Ухвала
іменем україни
24 травня 2016 рокум. Київ

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі колегії:

головуючоїОСОБА_1 ,
суддів:ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засіданняОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
захисникаОСОБА_6 ,
засудженогоОСОБА_7 ,

розглянувши в судовому засіданні кримінальне провадження № 0000832 за обвинуваченням
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Херсона, зареєстрованого на АДРЕСА_1 , проживаючого на АДРЕСА_2 , такого, що не має судимості,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК (в редакції Закону від 18.04.2013), за касаційною скаргою прокурора ОСОБА_8 , який брав участь у розгляді справи судом апеляційної інстанції, на вирок Печерського районного суду м. Києва від 22 жовтня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 25 грудня 2015 року,

в с т а н о в и в:

Вироком Печерського районного суду м. Києва від 22 жовтня 2015 року ОСОБА_7 засуджено за ч. 3 ст. 368 КК (в редакції Закону від 18.04.2013) до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов`язків, строком на 2 роки, без спеціальної конфіскації.

На підставі ст. 75 КК ОСОБА_7 звільнено від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки та покладено обов`язки, передбачені п. 3 ч. 1 ст. 76 КК.

Прийняте рішення щодо речових доказів та процесуальних витрат.

Згідно з вироком ОСОБА_7 визнано винуватим і засуджено за те, що він, обіймаючи посаду заступника директора із загальних питань Державного підприємства «Наш Дім», будучи службовою особою, наділеною повноваженнями по розпорядженню й управлінню майном підприємства, 03 червня 2014 року близько 14.00 год., перебуваючи у службовому приміщенні на вул. Предславинській, 34 у м. Києві, одержав від ОСОБА_9 для себе неправомірну вигоду у значному розмірі грошові кошти в сумі 72 000 грн. за вчинення в інтересах ТОВ «Офіс Маркет» дій з використанням свого службового становища щодо організації та укладення договору від 03 червня 2014 року № 1 про надання платних послуг ДП «Наш Дім» по зберіганню товарно-матеріальних цінностей ТОВ «Офіс Маркет».

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 25 грудня 2015 року вирок місцевого суду залишено без зміни.

У касаційній скарзі прокурор, посилаючись на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просить вирок місцевого суду та ухвалу суду апеляційної інстанції щодо ОСОБА_7 скасувати і призначити новий розгляд в суді першої інстанції. Вказує на неправильне застосування судом положень ст. 75 КК. Виправлення засудженого в умовах звільнення від відбування покарання вважає неможливим. Залишивши вирок місцевого суду без зміни, апеляційний суд доводів апеляційної скарги прокурора належним чином не перевірив, свого рішення не мотивував, чим істотно порушив вимоги кримінального процесуального закону.

Захисник засудженого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_6 подав заперечення на касаційну скаргу прокурора, в яких, посилаючись на законність і обґрунтованість судових рішень щодо ОСОБА_7 , просить залишити їх без зміни.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора ОСОБА_5 на підтримку касаційної скарги в частині скасування ухвали апеляційного суду та призначення нового розгляду в суді апеляційної інстанції, захисника ОСОБА_6 та засудженого ОСОБА_7 , які заперечили проти задоволення касаційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши наведені у касаційній скарзі та запереченнях доводи, колегія суддів вважає, що касаційна скарга прокурора не підлягає задоволенню на таких підставах.

Подія злочину, доведеність винуватості ОСОБА_7 у його вчиненні, кримінально-правова оцінка діяння за ч. 3 ст. 368 КК (в редакції Закону від 18.04.2013) у касаційному порядку не оскаржені.

Згідно зі статтями 50, 65 КК особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Обираючи ОСОБА_7 покарання за ч. 3 ст. 368 КК (в редакції Закону від 18.04.2013) суд повною мірою врахував тяжкість вчиненого злочину, який є тяжким, його суспільну небезпечність та наслідки, тому визначив покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, яке є наближеним до максимального, передбаченого санкцією відповідної норми, а також призначив додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов`язків на строк 2 роки.

Разом з цим, врахувавши дані про особу винного, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем роботи і проживання, повністю визнав вину, внаслідок чого справа слухалась у порядку, визначеному ч. 3 ст. 349 КПК, наявність обставини, що пом`якшує покарання щире каяття, відсутність обставин, що його обтяжують, зваживши на позицію прокурора, який в суді першої інстанції ініціював питання про застосування щодо ОСОБА_7 положень статей 75, 76 КК, суд дійшов обґрунтованого висновку про можливість виправлення засудженого без відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки та покладенням обов`язку повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи.

На час вчинення ОСОБА_7 кримінально караного діяння заборони щодо застосування положень ст. 75 КК за наявності для цього підстав у випадку засудження за корупційний злочин закон України про кримінальну відповідальність не містив.

Таким чином, колегія суддів вважає, що призначене ОСОБА_7 покарання із застосуванням положень ст. 75 КК відповідає вимогам ст. 65 КК, є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Переконливих доводів на спростування таких висновків у касаційній скарзі прокурор не навів.

Переглядаючи вирок за апеляцією прокурора, доводи якої аналогічні доводам його касаційної скарги, навівши в ухвалі докладні мотиви й підстави визнання апеляційної скарги необґрунтованою, апеляційний суд правильно залишив вирок місцевого суду щодо ОСОБА_7 без зміни.

Ухвала апеляційного суду належним чином умотивована та відповідає вимогам ст. 419 КПК.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які були б безумовною підставою для скасування оскаржуваних судових рішень, не встановлено.

Керуючись статтями 434, 436, 441, 442 КПК, суд

п о с т а н о в и в:

Вирок Печерського районного суду м. Києва від 22 жовтня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 25 грудня 2015 року щодо ОСОБА_7 залишити без зміни, а касаційну скаргу прокурора без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_10 ОСОБА_3