Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/9923/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.08.2016 Подільський районний суд м. Києва
в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Подільського районного суду міста Києва кримінальне провадження №0004077, яке надійшло від прокурора ОСОБА_3 з обвинувальним актом відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Києва, громадянки України, українки, працюючої фасувальницею на заводі по виготовленню хлібобулочних виробів №4, не заміжньої, дітей немає, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої 18.07.2016 року Подільським районним судом м. Києва за ч.ч. 1, 2 ст. 185, КК України на 2 роки позбавлення волі, звільненої від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік, ідентифікаційний код НОМЕР_1 ,

по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В :
10.07.2016 приблизно о 20.30 год., ОСОБА_5 перебувала за адресою: м. Київ, вулиця Вітряні Гори, 2-Г, та проходячи повз парк побачила, як невідомий їй чоловік лежить на землі, в ході чого ОСОБА_5 вирішила дізнатися про його стан та у разі можливості йому допомогти. Підійшовши до вказаного громадянина, яким виявився ОСОБА_6 , ОСОБА_5 впевнилась, що він перебуває у стані сильного алкогольного сп`яніння та вирішила йому допомогти, а саме взяла мобільний телефон чорного кольору марки «Nokia» model: 130 DUAL, який ОСОБА_6 надав останній із проханням, щоб та зателефонувала його дружині ОСОБА_7 . У ході телефонної розмови ОСОБА_5 повідомила ОСОБА_7 про стан її чоловіка і місце його знаходження. Після цього ОСОБА_5 віддала мобільний телефон чорного кольору марки «Nokia» model: 130 DUAL ОСОБА_6 , однак останній через стан алкогольного сп`яніння випустив його з рук, внаслідок чого той впав під лавку, на якій він сидів. Побачивши, що телефон опинився без нагляду ОСОБА_6 , у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, а саме вказаного телефону.
Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи з корисливих мотивів, ОСОБА_5 впевнившись, що за її діями ніхто сторонній не спостерігає та достовірно знаючи, що даний мобільний телефон перебуває у володінні та користуванні ОСОБА_6 , із-під лавки таємно викрала мобільний телефон чорного кольору марки «Nokia» model: 130 DUAL, вартість якого згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи № 436тв від 20.07.2016 року на момент вчинення кримінального правопорушення складає 416,67 грн., чим спричинила майнову шкоду на загальну суму 416,67 грн.
Після чого, ОСОБА_5 , з місця вчинення кримінального правопорушення зникла, а викраденим майном розпорядилась на власний розсуд.

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України визнала повністю щиро покаялась та пояснила, що дійсно 10.07.2016 у вечірній час вона побачила, як невідомий їй чоловік у нетверезому стані лежить на землі. Вона йому допомогла та зателефонувала з мобільного телефону останнього його дружину та повідомила про це і пішла. Через деякий час вона знову проходила повз це місце і цього чоловіка вона вже не побачила, однак помітила мобільний телефон останнього із якого вона телефонувала і вирішила його привласнити. Реалізуючи задумане вона забрала цей мобільний телефон та викрала його. Після цього вона заклала цей телефон у ломбард, а на наступний день викупила його і повернула потерпілій стороні.

У зв`язку із повним визнанням обвинуваченою своєї вини в скоєному злочині, визнання нею кваліфікації дій, дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються за згодою учасників судового розгляду суд визнав недоцільним, обмежившись допитом обвинуваченої, показання якої відповідають фактичним обставинам, викладеним в її обвинуваченні і нею не оспорюються, та дослідженням матеріалів справи, що її характеризують.

Таким чином суд вважає, що своїми умисними діями, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненими повторно, ОСОБА_5 учинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_5 , у відповідності зі ст.65 КК України, суд ураховує ступінь тяжкості вчиненого нею злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості, особу обвинуваченої, яка раніше судима, за місцем проживання характеризується посередньо, працює, на обліках у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, та обставину, що пом`якшує її покарання щире каяття, яка передбачена п.1 ч.1 ст.66 КК України.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 судом не встановлено.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне обрати ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі, оскільки саме такий вид покарання передбачений ч.2 ст.185 КК України на думку суду, зможе виправити останню та попередити вчинення нею нових злочинів. Разом із тим, з урахуванням тяжкості злочину, обставин справи та враховуючи особу винної, яка запевнила, що у майбутньому не буде вчиняти інших кримінальних правопорушень, відшкодувала заподіяну шкоду, враховуючи відсутність негативних наслідків від вчиненого кримінального правопорушення, оскільки викрадене майно було повернуто потерпілій, матеріальних та моральних претензій від останньої до суду не надходило, обвинувачена працює, враховуючи позицію прокурора, який орієнтував суд на застосування положень ст.75 КК України та просив звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з іспитовим строком, беручи до уваги молодий вік обвинуваченої, суд дійшов висновку, що її перевиховання та виправлення можливі без відбування покарання, та вважає за доцільне призначити ОСОБА_5 покарання із застосуванням ст.75 КК України.

Враховуючи, що ОСОБА_5 учинила інкримінований їй злочин до ухвалення вироку Подільського районного суду м.Києва від 18.07.2016 р., яким її засуджено за ч.ч.1, 2 ст.185 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі та звільнено, згідно ст.75 КК України від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік, а тому суд вважає за необхідне застосувати при призначенні їй остаточного покарання положення ч. 4 ст. 70 КК України.

Суд також вважає за необхідне керуючись ч. 2 ст. 124 КПК України стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати за залучення експерта.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В :
ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити їй покарання за ч.2 ст.185 КК України у виді 2 років 6 місяців позбавлення волі.

Згідно ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, з урахуванням вироку Подільського районного суду м.Києва від 18.07.2016 р., яким ОСОБА_5 засуджено за ч.ч.1, 2 ст.185 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі та звільнено, згідно ст.75 КК України від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді 2 років 6 місяців позбавлення волі.

Згідно ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку 1 рік 6 місяців.

Відповідно до п.п. 2, 3 та 4 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 : не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Згідно ст.124 КПК України стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати за залучення експерта у розмірі 351 грн. 84 коп.

На вирок до Апеляційного суду міста Києва через Подільський районний суд міста Києва може бути подано апеляційну скаргу протягом 30 діб із моменту проголошення вироку.

Суддя ОСОБА_1