи з прямим умислом та керуючись метою таємного викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, таємно повторно викрав із прилавку магазину туалетну воду «Адідас» чоловічу 100 мл вартістю 1 15 грн., станок «Джилет Мак 3» вартістю 120 грн., картриджи в кількості 4 шт. в упаковці до станка «Мак 3 Турбо» вартістю 260 грн., два гелі для бриття «Джилет» та «Нівеа» вартістю 65 грн. кожен, два флакони зубної пасти «Тера мед» вартістю 39 грн. кожен, а всього майна на загальну суму 703 грн., чим завдав потерпілій ОСОБА_8 майнову шкоду на вказану вище суму.
Своїми умисними діями, що виразились у таємному викраденні чужого майна, вчиненому повторно, обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 2 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений своєї винуватості у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення не заперечив, визнав у повному обсязі, суду показав, що, дійсно, він був засуджений за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України до позбавлення волі на строк 2 р., судимість за що не знята та не погашена у встановлену законом порядку, звільнився з місць позбавлення волі. 19.10.15 р. у магазині «Побутова хімія» по вул. Заводській, 13 у м. Ковелі Волинської області таємно викрав із прилавку магазину- одну банку засобу для прання. 29.10.15 р. у магазині «Наш край» таємно викрав із прилавку магазину дві банки шампуню. 15.12.15 р. у магазині «Арома» таємно викрав із прилавку магазину туалетну воду, станок для бриття, картриджи до станка, два гелі для бриття, два флакони зубної пасти, так як на той час не мав коштів для придбання побутових товарів. Викрадене, за виключенням повернутого, витратив у побутових цілях. В даний час усім трьом потерпілим у справі збитки відшкодовано у повному обсязі. У скоєному щиро розкаюється, прохає суворо не карати, не позбавляти його волі.

Захисник заявила про спрощений порядок розгляду справи відповідно до положень ст. 349 КПК України.

Інші учасники судового засідання, кожен зокрема, не заперечують.

Також у судовому засіданні встановлено, що є істинною та добровільною визнавальна позиція обвинуваченого у справі, він не оспорює кваліфікації його дій та вважає докази його винуватості, що зібрані у справі, достовірними, допустимими і достатніми.

З матеріалами справи обвинувачений, інші учасники судового розгляду, ознайомлені у повному обсязі, обвинувачений визнає усі докази, що є у справі; інші учасники судового розгляду також не оспорюють кваліфікації дій обвинуваченого органом досудового розслідування; обвинувачений у скоєному щиро розкаюється.

Винуватість обвинуваченого підтверджується як його визнавальними показаннями, даними в судовому засіданні, так і - тими доказами, що були зібрані органом досудового розслідування, і які обвинувачений визнав у судовому засіданні, відповідно до положень ст. 349 КПК України.

Суд, повно, всесторонньо, об`єктивно аналізуючи зібрані у справі докази, приходить до висновку, що умисні дії обвинуваченого вірно кваліфіковано органом досудового розслідування.

Призначаючи покарання, суд враховує тяжкість вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення (злочину), те, що він вчинив злочин середньої тяжкості; особу винного у їх сукупності; те, що обвинувачений раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності за умисні, у т. ч. корисливі, злочини, судимість за що не знята та не погашена у встановленому законом порядку (в основній її частині), але перші дві судимості мали місце тоді, коли обвинувачений був ще неповнолітнім, засуджувався за нормами КК України (1960 р.) р.; він має двох утриманців неповнолітню дитину та особу пенсійного віку члена сім`ї - батька, однак, не працює, хоча є працездатного віку, доходу не має; за місцем фактичного проживання обвинувачений характеризується позитивно, стан його здоров`я; те, що у складі сім`є є особа учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (відповідно до змісту Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»).

Суд також враховує думки потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , висловлені у письмових заявах, поданих до суду, які будь - яких претензій до обвинуваченого не мають, а потерпілий ОСОБА_6 , крім того, просить обрати для обвинуваченого найм`якше покарання, потерпіла ОСОБА_8 - у цьому питанні покладається на розсуд суду.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, суд не вбачає.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд відносить щире каяття активне сприяння розкриттю злочину, що виразилось у тому, що обвинувачений повно, послідовно та детально розповів про обставини вчинення ним злочину у суді; повне добровільне відшкодування завданих усім трьом потерпілим збитків.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе лише в умовах його ізоляції, йому доцільно обрати покарання у виді арешту в межах терміну, передбаченого санкцією ч. 2 ст. 185 КК України для цього виду покарання, що буде достатнім та необхідним для його виправлення та попередження вчиненню нових злочинів.

Питання про долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Цивільних позовів у справі не заявлено.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, у разі призначення судом іншого покарання, ніж позбавлення волі, зарахування строку попереднього ув`язнення в межах того самого кримінального провадження здійснюється в такому порядку: строк попереднього ув`язнення переводиться у строк позбавлення волі відповідно до співвідношення, визначеного абз. 1 цієї частини. За змістом ч. 1 цієї ж статті, при складанні покарань за сукупністю злочинів та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з такого їх співвідношення: одному дню позбавлення волі відповідає 1 день арешту. Суд має звільнити засудженого від відбування покарання, якщо строк попереднього ув`язнення, відбутий засудженим у межах кримінального провадження, дорівнює або перевищує фактично призначене йому основне покарання, передбачене ч. 1 цієї статті.

Суд вважає, що у строк покарання обвинуваченому слід зарахувати термін перебування його під вартою у розглядуваному кримінальному провадженні за період з 21.12.15 р. по 25.02.16 р. включно, що складає 134 дні, чим можливо обмежитись та звільнити обвинуваченого від відбування покарання за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, призначивши покарання у виді арешту на строк 4 міс.. Достатньо обмежитись відбутим, і, відповідно, звільнити обвинуваченого з під варти негайно із зали суду.

Керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в:
ОСОБА_3 визнати винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді арешту на строк 4 (чотири) місяці.

Строк відбування покарання рахувати з моменту затримання 21.12.15 р..

ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України у виді арешту на строк 4 (чотири) місяці, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, так як строк попереднього ув`язнення, відбутий ним у межах кримінального провадження, за період з 21.12.15 р. по 25.02.16 р. включно, складає 134 дні та перевищує призначене йому за даним вироком основне покарання, передбачене ч. 1 ст. 72 КК України.

Обвинуваченого ОСОБА_3 звільнити з під варти із зали суду негайно, скасувавши запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Речові докази у справі:

-два оптичні диски типу DVD - RW залишити при матеріалах кримінального

провадження;

-туалетну воду «Алдідас», гелі для бриття «Нівеа», «Жилет», 2 фл. пасти зубної «Тера

мед», бритву «Жилет мак 3», упаковку картриджів до бритви «Жилет мак 3 турбо», що передані на зберігання потерпілій ОСОБА_8 , залишити у розпорядженні останньої.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий:ОСОБА_1