У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоОСОБА_1 ,
суддів:ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі судового засідання за участю прокурора засудженого ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши в судовому засіданні кримінальне провадження № 0000011 за касаційними скаргами засуджених ОСОБА_7 та ОСОБА_6 на вирок Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 06 лютого 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 29 жовтня 2015 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 06 лютого 2015 року засуджено:
ОСОБА_7 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
громадянина України, раніше не судимого,
- за ч. 3 ст. 212 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 255 000 грн. з позбавленням права обіймати адміністративно-господарські посади на підприємствах усіх форм власності на строк 3 роки, з конфіскацією майна;
- за ч. 4 ст. 358 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки.
На підставі п. 2 ч. 1 ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України засудженого ОСОБА_7 звільнено від покарання за ч. 4 ст. 358 КК України;
ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_2 ,
громадянина України, раніше судимого вироком
цього ж суду від 23.03.2011 р. за ч. 3 ст. 212 КК
України до покарання у виді позбавлення волі на
строк 5 років з випробуванням з іспитовим
строком 3 роки,
- за ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 212 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 255 000 грн. з позбавленням права обіймати адміністративно-господарські посади і посади, пов`язані з веденням бухгалтерського обліку на підприємствах усіх форм власності, на строк 3 роки з конфіскацією майна;
- за ч. 2 ст. 366 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки з позбавленням права обіймати адміністративно-господарські посади і посади, пов`язані з веденням бухгалтерського обліку на підприємствах усіх форм власності, на строк 2 роки.
На підставі п. 2 ч. 1 ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України засудженого ОСОБА_6 звільнено від покарання за ч. 2 ст. 366 КК України.
Постановлено стягнути з засудженого ОСОБА_7 податок на додану вартість 1 067 344 грн., податок з доходів фізичних осіб 467 294 грн.
Ухвалою Апеляційного суду вирок місцевого суду щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_6 залишено без зміни.
Згідно з вироком суду ОСОБА_7 , будучи фізичною особою підприємцем, протягом липня 2007 року вересня 2008 року шляхом заниження та приховування об`єкта оподаткування умисно ухилився від сплати податку на додану вартість та податку з доходів фізичних осіб в особливо великому розмірі за наступних обставин.
Так, у період з липня 2007 року по вересень 2008 року фізична особа підприємець ОСОБА_7 здійснював підприємницьку діяльність, що виразилася в придбанні за готівковий розрахунок сільгосппродукції у фізичних осіб і суб`єктів підприємницької діяльності, які не були платниками податку на додану вартість, і не виписували йому податкових накладних.
Усвідомлюючи, що у звітний період за результатами фінансово-господарської діяльності у ФОП ОСОБА_7 виникають податкові зобов`язання з ПДВ, ОСОБА_7 , маючи умисел на ухилення від сплати податків, в порушення вимог п. 7.4.1, п.7.4 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість» необґрунтовано завищив податковий кредит на суму 1 067 127 грн. шляхом внесення недостовірних відомостей до щомісячних податкових декларацій з ПДВ про те, що були придбанні товари у ТОВ «Кастіон» та про сплату податку на додану вартість, після чого особисто підписав дані декларації і надав їх до Чернігівського відділення Пологівської ОДПІ, що призвело до заниження податку на додану вартість у сумі 1 067 127 грн.
У той же період ОСОБА_7 отримував підроблені первинні документи в директора ТОВ «Кастіон» ОСОБА_6 , які містили завідомо неправдиві дані про здійснення постачання сільськогосподарської продукції підприємством ТОВ «Кастіон» на адресу ФОП ОСОБА_8 на загальну суму 6 404 064 грн. 28 коп. Після чого ОСОБА_8 , скориставшись наданими йому документами, особисто сформував з податкової звітності податковий кредит з ПДВ у сумі 1 067 127 грн., що спричинило ненарахування та несплату до державного бюджету податку на додану вартість у розмірі 1 067 127 грн.
Крім того, ОСОБА_8 в порушення ст. 13 розділу IV Декрету КМ України № 13/92 від 26.12.1992 «Про прибутковий податок з громадян» у річних деклараціях про доходи фізичних осіб необґрунтовано, шляхом завищення валових витрат, занизив оподатковуваний дохід за 2007-2008 роки, що призвело до заниження податку з доходів фізичних осіб на суму 469 516 грн.
У подальшому ОСОБА_8 підписав податкові декларації з податку на додану вартість та декларації про доходи за липень - грудень 2007 року, червень - вересень 2008 року, які надав до Чернігівського відділення Пологівської ОДПІ в Запорізькій області, що призвело до несплати податку на додану вартість та податку з доходів фізичних осіб у розмірі 1 536 643 грн., що є особливо великим розміром.
У період з липня 2007 року по вересень 2008 року ОСОБА_8 , будучи фізичною особою - підприємцем, з метою приховування незаконної діяльності щодо ухилення від сплати податків умисно використовував завідомо підроблені документи, виписані від імені ТОВ «Кастіон» в бухгалтерському та податковому обліку.
В цей же період ОСОБА_6 , будучи директором ТОВ "Кастіон", за попередньою змовою з ОСОБА_7 скоїв пособництво в умисному ухиленні від сплати податків останнього, який здійснював купівлю сільськогосподарської продукції у фізичних осіб і суб`єктів підприємницької діяльності, які не були платниками податку на додану вартість і не виписували йому податкових накладних за готівковий розрахунок без документального оформлення операцій з купівлі-продажу.
При цьому, ОСОБА_6 виготовив і надав для ФОП ОСОБА_9 підроблені первинні документи, які містили завідомо неправдиві дані про здійснення поставок сільськогосподарської продукції підприємством ТОВ «Кастіон» на адресу ФОП ОСОБА_9 на загальну суму 6 404 064 грн. 28 коп.
ОСОБА_6 в порушення вимог п.7.4.1 п.7.4 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість» сприяв ОСОБА_7 в незаконному використанні підроблених первинних документів від ТОВ «Кастіон» в щомісячних податкових деклараціях ФОП ОСОБА_9 , який необґрунтовано завищив податковий кредит з ПДВ на суму 1 067 127 грн.
Також ОСОБА_6 сприяв ОСОБА_10 в порушенні ст. 13 розділу IV Декрету КМУ № 13/92 від 26.12.1992 «Про прибутковий податок з громадян», яке полягало в необґрунтованому завищенні у річних деклараціях про доходи фізичних осіб ФОП ОСОБА_8 валових витрат податку з доходів фізичних осіб на суму 469 516 грн.
В період з липня 2007 року по вересень 2008 року ОСОБА_6 , будучи службовою особою суб`єкта підприємницької діяльності, з метою незаконного формування податкового кредиту та подальшого заниження податкових зобов`язань з ПДВ та податку з доходів фізичних осіб ФОП ОСОБА_11 , незаконно склав офіційні документи шляхом внесення до бланків первинних бухгалтерських документів завідомо неправдивих відомостей про продаж на адресу ФОП ОСОБА_8 від ТОВ «Кастіон» сільськогосподарської продукції на загальну суму 6 404 064 грн. 28 коп.
Після чого ОСОБА_6 незаконно видав ФОП ОСОБА_10 підроблені первинні бухгалтерські документи, а саме накладні, які надавали останньому право зменшити суму, що підлягала сплаті до бюджету з податку на додану вартість та з податку з доходів фізичних осіб. У результаті ФОП ОСОБА_8 ухилився від сплати податків на загальну суму 1 536 643 грн., що є тяжкими наслідками.
У касаційних скаргах засуджені ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, порушують питання про скасування судових рішень та призначення нового розгляду в суді першої інстанції. Зазначають, що в основу оскаржуваного вироку покладені суперечливі показання свідків, судом не мотивовано чому він взяв до уваги одні докази і відкинув інші, а апеляційний суд не розглянув їх клопотання про дослідження доказів та своєї ухвали не мотивував.
Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженого ОСОБА_6 на підтримання касаційних скарг, думку прокурора, який заперечував проти їх задоволення і просив судові рішення змінити, перекваліфікувати дії ОСОБА_6 з ч. 2 на ч. 1 ст. 366 КК України та закрити справу в цій частині на підставі ст.ст. 49, 74 цього Кодексу, перевіривши матеріали кримінального провадження й обговоривши доводи, наведені в касаційних скаргах, колегія суддів дійшла висновку, що скарги підлягають частковому задоволенню на таких підставах.
Відповідно до ст. 419 КПК України в своїй ухвалі суд апеляційної інстанції зобов`язаний навести докладні мотиви прийнятого рішення і, якщо апеляція залишається без задоволення, зазначити підстави, з яких апеляційну скаргу визнано необґрунтованою.
В ухвалі апеляційного суду повинні бути узагальнені і співставлені з наявними у провадженні доказами і додатково поданими матеріалами всі доводи апеляційних скарг і на кожний з доводів дана вичерпна відповідь. Ухвала, що не містить висновків з питань про доведеність або недоведеність обвинувачення, кваліфікацію злочину, про міру покарання, не відповідає вимогам ст. 419 КПК України.
Суд апеляційної інстанції при розгляді даної справи не дотримався цих вимог закону.
Так, апеляційний суд, залишаючи без задоволення апеляційні скарги захисника ОСОБА_12 , який діяв в інтересах засудженого ОСОБА_7 , та засудженого ОСОБА_6 , усупереч вимогам ст. 419 КПК України належним чином не мотивував своєї ухвали, не навів ґрунтовного аналізу доводів поданих апеляцій, не співставив наявні у провадженні докази, не надав відповіді на посилання апелянтів щодо невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи; що судом безпідставно взято до уваги показання свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , оскільки вони спростовуються постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 09.06.2009 р., якою скасовано податкове повідомлення-рішення Мелітопольської об`єднаної державної податкової інспекції; не надано оцінки доказам, що надані стороною захисту та свідчать про невинуватість обвинувачених, зокрема, висновку додаткової судово-економічної експертизи, актам перевірок ФОП ОСОБА_7 , показанням експерта ОСОБА_17 та не наведено мотиви, з яких ці докази відкинуті; суд безпідставно, як на доказ винуватості ОСОБА_7 та ОСОБА_6 послався на висновок комісійної судово-економічної експертизи і зазначив про нікчемність договорів між ФОП ОСОБА_7 та ТОВ «Кастіон» без вирішення цього питання в порядку господарського судочинства; а засуджений ОСОБА_6 також вказав, що судом не конкретизовано, які саме завідомо неправдиві відомості ним були внесені до офіційних документів та за яких обставин це було зроблено, не навів мотивів, з яких ці та інші доводи апеляцій визнані необгрунтованими, а щодо правильності висновків суду першої інстанції обмежився загальними фразами.
За таких обставин ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 29 жовтня 2015 року щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_6 не можна визнати законною та обґрунтованою, оскільки вона постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, що у відповідності до вимог ч. 1 ст. 412, п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК України є підставою для її скасування.
При новому апеляційному розгляді слід виконати усі вимоги чинного законодавства, перевірити усі доводи, на які посилаються учасники процесу, в тому числі про правильність кваліфікації дій ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 366 КК України і постановити законне і обґрунтоване рішення.

Керуючись статтями 433, 434, 436438 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Касаційні скарги засуджених ОСОБА_7 та ОСОБА_6 задовольнити частково.
Ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 29 жовтня 2015 року щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_6 скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3