Справа № 527/451/16-к
провадження № 1-кп/527/61/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04.05.2016 року м.Глобине

Глобинський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретареві - ОСОБА_2 ,

з участю прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілої - ОСОБА_4 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Глобине кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Жуки Глобинського району Полтавської області, українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 11 листопада 2013 року Глобинським районним судом Полтавської області за ч. 1 ст. 122 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від призначеного покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік, 17.11.2015 року ухвалою Глобинського районного суду Полтавської області скасовано звільнення від відбування покарання за вироком Глобинського районного суду від 11.11.2013 року та направлено для відбування покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України,

в с т а н о в и в :
22 березня 2014 року, близько 15:20 год., в м. Глобине по вул. Базарній, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, у ОСОБА_6 виник злочинний умисел направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 .
Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_6 повалив ОСОБА_4 на землю, після чого умисно, стиснутими в кулак пальцями правої руки наніс не менше двох ударів в область голови ОСОБА_4 , чим спричинив останній тілесні ушкодження.
Згідно висновку судово-медичної експертизи № 49 від 23.03.2014 року ОСОБА_4 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно- мозкової травми, струсу головного мозку, синців м`яких тканин голови, правого передпліччя, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 винним себе у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України не визнав. Пояснив, що у його дружини ОСОБА_7 згорів будинок, вона підозрювала в підпалі його і тому він вдень 22.03.2014 року вирішив піти до ОСОБА_7 , щоб з`ясувати відносини. Вона разом зі своєю сестрою ОСОБА_8 перебували на подвір`ї у сусідки ОСОБА_9 . Коли він підійшов до них, ОСОБА_4 почала кричати та звинувачувати його ( ОСОБА_6 ) у підпалі будинку. Потім ОСОБА_10 та ОСОБА_8 вибігли з подвір`я на вулицю, він їх догнав, щоб поговорити, ОСОБА_4 схватила його за плечі, подряпала обличчя, коли він розвертався, вона відступила назад і впала на спину й почала кидатися по ньому камінням. Після цього позбігалися сусіди, він ( ОСОБА_6 ) пішов додому. Пояснив, що умисних тілесних ушкоджень ОСОБА_4 він не наносив.

Не дивлячись на невизнання своєї вини ОСОБА_6 , його вина у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України підтверджується показами потерпілої та свідків по справі.

Потерпіла ОСОБА_4 пояснила, що 22 березня 2014 року близько 15.20 год. вона разом зі своєю сестрою ОСОБА_11 у сусідки ОСОБА_9 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , мили посуд після пожежі. В цей час зайшов ОСОБА_12 , підійшов до ОСОБА_7 , взяв її «за петельки», ОСОБА_13 почала кричати, щоб вона ( ОСОБА_4 ) викликала міліцію, вона взяла телефон, побігла, але не встигла зателефонувати, бо ОСОБА_6 догнав її на вулиці біля двору ОСОБА_9 і повалив на землю, схватив за шию та наніс не менше двох ударів кулаком у височну частину голови. Кирніс ОСОБА_13 стягнула його, і вона побігла до ОСОБА_14 , щоб покликати на допомогу, але останнього не було вдома. Коли вона ( ОСОБА_4 ) вийшла з двору ОСОБА_14 , ОСОБА_15 знову схватив її та штовхнув на металеві ворота, які відкрилися і вони ( ОСОБА_4 та ОСОБА_6 ) впали, ОСОБА_6 тримав за шию руками та наносив удари руками в область голови, прибіг ОСОБА_16 і стягнув його й сказав їй тікати. Проте, ОСОБА_6 знову догнав її й повалив на землю, коли вона впала, він сів зверху, підбіг ОСОБА_16 і стягнув ОСОБА_6 , після цього вона побігла до двору ОСОБА_9 , а ОСОБА_6 побіг за ОСОБА_17 , яка забігла в двір ОСОБА_18 . В результаті спричинення їй тілесних ушкоджень ОСОБА_6 у неї був струс головного мозку, синці на шиї та на голові. В зв`язку з тим, що вона була одягнена у светер з воротником, який закривав шию, на спині значних тілесних ушкоджень не було. Вказала, що вона тілесних ушкоджень ОСОБА_6 не наносила, не дряпала його, каміння не кидала. Зазначила, що ОСОБА_6 і раніше застосовував фізичне насильство до неї та до її сестри ОСОБА_7 .

Допитана в якості свідка ОСОБА_11 пояснила, що вона є колишньою дружиною ОСОБА_6 та сестрою ОСОБА_4 . Вдень 22.03.2014 року вони разом із сестрою мили посуд після пожежі на території домогосподарства ОСОБА_9 . Близько 15:20 год. ОСОБА_19 сказала, що Вітька йде ( ОСОБА_12 ). Він відразу схватив її ( ОСОБА_13 ) «за петельки», вона дала сестрі ОСОБА_20 телефон та сказала телефонувати до міліції. ОСОБА_21 взяла телефон і ОСОБА_12 погнався за нею, повалив на землю, однією рукою держав в районі шиї й почав бити кулаком в голову. ОСОБА_21 вирвалася й побігла до двору ОСОБА_14 , ОСОБА_6 наздогнав її та штовхнув на металеві ворота, які відчинилися і вона впала, ОСОБА_6 сів зверху та наносив їй удари по голові. Підбіг ОСОБА_16 й відтягнув ОСОБА_6 від сестри, і сказав ОСОБА_21 щоб вона тікала. Але ОСОБА_12 знову наздогнав її та знову на неї накинувся і ОСОБА_22 відтягував ОСОБА_23 від ОСОБА_21 , а потім, щоб відтягнути кинув йому куском цеглини по голові. Після цього він погнався за нею ( ОСОБА_17 ), вона забігла до ОСОБА_24 у будинок і ОСОБА_15 забіг за нею. Побачивши це ОСОБА_25 почала виганяти його з будинку та з двору. Пояснила, що ОСОБА_6 наніс не менше трьох ударів ОСОБА_4 в різні частини тіла. Після спричинення тілесних ушкоджень бачила синець на обличчі у ОСОБА_4 , у неї сильно боліла голова. Повідомила, що ОСОБА_4 ніяких тілесних ушкоджень ОСОБА_6 не наносила. Вказала, що ОСОБА_6 і раніше застосовував фізичне насильство щодо неї та її сестри ОСОБА_4 .
В судовому засіданні свідок ОСОБА_9 пояснила, що 22.03.2014 року в неї у дворі перебували ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , які мили посуд після пожежі. Близько 15 год. до двору зайшов ОСОБА_12 та відразу прижав ОСОБА_26 до стінки, потім підійшов до ОСОБА_8 . ОСОБА_13 з ОСОБА_21 побігли на вулицю, що там відбувалося їй не відомо. Після цього побачила, що біля її домогосподарства ОСОБА_12 наздогнав та звалив ОСОБА_8 , сів зверху на неї та почав наносити удари, в які частини тіла та чим саме наносилися удари не бачила, бо ОСОБА_6 своєю спиною затуляв. Бив до того часу, поки ОСОБА_16 не дав йому кирпичем по голові, щоб розтягнути. Після цього ОСОБА_6 погнався за ОСОБА_17 . Вказала, що ОСОБА_8 тілесних ушкоджень ОСОБА_27 не наносила.

Свідок ОСОБА_16 пояснив, що 22.03.2014 року він порався по домогосподарству та близько 15:20 год. побачив, що по дорозі бігла ОСОБА_10 й просила про допомогу. Він із дружиною вийшли на вулицю, й він побачив як ОСОБА_12 сидить над ОСОБА_4 , яка лежала на землі. Він підбіг до них та відтягнув ОСОБА_28 від ОСОБА_21 , яка почала тікати. ОСОБА_6 знову побіг за нею, та наздогнавши, знову звалив її на землю. Він ( ОСОБА_16 ) схопив кусок цеглини та вдарив ОСОБА_6 по голові, щоб розтягнути, після цього ОСОБА_6 відпустив ОСОБА_21 та пішов по вулиці. Чи наносив ОСОБА_6 тілесні ушкодження ОСОБА_4 він не бачив, оскільки намагався відтягувати ОСОБА_6 . Ні на ОСОБА_6 , ні на ОСОБА_4 ніяких тілесних ушкоджень не помітив.
Судовий експерт ОСОБА_29 в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_4 було нанесено не менше двох ударів тупими предметами. Пояснив, що він оглядав та описував лише ті тілесні ушкодження, які йому показувала ОСОБА_4 . Зазначив, що під час слідчого експерименту ОСОБА_4 показала меншу кількість нанесених їй тілесних ушкоджень, ніж було зазначено у висновку судово - медичної експертизи.

Вина ОСОБА_6 підтверджується також наступними доказами, дослідженими в судовому засіданні:

-згідно висновку судово медичної експертизи № 49 від 23.03.2014 року, ОСОБА_4 спричинені тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно мозкової травми, струсу головного мозку, синців м`яких тканин голови, правого передпліччя, які утворилися від дії тупих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею, можливо в строк та вказаних обставинах, відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я ( а.с. 50);

-протоколом проведення слідчого експерименту від 19.02.2016 року за участю потерпілої ОСОБА_4 та фототаблицею до нього, в ході якого ОСОБА_4 розповіла та показала механізм спричинення їй тілесних ушкоджень ОСОБА_6 ( а.с.67-69);

-висновком експерта № 11 від 22.02.2016 року, згідно якого покази ОСОБА_4 , дані нею під час слідчого експерименту, відповідають даним судово медичної експертизи за часом та механізмом, не відповідають за локалізацією та кількістю отриманих тілесних ушкоджень. Потерпіла розповідає за синець у виличній ділянці, а за синець на правій руці не говорить нічого ( а.с.70);

-протоколом проведення слідчого експерименту від 19.02.2016 року за участю свідка ОСОБА_30 та фототаблицею до нього, в ході якого ОСОБА_30 розповіла та показала механізм спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 ОСОБА_6 ( а.с.71-73);

-висновком експерта № 15 від 22.02.2016 року, згідно якого покази ОСОБА_30 , дані нею під час слідчого експерименту, відповідають даним судово медичної експертизи за часом та механізмом, не відповідають за локалізацією та кількістю отриманих тілесних ушкоджень ( а.с.74).

В діях ОСОБА_6 суд встановив наявність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України спричинення умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я ОСОБА_4 .

Невизнання обвинуваченим своєї вини суд розцінив, як обрану форму захисту з метою уникнути покарання за вчинене.

Так, в своїх поясненнях ОСОБА_6 стверджує, що він лише відвертався від дій ОСОБА_4 , яка схватила його за плечі, подряпала йому обличчя та кидала в нього каміння, проте, вказане спростовується показами свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_9 , які заперечили факт нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 ОСОБА_4 .

Ні обвинувачення, ні захист в судовому засіданні не ініціювали питання про проведення додаткової судово-медичної експертизи по механізму спричинення тілесних ушкоджень, огляду місця події, а суд, зважаючи на змагальність процесу, вимогу закону про безсторонність, відповідно до норм КПК України, ініціювати такі процесуальні дії не вправі.

Після аналізу та оцінки всіх наданих доказів, встановивши, що до спричинення тілесних ушкоджень потерпілій інші особи, крім ОСОБА_6 , не причетні, суд дійшов висновку про можливість ухвалення обвинувального вироку.

Призначаючи покарання, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує тяжкість вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом"якшують та обтяжують покарання.

ОСОБА_6 вчинив злочин невеликої тяжкості під час іспитового строку, неповнолітніх дітей на утриманні не має, офіційно не працевлаштований.

За місцем реєстрації ОСОБА_6 характеризується негативно ( а.с. 57).

Згідно довідок Глобинської ЦРЛ, ОСОБА_6 на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває ( а.с.54-55).

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання ОСОБА_6 , в ході судового засідання не встановлено.

Відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів.
Врахувавши викладене, суд прийшов до висновку, що підсудний за вчинене заслуговує основного покарання у виді обмеження волі, яке буде необхідним і достатнім для його виправлення і попередження вчинення ним нових злочинів.

Підстав для звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, для застосування ст. 69 КК України не вбачається.

Відповідно до ст.71 КК України до призначеного ОСОБА_6 покарання за цим вироком необхідно частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Глобинського районного суду Полтавської області від 11.11.2013 року.

Саме таке покарання буде співмірним діянню і характеристиці особи.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст. 370, 371, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України і призначити покарання у виді одного року обмеження волі.

На підставі ст.ст. 71, 72 КК України до призначеного ОСОБА_6 покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Глобинського районного суду Полтавської області від 11.11.2013 року і за сукупністю вироків ОСОБА_6 призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки 1 ( один) місяць.

Строк відбування покарання рахувати з часу взяття під варту - 15 години 45 хвилин 17 листопада 2015 року.

Підстав для обрання запобіжного заходу на період набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Апеляція на вирок суду може бути подана протягом 30 діб з моменту його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1