1-кп/381/284/16
381/3964/16-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
«03» листопада 2016 року м. Фастів

Фастівський міськрайонний суд Київської області в залі судового засідання в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ;

секретаря - ОСОБА_2 ,

№ 1 - КП /381/284/16

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0001897 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Горлівка Калінінського району Донецької області, фактично проживаючого по АДРЕСА_1 , не одруженого, не працюючого, з середньою спеціальною освітою, українця, громадянина України, судимого,
02 листопада 1992 року вироком Калінінського районного суду міста Горлівки Донецької області за ч. 3 ст. 140 КК України (в редакції КК України 1960 року) до покарання у виді позбавлення волі строком на два роки з конфіскацією майна;

26 грудня 1994 року вироком Центрально-Міського районного суду міста Горлівки Донецької області за ч. 2 ст. 140 КК України (в редакції КК України 1960 року) до покарання у виді позбавлення волі строком на три роки;

19 січня 1998 року вироком Попільнянського районного суду Житомирської області за ч. 3 ст. 140 КК України, ст. 44 КК України (в редакції КК України 1960 року) до покарання у виді позбавлення волі строком на два роки;

06 листопада 2001 року вироком Калінінського районного суду міста Горлівки Донецької області за ч. 3 ст. 185; ст. 15, ч. 3 ст. 185; ч. 2 ст. 186; ч. 3 ст. 186, ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на шість років та шість місяців;

27 червня 2006 року вироком Попільнянського районного суду Житомирської області за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 187, ст.ст. 70, 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на вісім років та шість місяців, звільненого умовно-достроково 13 листопада 2012 року постановою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 05 листопада 2012 року, невідбута частина покарання становить один рік одинадцять місяців та вісім днів, тобто такого, що в силу ст. 89 КК України має судимість,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України,

за участю сторін кримінального провадження: прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , вказаного обвинуваченого, його захисника адвоката ОСОБА_6 , а також інших учасників судового провадження: потерпілого ОСОБА_7 , -

У С Т А Н О В И В:
ОСОБА_8 , після засудження за крадіжки, грабежі та розбій, повторно вчинив незаконне заволодіння транспортними засобами за таких обставин.

27 вересня 2016 троку близько 13 год. 30 хв., ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння поблизу підсобних приміщень по вулиці Поштовій у селищі Кожанка Фастівського району Київської області, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, вирішив незаконно заволодіти транспортним засобом з метою покататися. Реалізуючи свій злочинний намір ОСОБА_8 підійшов до мопеда «Кайсар», який був залишений без нагляду поблизу одного з підсобних приміщень та шляхом натискання ніжки запалювання завів його і поїхав. У такій спосіб ОСОБА_8 повторно протиправно заволодів вказаним транспортним засобом всупереч волі власника, спричинивши потерпілому ОСОБА_7 матеріальної шкоди на суму 5000 грн.

Тому суд вважає обвинуваченого ОСОБА_9 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України за ознаками незаконного заволодіння транспортним засобом, вчиненого повторно, на підставі встановлених судом таких обставин.

Так, допитаний щодо кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_8 визнав себе винним повністю, щиро покаявся і дав показання, які за своїм змістом відповідають обставинам злочину, підтвердивши в судовому засіданні те, що він дійсно 27 вересня 2016 троку близько 13 год. 30 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння у селищі Кожанка Фастівського району Київської області з метою покататися вирішив незаконно заволодіти транспортним засобом. Після чого він підійшов до мопеда «Кайсар», який був залишений без нагляду поблизу одного з підсобних приміщень та у спосіб натискання ніжки запалювання завів його та поїхав до місця проживання у село Ставище Попільнянського району Житомирської області. Рухаючись у тому напрямку він випадково розбив мопед об дерево.

Враховуючи те, що учасники судового провадження не оспорюють всі фактичні обставини цього злочину і судом з`ясовано, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, суд, роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та роз`яснив про позбавлення права на їх оскарження в апеляційному порядку.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_9 , суд визнає його щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_9 , суд визнає вчинення ним злочину у стані алкогольного сп`яніння.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_10 покарання суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який згідно зі ст. 12 КК України є тяжким та умисним (ч. 2 ст. 289 КК України), дані про особу винного, який: судимий за вчинення тяжких умисних корисливих злочинів, у тому числі і особливо тяжкого (ч. 3 ст. 187 КК України), проте, свою поведінку не виправив, а навпаки, став на стійкий шлях щодо вчинення злочину проти безпеки руху та експлуатації транспорту, що представляє велику суспільну небезпеку, за місцем проживання характеризується негативно, не одружений, не має утриманців, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, публічно засудив власну протиправну поведінку.

До того ж суд враховує і те, що ОСОБА_8 заподіяну потерпілому шкоду, пов`язану з пошкодженням транспортного засобу не усунув, з приводу чого той має до обвинуваченого претензії матеріального характеру.

Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, визначену ч. 2 ст. 50 КК України мету покарання, суд вважає за можливе його виправлення та перевиховання тільки в умовах ізоляції від суспільства, а відтак, призначивши йому покарання в мінімальній межі санкції ч. 2 ст. 289 КК України, не знаходить підстав для застосування правил ст.ст. 69 та 75 КК України, оскільки саме таке рішення, на думку суду, є виваженим, справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ОСОБА_11 нового злочину.

Водночас, враховуючи правила ч. 2 ст. 59 КК України, в якій передбачено, що конфіскація майна встановлюється за тяжкі та особливо тяжкі виключно корисливі злочини, це додаткове покарання суд не застосовує за ч. 2 ст. 289 КК України, оскільки судовим розглядом не встановлений в діях ОСОБА_9 , який бажав лише покататися, корисливий мотив.

Враховуючи доведеність обвинувачення ОСОБА_9 , його репутацію, у тому числі попередні судимості, обраний судом вид та розмір покарання, він зможе ухилитися від виконання процесуальних рішень суду (ризик переховування). Тому суд, за клопотанням прокурора, приймаючи до уваги стан здоров`я обвинуваченого щодо якого відсутні будь-які об`єктивні застереження, а також правила ст. 377 КПК України, вважає за необхідне обрати ОСОБА_12 запобіжний захід тримання під вартою, оскільки відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, можуть забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, що випливають із ч. 5 ст. 194 КПК України, зокрема, виконання процесуальних рішень суду, прибувати за кожною вимогою до суду та його належну поведінку.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`явлений.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 5-7 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод, ст.ст. 1, 9 ч. 5, 331, 349 ч. 3, 368, 373, 374, 376, 395, 532 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років без конфіскації майна.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_10 рахувати з «03» листопада 2016 року, взявши його під варту в залі судового засідання негайно.

Обрати ОСОБА_10 запобіжний захід тримання під вартою, та до набрання вироком законної сили утримувати його у Київському СІЗО Управління державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київській області.

Після набрання вироком законної сили речові докази:

-мопед «Кайсар», який переданий на відповідальне зберігання повернути законному володільцю.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області шляхом подачі апеляції через Фастівський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинувачений, який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку. Обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, має право заявляти клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

СУДДЯ: ОСОБА_13 БОНЧЕВ