Справа № 526/178/16-к
Провадження № 1-кп/526/31/2016
В И Р О К
іменем України

25 березня 2016 року Гадяцький районний суд Полтавької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Гадяч кримінальне провадження № 0000010 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Середняки Гадяцького району Полтавської області, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , непрацюючого, в зареєстрованому шлюбі не перебуває, освіта професійно-технічна, раніше судимого:

- 17.04.2008 року Гадяцьким районним судом Полтавської області за ст.ст. 307 ч. 2, 69, 315 ч. 2, 69, 70 ч. 1 КК України до 2 років позбавлення волі з конфіскацією майна, умовно-достроково звільнений 09.12.2009 року, невідбутий строк 4 місяці 16 днів;

- 04.11.2015 року Гадяцьким районним судом Полтавської області за ст. 185 ч. 3 КК України, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Гадяч Полтавської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , українця, громадянина України, непрацюючого, у зареєстрованому шлюбі не перебуває, освіта повна загальна середня, в силу ст. 89 КК України не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Пересічне Дергачівського району Харківської області, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , непрацюючого, одруженого, освіта професійно-технічна, в силу ст. 89 КК України не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України,

встановив:

03.01.2016 близько 01 години ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_5 , діючи в стані алкогольного сп`яніння, з корисливих мотивів та метою, за попередньою змовою в групі осіб, а ОСОБА_4 також діючи повторно, оскільки на той момент мав судимість за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України, прибули до сховища - охоронюваної огородженої території за адресою: АДРЕСА_5 , де мали намір викрасти чуже майно: цукор фізичної особи - підприємця ОСОБА_7 , що знаходився у його бортовому напівпричепі до вантажного автомобіля. При цьому обоє усвідомлювали, що вказана територія перебуває під охороною сторожа.

Проникнувши через хвірточку до вказаної охоронюваної огородженої території, підійшли до вантажного автомобіля ОСОБА_7 марки «DAF» з реєстраційним номером НОМЕР_1 . Відчинивши незамкнені дверцята, проникли до бортового критого тентом напівпричіпу ОСОБА_7 з реєстраційним номером НОМЕР_2 , зціпленого із зазначеним вище вантажним автомобілем, звідки скинули 6 мішків цукру кристалічного, 50 кг кожен, також належного ОСОБА_7 , а всього цукру в кількості 300 кг загальною вартістю 4 725 грн., після чого перетягнули мішки з цукром за межі огородженої території до проїзної частини вулиці Героїв Майдану м. Гадяча. На автомобілі «таксі» ВАЗ-2115 з реєстраційним номером НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_8 , виклик якого здійснили за телефоном, розвезли цукор по приміщеннях, до яких мали доступ, при цьому один мішок віддали ОСОБА_8 , в тому числі як за надані послуги перевезення.

Тим самим розпорядились викраденим цукром як своїм: власним, обернувши майно ОСОБА_7 на власну користь.

Після вчинення крадіжки майна ОСОБА_7 вночі 03.01.2016 близько 02 год. 30 хв. ОСОБА_4 та ОСОБА_5 прибули до ОСОБА_6 за місцем роботи останнього за адресою: АДРЕСА_6 , де всі разом спільно вжили 0,7 горілки, придбаної за рахунок викраденого цукру. Про вчинену крадіжку повідомили ОСОБА_6 . При цьому вирішили повторно вчинити крадіжку цукру ОСОБА_7 , про що досягли спільної змови.

Близько 04 год. 03.01.2016 року ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 з метою викрадення чужого майна, діючи в стані алкогольного сп`яніння, з корисливих мотивів та метою, за попередньою змовою між собою, при цьому ОСОБА_4 та ОСОБА_5 діючи повторно, на легковому автомобілі ВАЗ-2101 ОСОБА_9 з реєстраційним номером НОМЕР_4 під керуванням водія ОСОБА_10 , якого за телефоном викликав його дядько - ОСОБА_6 , вирушили до охоронюваної огородженої території за адресою: м. Гадяч, вул. Героїв Майдану, 86, де своє майно зберігає приватний підприємець ОСОБА_7 .

Прибувши на місце, водій ОСОБА_10 поїхав далі до автозаправочної станції, а ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 відправилися до огородженої охоронюваної території за адресою: м. Гадяч, вул. Героїв Майдана, 86. При цьому допускали, що у вказаному місці в цей момент може знаходитися охоронник, який може викрити їх.

Проникнувши через хвірточку до охоронюваної огородженої території, підійшли до вантажного автомобіля ОСОБА_7 марки «DAF» з реєстраційним номером НОМЕР_1 . Відчинивши незамкнені дверцята, проникли до бортового критого тентом напівпричіпу ОСОБА_7 із реєстраційним номером НОМЕР_2 , зціпленого із зазначеним вище вантажним автомобілем. У цей момент були викриті ОСОБА_11 , який здійснював охорону території, та незважаючи на його присутність, продовжили вчинювати дії, спрямовані на викрадення цурку, наказавши охоронцю йти спати до свого приміщення та прикриваючи при цьому свої обличчя.

Діючи відкрито, усвідомлюючи, що за їхніми діями спостерігає ОСОБА_11 , у присутності останнього, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 скинули з бортового причіпу ОСОБА_7 7 мішків цукру кристалічного 50 кг кожен, також належного ОСОБА_7 , а всього цукру в кількості 350 кг загальною вартістю 5 512,5 грн., після чого перетягнули мішки з цукром за межі огородженої території до проїзної частини вулиці Героїв Майдану м. Гадяча. На автомобілі ВАЗ-2101 з реєстраційним номером НОМЕР_4 під керуванням водія ОСОБА_10 , виклик якого здійснили за телефоном, розвезли цукор по приміщеннях, до яких мали доступ.

Тим самим розпорядились викраденим цукром як своїм: власним, обернувши майно ОСОБА_7 на власну користь.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав, суду пояснив, що прийшов до ОСОБА_6 , де був ОСОБА_5 , останній попрохав допомогти розпалити котел на території ПМК-66, де він сторожує. ОСОБА_5 викликав таксі, по дорозі заїхали на АЗС та купили спиртні напої, печиво та напій. Близько 21 години, прибувши на ПМК-66, розпалили котел та почали розпивати спиртні напої. Розпивши на трьох 2 пляшки горілки, ОСОБА_5 запропонував поїхати на територію СУ-1, де зберігається цукор. До СУ-1 пішли пішки повз територію елеватору. Прийшовши на територію СУ-1, ОСОБА_5 відчинив хвіртку, підійшовши до причіпа, відчинив двері, підсадив ОСОБА_4 , який почав подавати ОСОБА_5 6 мішків з цукром. Закінчивши подавати мішки, він виліз з причіпа, причинивши двері, та пішов до виходу. Коли виходив за територію світло у сторожці не горіло, телевізор не працював. ОСОБА_5 викликав таксі, в яке завантажили цукор та поїхали до ОСОБА_5 додому, де цукор розвантажили. Після чого поїхали на АЗС, де таксист їм придбав 0,5 л горілки і напій, після чого відвіз їх на територію ПМК-66. Зайшовши в сторожку на території ПМК-66, розбудили ОСОБА_6 , розпили пляшку. ОСОБА_6 запропонував поїхати за цукром ще раз, зателефонував племіннику, який відвіз їх до території СУ-1. ОСОБА_4 з ОСОБА_6 залізли до причепу та подавали ОСОБА_5 цукор, який останній відносив за територію. Після того, як ОСОБА_5 відніс 5 мішків цукру, сторож включив освітлення, підійшов до причіпа, де перебували ОСОБА_4 з ОСОБА_6 та почав на них світити ліхтариком, при цьому попередивши про намір повідомити своєму начальнику про знаходження їх в причепі, після чого повернувся до себе в сторожку. Під час спілкування сторожа із ОСОБА_4 та ОСОБА_6 відстань між ними була не більше 5 м. ОСОБА_4 закривав своє обличчя курткою, щоб сторож його не впізнав, проте сторожа він розгледів. Те, що вони були викриті сторожем, на них не вплинуло, так як були дуже п`яні. ОСОБА_4 з ОСОБА_6 взяли ще по одному мішку цукру та пішли за територію. ОСОБА_6 зателефонував племіннику, який під`їхав до них, завантажили цукор та поїхали до нього додому, де цукор розвантажили. Після цього він їх відвіз до ПМК-66, де залишився ОСОБА_5 , а ОСОБА_4 та ОСОБА_6 пішли по домівках.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав, суду пояснив, що з 02 на 03 січня 2016 року він перебував вдома у ОСОБА_4 , де вживали спиртні напої. Потім поїхали до ПМК-66 по вул. Енгельса, де він сторожував. Там він розтопив котел та почали розмовляти за цей цукор. ОСОБА_6 заснув, так як був п`яний. Вони з ОСОБА_4 пішли до СУ-1. Відкрили хвіртку, зайшли на територію і пішли до причепа автомобіля DAF. ОСОБА_5 відкрив причіп, ОСОБА_4 заліз всередину, подавав мішки, а ОСОБА_5 їх носив за ворота. Сторож був у сторожці, їх не бачив. ОСОБА_5 виніс 6 мішків, закрили двері причепа, пішли до мішків, викликали таксі, завантажили ці мішки в таксі і поїхали до ОСОБА_5 додому, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 . Приїхали додому, розвантажили 5 мішків, а 1 залишили водію, після чого він купив 0,5 л горілки та солодкий напій, та відвіз їх до ПМК-66. Розбудили ОСОБА_6 , випили 0,5 л горілки та повідомили йому, що привезли 6 мішків. ОСОБА_6 запропонував ще раз поїхати і взяти цукру, передзвонив своєму родичеві, той приїхав на жигулях червоного кольору. ОСОБА_6 йому пояснив, що потрібно поїхати та дещо перевезти, поїхали до СУ-1. Висадивши їх на площадці біля воріт, ОСОБА_6 сказав родичеві, щоб той їхав на АЗС та чекав дзвінка. Через хвіртку зайшли, пішли до причіпа, двері в якому відкрили ОСОБА_4 та ОСОБА_6 та почали подавати мішки, а ОСОБА_5 їх носити за ворта. Коли ніс п`ятий мішок, то побачив, що сторож пішов до причепа. Між сторожем, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 відбулася розмова, потім сторож пішов до сторожки, а ОСОБА_4 з ОСОБА_6 , взявши по мішку цукру, вийшли до нього та пояснили, що сказали сторожу, що вантажать на базар. ОСОБА_6 передзвонив племіннику, той під`їхав, втрьох завантажили мішки та поїхали до племінника ОСОБА_6 додому на АДРЕСА_7 , де мішки розвантажили в сарай. Потім племінник ОСОБА_6 відвіз ОСОБА_5 до ПМК, а всіх інших додому. Через 2 дні до нього додому по АДРЕСА_3 , прийшли працівники міліції, повідомили, що у ОСОБА_7 викрали цукор. Потім забрали його до райвідділу, де він розповів про обставини вчинення злочину. ОСОБА_6 та ОСОБА_4 вже перебували в райвідділі. Під час вчинення злочинів перебували ОСОБА_6 , він та ОСОБА_4 в стані алкогольного сп`яніння.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав, суду пояснив, що до нього прийшли ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , після чого вони втрьох поїхали на роботу до ОСОБА_5 з метою розтопити котел. Він зателефонував племіннику та попрохав перевезти деякі речі. Племінник відвіз їх до території СУ-1, де ОСОБА_6 з ОСОБА_4 залізли в причіп автомобіля і подавали мішки ОСОБА_5 . Коли заходили на територію СУ-1, світло в сторожці не горіло. Коли розвантажували цукор, ненароком стукнули дверима,сторож почув та вийшов на подвір`я. Підійшовши до причіпа сторож посвітив ліхтарем всередину причіпа та запитав що вони тут роблять, на що останні відповіли, що завантажують цукор на базар. Сторож повернувся та пішов в сторону сторожки, а ОСОБА_6 з ОСОБА_4 взяли по мішку із цукром та пішли в сторону воріт, де завантажили цукор в автомобіль та поїхали до племінника додому. Двері на причепі не причинили, оскільки перебували в стані алкогольного сп`яніння, свої дії не контролювали.

Вина обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 також підтверджується наступними доказами:

- показами свідка ОСОБА_8 , який суду пояснив, що він працює в службі таксі, з 02 на 03 січня 2016 року працював в нічну зміну, після 00:00 год. отримав замовлення від свого колеги, ОСОБА_12 , який працює у службі таксі «П`ять трійок» до газової заправки на Краснолуцькому перехресті, куди і виїхав на автомобілі ВАЗ 2115, реєстраційний номер НОМЕР_3 . Не доїжджаючи до заправки на узбіччі стояли два чоловіки віком до 30 років в темному одязі, які махали руками. ОСОБА_13 зупинився та повідомив осіб, що їде на замовлення, останні, в свою чергу, зазначили, що це вони його викликали. Водій запропонував їм сісти в автомобіль, проте пасажири пояснили, що в них з собою непусті мішки. Десь метрів 10 від дороги лежали 5 чи 6 мішків білого кольору. На запитання чоловіків про можливість загрузити ці мішки свідок відповів, що у такій кількості не возив, але спробує. Даних осіб ОСОБА_13 відвіз за адресою: АДРЕСА_3 . По дорозі, один із чоловіків назвав себе ОСОБА_14 . За проїзд розрахувались мішком цукру, натомість свідок в якості різниці вартості послуги перевезення та вартості 1 мішка цукру купив їм 0,5 л горілки та напій на АЗС «Надєжда». Звідки цукор не повідомили. Мішок лежав в багажнику до ранку, який потім ОСОБА_13 відвіз до міліції;

- показами свідка ОСОБА_11 , який суду пояснив, що з обвинуваченим ОСОБА_5 знайомий, оскільки останній працював вантажником у ОСОБА_15 , ОСОБА_6 водієм, а ОСОБА_4 не знає. Сам працює сторожем колишньої території СУ-1, раніше була будівельна організація у ОСОБА_16 03 січня 2016 року він був на зміні, почув стукіт, вийшов, побачив в причепі, що належить ОСОБА_7 , відкриті двері. Посвітивши в середину ліхтариком, побачив двох осіб. Дані особи повідомили, що грузять мішки на базар та наказали охоронцю: «йди в будку і лягай спати». На що ОСОБА_11 повідомив цих осіб про свій намір подзвонити ОСОБА_7 . Обернувшись, він побачив третього чоловіка, який стояв до нього спиною. Даних людей в обличчя не бачив, оскільки вони прикривались, а бачив тільки постаті. ОСОБА_11 зайшов в будку до себе, знайшов номер телефону ОСОБА_7 , зателефонував і повідомив, що в нього в причепі вантажники, на що останній відповів, що без нього завантажувати нічого не можуть. Коли припинив розмову по телефону, то почув знадвору, як наче хтось стукнув дверцятами автомобіля і поїхав. Виходити з будки боявся. Працівникам поліції подзвонив ОСОБА_7 . Останній приїхав близько 08 години ранку, виявив привідкриті дверцята причепа та повідомив, що зникло 13 мішків із цукром. Дана територія є огородженою, має ворота, які зачинені, на запор яких накинутий замок. Будка сторожа знаходиться при в`їзді. Освітлення на території немає, тільки лампочка над будкою;

- показами свідка ОСОБА_10 , який суду пояснив, що з обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_4 перебуває в дружніх відносинах, а ОСОБА_6 родич. Близько 03 год. ночі до нього подзвонив дядько ОСОБА_6 , попрохав приїхати на ПМК-66 по вул. Енгельса і щось перевезти, проте не уточнив, що саме. Зібравшись, приїхав туди на автомобілі ВАЗ 2101, реєстраційний номер НОМЕР_4 , зателефонував і став чекати. Через 20 хв. вийшли ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , сіли в машину і ОСОБА_6 скерував їхати в напрямку, який він вкаже. Приїхали до території СУ-1. Потім попрохав поїхати подалі, до заправки. Через 5-7 хв. він передзвонив та попрохав приїхати до того місця, де їх залишив. Прибувши на те місце, ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , погрузили мішки та разом із ОСОБА_10 поїхали за адресою: АДРЕСА_7 , за місцем проживання ОСОБА_10 , де і розвантажили в сарай близько 7 мішків. ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 перебували в стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_6 сказав, щоб свідок ОСОБА_10 може собі взяти один мішок, а інші приїде пізніше та забере. Даних осіб ОСОБА_10 відвіз на ПМК-66. ОСОБА_6 приїхав приблизно 04 січня, забрав декілька мішків із цукром. Решта мішків залишились в сараї до тих пір, доки не були вилучені працівниками міліції;

- показами ОСОБА_17 , яка суду пояснила, що з ОСОБА_5 перебуває в незареєстрованому шлюбі, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 знайомі. В період з 03 січня 2016 року по 05 січня 2016 року вона перебувала в селі у матері. 05 січня 2016 року ОСОБА_17 з`явилась додому на АДРЕСА_3 , почали з ОСОБА_5 прибирати, їсти готувати. Прийшов чоловік, сказав, що з поліції, поспілкувався з ОСОБА_18 та кудись пішли. Вона прибирала далі в хаті і в дальній кімнаті знайшла 2 мішки із цукром. Хвилин через 30 з`явились 2 поліцейський, ОСОБА_5 та 2 жінки свідки. ОСОБА_17 показала де знаходиться цукор. Коли свідки прийшли, ОСОБА_5 пояснював, що він з двома товаришами ОСОБА_4 і ОСОБА_6 вкрав 13 чи 15 мішків з цукром;

- показами ОСОБА_19 , який суду пояснив, що ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 є його сусідами. Близько 05 січня 2016 року ввечері ОСОБА_6 попрохав ключ від гаража ОСОБА_19 , бо йому потрібне було масло, яке було в гаражі № НОМЕР_5 , що знаходиться в кооперативі «Ласточка» по вул. Вовча. В обід він прийшов до ОСОБА_6 за ключем, в цей момент приїхали працівники міліції. Коли відчинили гараж працівниками міліції було виявлено 2,5 мішки цукру. В період коли ОСОБА_19 було надано ключ від гаража ОСОБА_6 , він був лише у нього. Інші особи доступу до гаража не мали;

- показами потерпілого ОСОБА_7 , який суду пояснив, що ОСОБА_4 , він не знає, ОСОБА_5 , працював у нього вантажником, а ОСОБА_6 водієм. Ввечері, ОСОБА_7 перерахував мішки з цукром, закрив причеп, зібрався та поїхав на вихідні додому в м. Охтирка. З 02 січня 2016 року на 03 січня 2016 року після опівночі йому зателефонував сторож ОСОБА_20 , який повідомив, що в ОСОБА_7 крадуть цукор, на що останній порадив зателефонувати до міліції чи свого безпосереднього начальника ОСОБА_16 . Зранку ОСОБА_7 приїхав на базу, в минулому «СУ-1», двері в напівпричепі Van Hool, реєстраційний номер НОМЕР_2 , до автомобіля DAF, реєстраційний номер НОМЕР_1 , відчинені, не вистачало 13 мішків цукру «Краєвид» загальною вагою 650 кг, зателефонував до міліції, працівники якої приїхали через 20-30 хв. Також повідомив, що дана база огороджена, територія якої закрита повністю, замок на воротах висів на петлі, хвірточка закривається на засов;

- вивченим у судовому засіданні протоколом про проведення слідчого експерименту з участю свідка ОСОБА_11 від 26.01.2016 року та відеозапису, що долучений до даного протоколу;

- вивченим у судовому засіданні протоколом про проведення слідчого експерименту з участю підозрюваного ОСОБА_6 від 21.01.2016 року разом з фототаблицею до даного протоколу;

- вивченим у судовому засіданні протоколом про проведення слідчого експерименту з участю свідка ОСОБА_10 від 26.01.2016 року разом з фототаблицею до даного протоколу;

- вивченим у судовому засіданні протоколом про проведення слідчого експерименту з участю підозрюваного ОСОБА_5 від 22.01.2016 року разом з фототаблицею до даного протоколу;

- вивченим у судовому засіданні протоколом про проведення слідчого експерименту з участю підозрюваного ОСОБА_4 від 21.01.2016 року разом з фототаблицею до даного протоколу;

- вивченим у судовому засіданні протоколом огляду місця події від 03.01.2016 року разом з фототаблицею до даного протоколу (огляд території, розташованої за адресою: АДРЕСА_5 );

- вивченим у судовому засіданні протоколом огляду місця події від 05.01.2016 року разом з фототаблицею до даного протоколу (огляд господарства, в якому проживає ОСОБА_10 , розташованого за адресою: АДРЕСА_7 );

- вивченим у судовому засіданні протоколом огляду місця події від 05.01.2016 року разом з фототаблицею до даного протоколу (огляд гаража № НОМЕР_5 в АДРЕСА_3 );

- вивченим у судовому засіданні протоколом огляду місця події від 05.01.2016 року (огляд господарства, в якому проживає ОСОБА_17 та ОСОБА_5 , розташованого за адресою: АДРЕСА_3 );

- вивченим у судовому засіданні протоколом огляду місця події від 05.01.2016 року разом з фототаблицею до даного протоколу (огляд 1 мішка цукру в автомобілі ВАЗ-2115, д.н.з. НОМЕР_3 );

- вивченим у судовому засіданні протоколом огляду від 05.01.2016 року разом з фототаблицею до даного протоколу (огляд трьох мішків цукру, які добровільно надав ОСОБА_6 );

- вивченим у судовому засіданні протоколом огляду від 26.01.2016 року разом з фототаблицею до даного протоколу (огляд трьох мішків цукру, які добровільно надав ОСОБА_6 );

- вивченим у судовому засіданні протоколом огляду від 26.01.2016 року разом з фототаблицею до даного протоколу (огляд автомобіля ВАЗ 2101, д.н.з. НОМЕР_4 , що знаходиться в користуванні ОСОБА_10 );

вивченим у судовому засіданні протоколом огляду від 05.01.2016 року разом з фототаблицею до даного протоколу (огляд взуття ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ).

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 судом кваліфіковано за ч. 3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжці), вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб, та поєднаного із проникненням у сховище, та за ч. 3 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабежі), вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб та поєднаного з проникненням до сховища.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 судом кваліфіковано за ч. 3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжці), вчиненого за попередньою змовою групою осіб, та поєднаного із проникненням у сховище, та за ч. 3 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабежі), вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб та поєднаного з проникненням до сховища.

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 судом кваліфіковано за ч. 3 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабежі), вчиненого за попередньою змовою групою осіб та поєднаного з проникненням до сховища.

Згідно ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Відповідно ст. 67 КК України обставина, що обтяжують покарання ОСОБА_4 є вчинення злочинів у стані алкогольного сп`яніння.

Обставинами, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_5 є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, що відповідно до ст. 67 КК України, обтяжує покарання ОСОБА_5 є вчинення злочинів у стані алкогольного сп`яніння.

Згідно ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_6 є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Відповідно ст. 67 КК України обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_6 , є вчинення злочинів у стані алкогольного сп`яніння.

Як вбачається з абзацу 4 п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» частиною 2 статті 75 КК передбачено, що суд за наявності визначених законом підстав може ухвалити рішення про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Виходячи з цих положень закону, а також зі змісту частини 3 статті 78 КК, у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину суди мають розцінювати це як порушення умов застосування статті 75 КК про звільнення від відбування покарання з випробуванням і призначати покарання за сукупністю вироків на підставі статті 71 КК. У таких випадках повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням є неприпустимим.
При призначенні ОСОБА_4 покарання судом враховується ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відносяться до тяжких злочинів, наявність обтяжуючої та пом`якшуючих обставин, всі дані про особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується посередньо, на спеціальних обліках не перебуває, на шлях виправлення ставати не бажає, оскільки вчинив злочин в період іспитового строку, тому суд прийшов до висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 можливе лише за умови ізоляції його від суспільства.

При призначенні ОСОБА_5 покарання судом враховується ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відносяться до тяжких злочинів, наявність обтяжуючої та пом`якшуючих обставин, всі дані про особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується позитивно, на спеціальних обліках не перебуває, тому суд прийшов до висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_5 можливе без ізоляції його від суспільства, але в умовах контролю за його поведінкою органами кримінально-виконавчої інспекції за місцем проживання.

При призначенні ОСОБА_6 покарання судом враховується ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який відносяться до тяжкого злочину, наявність обтяжуючої та пом`якшуючих обставин, всі дані про особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується посередньо, на спеціальних обліках не перебуває, тому суд прийшов до висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_6 можливе без ізоляції його від суспільства, але в умовах контролю за його поведінкою органами кримінально-виконавчої інспекції за місцем проживання.

ОСОБА_4 замінити запобіжний захід у виді домашнього арешту без застосування електронного засобу контролю на запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Запобіжний захід у виді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_5 скасувати.

Запобіжний захід у виді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_6 скасувати.

Доля речових доказів вирішується згідно ст. 100 КПК України.

Судові витрати відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся, матеріальну шкоду, яку було завдано потерпілому у сумі 5 512,50 + 4 725 = 10 237,50 грн., не відшкодовано.

Керуючись ст.ст. 349, 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд, ?

засудив:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених:

- ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки;

- ч. 3 ст. 186 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців.

Згідно ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_4 покарання за цим вироком у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до покарання, призначеного за цим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Гадяцького районного суду Полтавської області від 04.11.2015 року та остаточно призначити покарання у виді 4 (чотири) роки 7 (сім) місяців.
ОСОБА_4 запобіжний захід у виді домашнього арешту без застосування електронного засобу контролю змінити на тримання під вартою, взявши обвинуваченого негайно під варту в залі суду.

Строк відбування ОСОБА_4 покарання обраховувати з 25 березня 2016 року.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених:

- ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки;

- ч. 3 ст. 186 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

Згідно ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_5 покарання за цим вироком у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

Відповідно до ст. ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного основного покарання з іспитовим строком на 2 (два) роки.

Зобов`язати ОСОБА_5 у цей період з`являтися періодично для реєстрації в орган кримінально-виконавчої системи, не виїжджати без його дозволу за межі України, повідомляти про зміну місця проживання, роботи.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 у виді особистого зобов`язання скасувати.
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

Відповідно до ст. ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного основного покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Зобов`язати ОСОБА_6 у цей період з`являтися періодично для реєстрації в орган кримінально-виконавчої системи, не виїжджати без його дозволу за межі України, повідомляти про зміну місця проживання, роботи.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 у виді особистого зобов`язання скасувати.
Речові докази:

- зимові гумові колоші, які вилучені в ОСОБА_6 , опечатані в поліетиленові пакети та здані до камери схову Гадяцького ВП повернути ОСОБА_6 ;

- зимові кросівки, які вилучені в ОСОБА_4 , опечатані в поліетиленові пакети та здані до камери схову Гадяцького ВП повернути ОСОБА_4 ;

- зимові чоботи, які вилучені в ОСОБА_5 , опечатані в поліетиленові пакети та здані до камери схову Гадяцького ВП повернути ОСОБА_5 .

- 13 мішків з цукром по 50 кг кожний, які здані до камери схову Гадяцького ВП повернути ОСОБА_7 ;

- автомобіль ВАЗ 2101, д.н.з. НОМЕР_4 , що переданий на відповідальне зберігання під схоронну розписку ОСОБА_10 залишити ОСОБА_10 .

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Полтавської області шляхом подачі апеляційної скарги через Гадяцький районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку. Якщо вирок ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.

Головуючий ОСОБА_1