Апеляційний суд Рівненської області
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
05 липня 2016 року м. Рівне
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області у складі:

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника-адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Рівненського районного суду Рівненської області від 24 червня 2016 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Рівненського районного суду Рівненської області від 23 червня 2016 року задоволено клопотання слідчого Рівненського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Рівненській області ОСОБА_8 . Застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Велике Вербче Сарненського району Рівненської області, де зареєстрований по АДРЕСА_1 , фактично проживає по АДРЕСА_2 , розлученого, має неповнолітню дитину, раніше судимого, останній раз 25 жовтня 2010 року Береговським районним судом Закарпатської області за ч.2 ст.332 КК України із застосуванням ст.71 цього Кодексу на 5 років 6 місяців позбавлення волі, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 днів.

Строк тримання під вартою рахувати з 06 год. 00 хв. 23 червня 2016 року.

Строк дії ухвали встановлений до 06 год. 00 хв. 22 серпня 2016 року.

Одночасно визначено заставу у розмірі 50 мінімальних заробітних плат, у разі внесення якої ОСОБА_7 буде звільнено з-під варти та покладено на нього ряд процесуальних обов`язків, передбачених ст.194 КПК України.

В обґрунтування свого рішення слідчий суддя зазначив, що існують реальні ризики можливості переховуватися підозрюваного від органів досудового розслідування і суду, вчинити інші кримінальні правопорушення, а також врахував тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у _______________________________________________________________________________________________

№ 11кп/787/183/ 2016 р. Головуючий в суді 1-ї інстанції ОСОБА_9

Категорія: обр. запоб. зах. Доповідач ОСОБА_1
вчиненні вказаного кримінального правопорушення, дані про особу підозрюваного.
ОСОБА_7 підозрюється у тому, що 23 червня 2016 року о 01 год. 00 хв., за попередньою змовою з ОСОБА_10 , діючи повторно, з корисливою мотивів, таємно проникли на огороджену територію господарства ОСОБА_11 , що за адресою АДРЕСА_3 , звідки, зірвавши навісні замки, з підсобного приміщення таємно викрали кутову шліф машинку «Ритм МШУ-1500-180» та дві бензопили «Husqvarna e-serie142». Перебуваючи на території домогосподарства були помічені власниками, однак, усвідомлюючи що їхні злочинні дії викриті, від вчинення злочину не відмовились,а разом з викраденим майном з місця вчиненні злочину зникли, чим заподіяли потерпілому майнову шкоду.

В апеляційній скарзі захисник-адвокат ОСОБА_6 просить вказану ухвалу скасувати та обрати підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з покладенням обов`язку носити електронний засіб контролю. На підтвердження своїх вимог захисник зазначив, що слідчим суддею не враховано стан здоров`я його підзахисного, а також наявність на утриманні неповнолітньої дитини. На думку апелянта, ні слідчий у клопотанні, ні прокурор у судовому засіданні не навели жодних обставин, які б свідчили про те, що ОСОБА_7 може переховуватись від органів досудового розслідування або суду, знищити і сховати будь-яку з речей, які мають істотне значення, буде перешкоджати встановленню істини по справі, схиляючи свідків та очевидців відмовитись від своїх показів шляхом залякування, однак слідчий суддя вказав на ці ризики. При цьому, слідчим суддею було безпідставно відхилено клопотання сторони захисту щодо обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Заслухавши суддю-доповідача, захисника-адвоката ОСОБА_6 та підозрюваного ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу та просили змінити запобіжний захід з триманні під вартою на домашній арешт, думку прокурора. про безпідставність апеляційних доводів і залишення ухвали слідчого судді без зміни, перевіривши матеріали клопотання та обговоривши апеляційні доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчиняти інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів клопотання, обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні умисного тяжкого злочину, передбаченого ч.3 ст.186 КК України, базується на сукупності зібраних доказів протоколах допиту свідків від 23.06.2016 року, протоколі пред`явлення особи для впізнання від 23.06.2016 року.

Колегія суддів вважає доведеним ризики можливості підозрюваного вчинити інше кримінальне правопорушення, а також переховуватись від органів досудового розслідування та суду, враховуючи репутацію підозрюваного. Так, ОСОБА_7 раніше неодноразово судимий за вчинення умисних корисливих злочинів,у тому числі, й проти власності, ніде не працює, відсутність у нього міцних соціальних зв`язків, засобів до існування.

Усі перелічені обставини у своїй сукупності свідчать про можливість підозрюваного ОСОБА_7 продовжити злочинну діяльністю, а також переховуватись від органів досудового розслідування. Тому, на думку колегії суддів, більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, не здатний запобігти даному ризику.

Крім того, заявляючи вимогу про зміну запобіжного заходу на домашній арешт захисник не вказав, за якою саме адресою слід обрати даний запобіжний захід, оскільки вжите законодавцем словосполучення у ч.5 ст.181 КПК України «житло цієї особи» охоплює випадки, коли підозрюваний є власником (співвласником) такого житла, зареєстрований у такому житлі або постійно або тимчасово проживає у такому житлі без реєстрації. При цьому, у разі вирішення клопотання щодо обранні даного виду запобіжного заходу слідчому судді, суду необхідно з`ясувати думку власника такого житла.

Посилання ж захисника на практику Європейського суду з прав людини у даному випадку не може слугувати в якості прецеденту для скасування ухвали про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки при розгляді клопотання було встановлено не лише наявність обґрунтованої підозри, але й наведено обґрунтування наявності реальних ризиків вчинення підозрюваним нового злочину, а також можливості переховуватись від органів досудового розслідування.

Доводи апелянта щодо невірного дослідження судом всіх обставин справи, що призвело до зазначення в оскаржуваному рішенні того, що розпочато досудове розслідування за попередньою правовою кваліфікацією кримінального правопорушення за ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України як закінчений замах на вбивство, внаслідок чого застосовано надмірний примус до ОСОБА_7 , колегія суддів оцінює критично, як такі, що позбавлені підстав, оскільки в наступному реченні вказано, що ОСОБА_7 23.06.2016 р. о 06.00 год. затримано за підозрою у вчиненні злочину і в той же день повідомлено про підозру у вчиненні цього кримінального прпвопорушеня, передбаченого ч.3 ст.186 КК України. Така ж правова кваліфікація зазначена у клопотанні про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою і долученому до ньго витягу з кримінального провадження. Вказана описка не є безумовною підставою для скасування оскаржуваного рішення. Таким чином, при розгляді клопотання, слідчий суддя дотримався вимог ст.ст.178, 183, 194 КПК та прийняв законне й обґрунтоване рішення.

Під час апеляційного розгляду прокурор довів обгрунтованість ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК, а тому колегія суддів вважає, що відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги.

На підставі наведеного та керуючись статтями 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Ухвалу слідчого судді Рівненського районного суду Рівненської області від 24 червня 2016 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3