Справа №483/1751/16-к 09.11.2016
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/784/471/16 Головуючий у суді першої інстанції: ОСОБА_1
Категорія: п. 2 ч. 1 ст. 309 КПК України Доповідач апеляційного суду: ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
9 листопада 2016 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області у складі:
Головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря ОСОБА_5 ,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Острівка Очаківського району Миколаївської області, громадянина України, з повною загально-середньою освітою, який проходить військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 , є учасником бойових дій, одруженого, який має на утриманні одну малолітню дитину, не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
- застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_8 ,
захисник ОСОБА_7 .
Короткий зміст вимог апеляційної скарги захисника.
Просить ухвалу слідчого судді Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 31 жовтня 2016 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою скасувати, постановити нову ухвалу про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції.
Ухвалою слідчого судді Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 31 жовтня 2016 року до підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Строк дії ухвали слідчого судді становить 60 (шістдесят) днів і обчислюється з моменту затримання. Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою припиняє свою дію 27 грудня 2016 року.
Узагальнені доводи апеляційної скарги захисника.
Вважає ухвалу слідчого судді необґрунтованою та незаконною.
На думку апелянта, відсутні підстави вважати, що підозрюваний буде переховуватися чи іншим чином впливати на свідків, хід досудового розслідування.
Зазначає, що слідчим суддею не враховано: наявність у підозрюваного постійного місця проживання, роботи проходження служби за контрактом у ВЧ НОМЕР_1 , його участь в зоні АТО, наявність на утриманні малолітньої дитини, позитивної характеристики, відсутність судимостей, не притягнення підозрюваного раніше до адміністративної чи кримінальної відповідальності.
Стверджує, що слідчим, прокурором не надано доказів обґрунтованості підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.
Вважає, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту буде достатнім для забезпечення виконання обов`язків.
Встановлені судом першої інстанції обставини.
ОСОБА_6 підозрюється у тому, що він разом з ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 27 жовтня 2016 року приблизно о 16 год. 30 хв. у приміщенні кафе-бару «Янтарик», який розташований по вул. 8-го Березня на привокзальній площі у м. Очакові, вирішили розібратися з ОСОБА_12 , викрасти його та позбавити волі.
Приблизно о 17 годині 10 хвилин на автомобілі «RENAULT 18», державний номер НОМЕР_2 , який перебуває у користуванні ОСОБА_6 , спільно прибули до будинку АДРЕСА_3 , де проживає ОСОБА_12 .
ОСОБА_6 за попередньою змовою з ОСОБА_10 , маючи умисел на спричинення тяжких тілесних ушкоджень, увійшли до приміщення ОСОБА_12 та на ґрунті неприязних відносин, з метою викрадення та позбавлення волі останнього, почали неодноразово наносити удари в область голови та тулуба ОСОБА_12 , витягли останнього на вулицю до автомобіля, на якому прибули, та продовжили наносити йому тілесні ушкодження спільно з ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , які чекали біля вказаного автомобілю.
У ході нанесення тілесних ушкоджень на виконання вимоги ОСОБА_10 , не за власною волею, ОСОБА_13 самостійно заліз до багажного відділення автомобіля марки «RENAULT 18», державний номер НОМЕР_2 , який перебуває у користуванні ОСОБА_6 , чим був незаконно позбавлений волі.
Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на позбавлення волі та викрадення, ОСОБА_6 спільно з ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_11 на вказаному автомобілі 27 жовтня 2016 року у період часу приблизно з 17 години до 18 години, перевезли ОСОБА_12 до домоволодіння АДРЕСА_4 , після чого продовжили наносити тілесні ушкодження ОСОБА_12 . Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на незаконне позбавлення волі, ОСОБА_6 спільно з ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 завели ОСОБА_12 на територію подвір`я домоволодіння АДРЕСА_4 , де закрили останнього у приміщенні літньої кухні.
Після вказаних дій ОСОБА_6 спільно з ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , та ОСОБА_11 повідомили проживаючу в домоволодінні АДРЕСА_4 громадянку ОСОБА_14 , щоб остання не відпускала ОСОБА_12 до тих пір, поки він не відпрацює борг у виді продуктів харчування, грошових коштів та мобільного телефону.
29 жовтня 2016 року ОСОБА_12 виявлено співробітниками Очаківського ВП ГУ НП в Миколаївській області у домоволодінні АДРЕСА_4 , якого у важкому стані доставлено до Очаківської ЦРЛ, де при проведенні огляду лікарем, у останнього виявлені тілесні ушкодження у вигляді коми 2 ступеня, черепно-мозкової травми, перелому основи черепа, перелому кісток лівого передпліччя, множинних синців тулуба та кінцівок, що є небезпечним для життя чи здоров`я.
30 жовтня 2016 року, в Очаківський ЦРЛ ОСОБА_12 через отримані тілесні ушкодження, помер.
29 жовтня 2016 року та 30 жовтня 2016 року за даними фактами внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
29 жовтня 2016 року ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 146 КК України.
31 жовтня 2016 року ОСОБА_6 змінено раніше повідомлену підозру, крім раніше пред`явленої підозри повідомлено також підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.
Задовольняючи клопотання слідчого СВ Очаківського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_15 , погоджене з прокурором Очаківського відділу Миколаївської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_16 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , слідчий суддя послався на обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 146, ч. 2 ст. 121 КК України, наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вдатися до спроб переховуватися від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання, що йому загрожує, може незаконно впливати на свідків та очевидців по даному кримінальному провадженню, розуміючи, що їх показання можуть прямо вказувати на доведеність його вини у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень та достатність доказів того, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти доведеним під час розгляду ризикам та не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного.
Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.
Заслухавши доповідача про зміст оскаржуваної ухвали, доводи, викладені в апеляційній скарзі, пояснення захисника ОСОБА_7 на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора про залишення оскаржуваної ухвали без змін, вивчивши матеріали судового та кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, суд визнає скаргу такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
При застосуванні до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею додержані вимоги ст. ст. 177, 178, 183, 194 КПК України.
Так, наявні докази, які містяться в матеріалах судового провадження, зокрема, показання потерпілої ОСОБА_17 , свідків ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_14 , ОСОБА_20 , дані протоколів огляду місця події, дані протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, дані протоколу огляду трупа, дані протоколів пред`явлення особи для впізнання, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 злочинів, передбачених ч. 3 ст. 146, ч. 2 ст. 121 КК України. В ході кримінального провадження встановлені обставини, які є достатніми для підозри ОСОБА_6 у вчиненні цього злочину на момент його повідомлення.
Таким чином, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжких злочинів.
Крім того, в матеріалах судового провадження містяться дані, які вказують на наявність достатніх підстав вважати, що існують передбачені ст. 177 КПК України ризики. А саме те, що ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування або суду з метою уникнення відповідальності за вчинення ним злочину та може впливати на свідків.
Як слідує із матеріалів судового провадження, злочини, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_6 , є тяжкими, санкція статей передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років, інкриміновані йому діяння вчинені за попередньою змовою групою осіб, за присутності свідків, що дає можливість припускати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування і суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності, може впливати на свідків, та свідчить про наявність ризиків, передбачених п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Враховую наведене, є безпідставними доводи апелянта щодо необґрунтованості підозри ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 146, ч. 2 ст. 121 КК України, та відсутності доказів існування вказаних ризиків.
З урахуванням тяжкості вчинених ОСОБА_6 злочинів, вагомості наявних доказів їх вчинення, даних про особу підозрюваного, з метою запобігання перешкоджанню кримінальному провадженню, апеляційний суд погоджується із висновком слідчого судді про те, що саме така міра запобіжного заходу, як тримання під вартою, забезпечить виконання ОСОБА_6 процесуальних обов`язків, інший, більш м`який запобіжний захід, не зможе запобігти вказаним ризикам.
Відповідно до положень, передбачених ч. 4 ст. 194 КПК України, є правом слідчого судді застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж той, який зазначений в клопотанні, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п.п.1, 2 ч.1 цієї статті, але не доведе обставини, передбачені п. 3 ч.1 цієї статті.
Беручи до уваги доведеність ризиків, передбачених п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також серйозність звинувачення, пред`явленого підозрюваному, та тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винним у вчиненні злочинів, в якому він підозрюється, апеляційний суд не знаходить підстав для застосування ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, про що просить апелянт.
Доводи апелянта про наявність у підозрюваного місця проживання, роботи, позитивної характеристики, відсутність судимості, сімейного стану, наявність на утриманні малолітньої дитини, участь в АТО, є не суттєвими, тому як ці факти істотно не знижують ступінь наявних щодо ОСОБА_6 ризиків.
Порушень положень КПК України при вирішення слідчим суддею клопотання, судом апеляційної інстанції не встановлено.
Оцінка доказів винуватості, їх належність та допустимість, на даній стадії досудового розслідування ні слідчим суддею суду першої інстанції, ні апеляційним судом перевірці не підлягають.
З урахуванням викладеного, апеляційний суд не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді та застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, про що просить апелянт.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 405, 407, 422, 424, 532 КПК України, -
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 31 жовтня 2016 року у відношенні ОСОБА_6 - без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді: