Справа № 683/575/16-к
1-кп/683/58/2016

УХВАЛА

23 березня 2016 року Старокостянтинівський районний суд
Хмельницької області
головуючої судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10
обвинуваченого ОСОБА_11
захисника ОСОБА_12
за обвинуваченням ОСОБА_11 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 296 КК України,
встановив:
Учасники судового провадження висловилися про можливість призначення судового розгляду та відсутність перешкод для цього.
Заслухавши думку прокурора, пояснення учасників підготовчого судового засідання, суд встановив відсутність підстав для затвердження угоди або відмови в затвердженні угоди та повернення кримінального провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст. ст. 468-475 КПК України; закриття провадження з підстав, передбачених п. п. 4-8 ч. 1ст. 284 КПК України; повернення обвинувального акту прокурору з підстав невідповідності вимогам КПК України; направлення обвинувального акту до відповідного суду для визначення підсудності з підстав непідсудності кримінального провадження.
Згідно із ч. 1 ст. 316 КПК України після завершення підготовки до судового розгляду суд постановляє ухвалу про призначення судового розгляду, який відповідно до ч. 2 вказаної статті, має бути призначений не пізніше 10 днів після постановлення ухвали про його призначення.
Ухвалою слідчого судді Старокостянтинівського районного суду ОСОБА_13 від 01 лютого 2016 року ОСОБА_11 застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу визначено до 30 березня 2015 року включно.
Ухвалою слідчого судді Старокостянтинівського районного суду ОСОБА_13 від 16 лютого 2016 року виправлено описку в вищевказаній ухвалі щодо застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 30 березня 2016 року включно, правильно «строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначено до 26 березня 2016 року включно».
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суддя своєю мотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
Прокурор в судовому засіданні висловив думку про доцільність продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ще на 60 днів, при цьому посилався на те, що ризики, які існували на момент обрання даного запобіжного заходу не зменшились, обвинувачений обґрунтовано підозрюється у вчиненні, зокрема, тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, постійного місця роботи немає, сім`ї немає, на шлях виправлення не став, продовжив злочинну діяльність після звільнення з місць позбавлення волі, тому жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Потерпілі ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 підтримали думку прокурора.
Захисник заперечив проти продовження строку тримання під вартою обвинуваченого, посилаючись на недоведеність стороною обвинувачення існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, тому просив замінити запобіжний захід тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід для надання можливості обвинуваченому працевлаштуватися з метою відшкодування шкоди потерпілим.
Аналогічно висловився щодо запобіжного заходу обвинувачений ОСОБА_11 .
Заслухавши думку прокурора, пояснення потерпілих, обвинуваченого, його захисника, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд вважає за доцільне продовжити тримання обвинуваченого ОСОБА_11 під вартою з наступних підстав.
Санкцією ч. 2 ст. 186 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до шести років.
Заявлені ризики, які виправдовують тримання обвинуваченого під вартою, не зменшились.
Обвинувачений не працює, не одружений, з огляду на вказані обставини може відлучитися з місця проживання, чим перешкодити судовому провадженню, перебуваючи на свободі може продовжити злочинну діяльність, вплинути на учасників кримінального провадження. Це зумовлює продовження тримання його під вартою.
Крім того, наведені обставини є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам.
Таким чином суд приходить до висновку, що вказані обставини виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою.
Обставини, які є перешкодою для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, передбачені ч.2 ст. 183 КПК України відсутні.
Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено.
А тому, суд вважає за необхідне продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_11 ще на 60 днів.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 314-316, 177, 331 КПК України,
Викликати в судове засідання учасників судового провадження.
Продовжити ОСОБА_11 , обвинуваченому у вчиненні кримінальних злочинів, передбаченихч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 296 КК України, строк тримання під вартою на 60 днів, до 25 травня 2016 року включно.
Копію ухвали направити начальнику Старокостянтинівського ВП ГУНП в Хмельницькій області та начальнику Хмельницького слідчого ізолятора для виконання.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя _____________