Справа № 1-374/11
Провадження №1/227/63/12
В И Р О К

і м е н е м У к р а ї н и

28.05.2012 Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого (ї) судді Войнаревич М. Г.

при секретарі Янюк А. Й.,

за участю прокурора Новаківського О.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмільнику справу про обвинувачення

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, перебуваю чого в громадянському шлюбі, на утриманні 1 неповнолітня дитина, не працюючого, раніше судимого 18.11.2009 року вироком Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області за ст.122 ч. І КК України до З років обмеження волі, звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки, -

у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 122 ч.1, 128 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, будучи судимим 18 листопада 2009 року Хмільницьким міськрайонним судом по ст.122 ч. 1 КК України до трьох років обмеження волі та в силу ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням два роки на шлях виправлення не став та повторно скоїв злочин. Так, 23 січня 2010 року біля 15 год. в с. Скаржниці Хмільницького району по вул. Парсяка, ОСОБА_1, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, на ґрунті особистих неприязних відносин, умисно наніс удари руками та ногами по голові та інших частинах тіла ОСОБА_2, в результаті чого спричинив останньому згідно висновку судово-медичної експертизи №83 від 02.04.10 року середнього ступеня важкості тілесні ушкодження, що потягли за собою довгочасний розлад здоровя.

11 червня 2010 року, біля 19 год. 30 хв. в с. Скаржниці неподалік будинку № 45, що по вулиці Чапаєва, ОСОБА_1 під час суперечки, яка виникла між ним та ОСОБА_3 штовхнув останню, від чого вона впала на цементне покриття біля криниці та від падіння з висоти власного зросту отримала тілесні ушкодження, які згідно висновку експерта №53-к від 09.06.11 року носять характер середнього ступеня важкості, що потягли за собою довгочасний розлад здоровя.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 вину свою в вчиненому визнав повністю та показав, що 23.01.2010 року біля 15 год. він повертався із своєю співмешканкою з дня народження, по дорозі зустріли ОСОБА_2, а так як йому перед цим сказали, що ОСОБА_2 розпускає по селі погані чутки про їхню дочку, то він вирішив вияснити з ним стосунки. В ході розмови в них виникла сварка, під час якої вони штовхалися, шарпалися і він декілька раз вдарив ОСОБА_2 по лиці та в область грудної клітки.

11.06.2010 року біля 19-ї години він пішов до криниці по воду, коли наберав воду, до криниці підійшла ОСОБА_3, з якою він перебував в неприязних відносинах та вони знову почали сваритися, ОСОБА_3 схопила його за одяг, а він її відштовхнув в плече, від чого вона впала на землю. Після цього він набравши води пішов до дому. Потім він дізнався, що ввечері ОСОБА_3 забрали в лікарню і вже після цього бачив, що вона ходила з гіпсом. Він не хотів їй спричинити такі тілесні ушкодження, але сталося так, що вона, коли падала, вдарилася об цементну обмостку біля криниці.

Потерпілий ОСОБА_2 суду заявив, що будь яких претензій до підсудного немає та просить його взагалі не карати.

Законний представник потерпілої - ОСОБА_4 в судовому засіданні погодився із постановою про зміну обвинувачення, просить підсудного суворо не карати.

Крім повного визнання вини підсудним ОСОБА_1, його вина у вчинених злочинах доведена доказами, добутими в установленому законом порядку в ході досудового слідства, які за заявою підсудного, крім показів самого підсудного, характеризуючих матеріалів справи, в судовому засіданні не досліджувались, так як ОСОБА_1 повністю визнав свою вину і просить застосувати спрощений порядок дослідження доказів, оскільки фактичні обставини справи ніким не оспорюються.

Суд зясувавши, чи правильно розуміють підсудний та інші учасники судового розгляду зміст цих обставин, розяснює положення закону про те, що у випадку розгляду справи у відповідності до ст. 299 КПК України вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Дії ОСОБА_1 слід кваліфікувати:

- за ст. 122 ч.1 КК України, оскільки він спричинив ОСОБА_2 середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених ст.. 121 КК України, але таке, що спричинило довгочасний розлад здоровя; (висновок експерта № 83 від 02.04.2010 р. а.с. 43)

- за ст. 128 КК України, необережне середньої тяжкості тілесне ушкодження, оскільки 11 червня 2010 року, біля 19 год. 30 хв. в с. Скаржниці по вулиці Чапаєва, № 45, ОСОБА_1 під час суперечки, яка виникла між ним та ОСОБА_3 штовхнув останню, від чого вона впала на цементне покриття біля криниці та від падіння з висоти власного зросту отримала тілесні ушкодження, які згідно висновку експерта № 57 від 10 березня 2011 року та № 53-к від 09.06.11 року носять характер середнього ступеня важкості, що потягли за собою довгочасний розлад здоровя. Виявлені у ОСОБА_3 тілесні ушкодження могли виникнути як і від удару залізним відром так і в результаті падіння з висоти власного зросту та співударяння об цементну обмостку біля криниці.

В силу ст. 66 КК України помякшуючою обставиною є щире каяття підсудного.

В силу ст. 67 КК України обтяжуючою вину обставиною є вчинення злочину в стані алкогольного спяніння.

Призначаючи покарання підсудному ОСОБА_1 у відповідності із ст. 65 КК України суд враховує характер, ступінь суспільної небезпеки вчинених злочинів, особу підсудного, те, що він скоїв злочини в період іспитового строку та в стані алкогольного спяніння, повністю визнав свою вину, те, що він позитивно характеризується по місцю проживання, потерпілий та законний представник потерпілогоі претензій до нього не мають, просять суворо не карати. Тому суд вважає, що його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів можливе в умовах ізоляції від суспільства, в межах санкції статей кримінального закону у виді обмеження волі та врахувавши покарання, призначене вироком Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 18.11. 2009 року.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України ,-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним та призначити покарання:

- по ст. 122 ч.1 КК України - три роки обмеження волі;

- по ст. 128 КК України - один рік шість місяців обмеження волі.

В силу ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначитиАнтонюку ОСОБА_5 покарання за сукупністю злочинів у виді обмеження волі на строк три роки.

В силу ст.ст. 71 КК України остаточно, шляхом часткового приєднання покарання, призначеного за вироком Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 18.11.2009 року, остаточно до відбуття призначити ОСОБА_1 покарання у виді обмеження волі на строк три роки шість місяців.

До вступу вироку в законну силу залишити відносно засудженого ОСОБА_1 міру запобіжного заходу підписку про невиїзд.

Вирок можна оскаржити до апеляційного суду Вінницької області через Хмільницький міськрайонний суд протягом 15 діб з моменту його проголошення, а засудженим ОСОБА_1 в той же строк з моменту вручення його копії.

Суддя Войнаревич М. Г.