Провадження № 1-кс/344/4408/16
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2016 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000946 від 08.03.2016р., -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий ОСОБА_4 звернувся з вказаним клопотанням, яке погоджене з прокурором ОСОБА_3 , в якому просив накласти арешт на майно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, ОСОБА_5 , а саме на 1/5 частку квартири АДРЕСА_1 , вартість якої становить 132864грн. Метою застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження зазначив забезпечення відшкодування шкоди на загальну суму 43742,90грн., завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).

Прокурор клопотання підтримав, покликаючись на викладені в ньому обставини, просив клопотання задоволити.

Володілець майна в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, що відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду такого.

Заслухавши прокурора та дослідивши матеріали клопотання, вважаю наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Крім цього, відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

У ч. 10 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

З матеріалів клопотання вбачається, що слідчим відділом Івано-Франківського ВП ГУ НП України в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, в рамках якого 28.10.2016р. ОСОБА_5 обґрунтовано повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 185 КК України.

Крім цього, в рамках цього ж провадження потерпілим ОСОБА_6 заявлено цивільний позов до підозрюваного на загальну суму 43742,90грн., в обґрунтування розміру якого слідчим надано висновок експерта № 4.3-265/16 від 25.10.2016р.

З Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 56988094 від 08.04.2016р. вбачається, що ОСОБА_5 на праві власності належить 1/5 частка квартири АДРЕСА_1 , вартість якої згідно з висновком суб`єкта оціночної діяльності підприємця ОСОБА_7 станом на 28.10.2016р.становить 132864грн.

В той же час, відповідно до ч. 8 ст. 170 КПК України вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою.

Отже враховуючи те, що вартість майна, яке на думку сторони кримінального провадження з боку обвинувачення необхідно арештувати, не співмірна з розміром шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, у вчинення якого підозрюється ОСОБА_5 , вважаю, що таке обмеження його права власності не буде розумним та співрозмірним завданням кримінального провадження, при цьому негативно вплине права третіх осіб іншого співвласника (інших співвласників) зазначеного нерухомого майна, відтак не вбачаю правових підстав для задоволення поданого клопотання.

Керуючись ст.ст. 170-173, 309, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В :
В задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Івано-Франківського ВП ГУ НП України в Івано-Франківській області ОСОБА_4 про арешт майна відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Івано-Франківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Повний текст ухвали складено 02 листопада 2016 року.