печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 листопада 2016 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах першого слідчого відділу управління спеціальних розслідувань Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні № 0002561 від 19.03.2014 про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Фастів Київської області, громадянину України, раніше не судимому, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 340, ч. 2 ст. 171, ч. 2 ст. 125, ч. 2 ст. 15, п.п.1, 7, 12 ч. 2 ст. 115 КК України,-

В С Т А Н О В И В :
26.11.2015 року старший слідчий в особливо важливих справах першого слідчого відділу управління спеціальних розслідувань Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 за погодженням із прокурор відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих управління спеціальних розслідувань Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із клопотанням про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0002561 від 19.03.2014 року .

Згідно наявних в наданих в обґрунтування клопотання матеріалах кримінального провадження №0002561 від 19.03.2014, управлінням спеціальних розслідувань Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002561 від 19.03.2014 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 340, ч. 2 ст. 171, ч. 2 ст. 125, ч. 2 ст. 15, п.п.1, 7, 12 ч. 2 ст. 115 КК України

В клопотанні зазначено , що у даному провадженні, розслідуються обставини протидії акціям протестів, цивільними особами «тітушками», вчинення останніми в ніч 18-19.02.2014 на перехресті вул. В. Житомирська та Володимирська у м. Київ злочинів відносно протестувальників, зокрема замаху на вбивство двох і більше осіб, за попередньою змовою групою осіб, способом небезпечним для життя багатьох осіб, а також незаконного вилучення зі зберіганням та використанням зброї непорушного запасу в УМВС України в м. Києві, фінансування зазначених дій, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст. 340, ч. 2 ст. 15 п.п.1, 7, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 194, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 294, ч. 2 ст. 125, ч. 2 ст. 171, ч. 4 ст. 296, ч. 2 ст. 296, ч. 2 ст. 262, ч. 1 ст. 263, ч.3 ст. 365, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 205, ч. 3 ст. 209, ч. 5 ст. 191 КК України. У листопаді 2013 року після прийняття рішення про відмову від підписання Угоди про асоціацію з Європейським Союзом та призупинення у зв`язку з цим Кабінетом Міністрів України процесу підготовки до підписання Угоди про асоціацію між Україною та Євросоюзом, починаючи з 22.11.2013, у місті Києві на Майдані Незалежності розпочалися безстрокові мирні збори, мітинги, вуличні походи та демонстрації громадян на підтримку європейського вектора зовнішньої політики України, про що були сповіщені органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.в клопотанні вказано , що бажаючи припинити зазначені зібрання та інші волевиявлення громадян, ОСОБА_7 у період з 22 до 30 листопада 2013 року, використовуючи повноваження Президента України, в порушення вимог ст. 34 Конституції України організував силовий розгін правоохоронними органами учасників мирних зборів на Майдані Незалежності. Реакцією суспільства на незаконний силовий розгін стали масові акції протесту на Майдані Незалежності, учасники яких, разом із протестами проти рішення уряду та екс-Президента щодо зміни зовнішньополітичного курсу України, протестували проти злочинних дій працівників міліції та представників влади, які організували, здійснили та допустили свавілля стосовно мирних мітингувальників.В результаті цього, збори та мітинги на Майдані Незалежності в м. Києві стали масовими і постійними, та на них громадянами України висловлювався протест проти свавілля правоохоронних органів та сил спецпризначення, незаконних дій владних органів, корупції. Усвідомлюючи, що протиправні дії правоохоронців з приводу припинення акцій протесту, призводять лише до їх посилення, осуду з боку суспільства і європейської спільноти, з метою розширення репресивних повноважень, а фактично узаконення свавілля керівників та працівників правоохоронних органів, збереження влади, залякування суспільства та припинення протестів Президент України ОСОБА_7 , діючи в інтересах очолюваної ним злочинної організації, доручив невстановленим слідством особам організувати цивільних осіб, так званих «тітушок», які повинні приймати участь за грошову винагороду у різних містах України, в тому числі і в м. Києві під виглядом мирної акції «Антимайдан» нібито в підтримку діючої на той час злочинної влади. Крім того, не бажаючи припинити вчинення злочинів проти громадян, які висловлюють свої політичні погляди та переконання і протестують проти застосування насильства, ОСОБА_7 , на продовження своєї злочинної діяльності та діючи в інтересах очолюваної ним злочинної організації, спрямував та керував діями керівників правоохоронних органів, у тому числі шляхом надання протиправних вказівок Міністру внутрішніх справ України ОСОБА_8 ..На виконання злочинних вказівок ОСОБА_7 , починаючи з листопада 2013 року, Міністр внутрішніх справ України ОСОБА_8 та інші невстановлені в ході досудового розслідування вищі службові особи правоохоронних органів і особи з їхнього оточення неодноразово організовували застосування працівниками спецпідрозділу ПМОП «Беркут» та внутрішніх військ МВС України надмірних силових заходів до протестувальників.. Крім того, ОСОБА_8 та іншими невстановленими слідством особами, з метою перешкоджання проведенню учасниками вищевказаних мирних зборів, мітингів, вуличних походів і демонстрацій, що відбувались на території м. Києва, розробили злочинний план, згідно якого до мітингувальників застосовувались заходи із залученням в тому числі цивільних осіб, так званих «тітушок», з метою подальшого залякування протестувальників. В подальшому, приблизно в січні - лютому 2014 року, в невстановлений слідством час, ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 вступили у злочинну змову із вищевказаними невстановленими слідством особами та отримали від них замовлення на організацію із залученням цивільних осіб, так званих «тітушок», незаконного перешкоджання проведенню учасниками вищевказаних мирних зборів, мітингів, вуличних походів і демонстрацій, що відбувались на території м. Києва, яка полягала у вчиненні ними активних незаконних дій стосовно громадян України, а саме: застосуванні різного роду фізичного насильства, у тому числі спричиненні тілесних ушкоджень, допускаючи у окремих випадках вчинення вбивств, усуваючи таким чином активних учасників цих акцій, та залякуючи інших учасників протестів і маючи кінцевою метою припинити такі протестні акції.З метою припинення свавілля державних, правоохоронних та судових органів, 18.02.2014 учасниками протестних акцій у центральній частині м. Києва була організована чергова мирна хода громадян під назвою «Мирний наступ» на депутатів з вимогою негайно ухвалити всі необхідні рішення для виходу з кризи і врегулювання ситуації у країні, проведення якої планувалось на вулицях Інститутській, Шовковичній, Садовій у м. Києві до Верховної Ради України для підтримки голосування у Верховній Раді України за повернення до Конституції 2004 року, яка б збалансувала парламентські і президентські повноваження.Будучи обізнаним про такий мирний захід протестувальників та місця їх розташування, Президент України ОСОБА_7 як організатор перевищення влади і службових повноважень працівниками правоохоронних органів, діючи за попередньою змовою із невстановленими слідством особами, в порушення вимог статей 3, 34, 68 Конституції України, надав вказівку Міністру внутрішніх справ України ОСОБА_8 у взаємодії з іншими правоохоронними органами, на приховане (без відповідного нормативного дозволу) застосування, без дотримання передбачених законом приводів та підстав, вогнепальної зброї та надмірного насильства до мітингувальників з метою силового придушення їх протесту, зокрема очищення від мітингувальників Майдану Незалежності, Маріїнського парку, інших будівель центральної частини міста Києва, у тому числі будівлі Федерації профспілок України, яка на підставі договорів від 01.12.2013 про надання приміщень Федерації профспілок України за адресою: м. Київ, Майдан Незалежності, 2; від 02.12.2013 № 128 оренди залів та кімнат Будинку профспілок використовувалась мітингувальниками для розміщення Штабу національного супротиву, медичної частини, Прес-центру, їдальні на інших структурних формувань Євромайдану.Реалізуючи отриману від ОСОБА_7 вказівку, Міністр внутрішніх справ України ОСОБА_8 17.02.2014, перебуваючи у приміщенні Міністерства внутрішніх справ України за адресою: м. Київ, вул. Богомольця, 10, перевищуючи свої службові повноваження, діючи в інтересах ОСОБА_7 , умисно вчиняючи дії, які явно виходять за межі наданих йому прав та повноважень, порушуючи вимоги Закону України «Про міліцію», дав вказівку невстановленим слідством особам організувати 18.02.2014 цивільних осіб, так званих «тітушок», які повинні разом із правоохоронними органами здійснити силовий розгін мітингувальників на Майдані Незалежності в м. Києві із застосуванням надмірного фізичного насильства, спецзасобів, спеціальної техніки та вогнепальної зброї. Зокрема 17.02.2014, у зв`язку із намірами правоохоронних органів здійснити 18.02.2014 силовий розгін мітингувальників на Майдані Незалежності у м. Києві, ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 отримали від вищенаведених невстановлених слідством осіб вказівку про необхідність вчинення різного роду групових незаконних насильницьких дій стосовно учасників протестних акцій в Маріїнському парку, на вулицях Липській, Володимирській, Великій Житомирській, площі Михайлівській в м. Києві із використанням вогнепальної зброї та предметів заздалегідь спеціально пристосованих до спричинення тілесних пошкоджень, поєднуючи ці дії із грубим порушенням громадського порядку та вчиненням масових безладів для залякування цих протестувальників з метою подальшого припинення ними свого конституційного права на проведення мирних мітингів, зборів, походів та демонстрацій.

Погодившись взяти участь у вищевказаних злочинах, ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 запропонували ОСОБА_5 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 та іншим невстановленим особам також прийняти участь у вчиненні цих злочинів, на що останні погодились. При цьому, ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , а також інші невстановлені слідством особи для реалізації вказаних злочинних завдань, з допомогою у тому числі правоохоронних органів, в невстановлений слідством час та в невстановленому слідством місці, забезпечили ОСОБА_5 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_20 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 та їх співучасників вогнепальною, холодною зброєю, засобами спеціального призначення, металевими щитами та іншими предметами спеціально пристосованими та заготовленими для нанесення тілесних пошкоджень. При цьому, ОСОБА_5 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 та інші невстановлені особи, домовившись діяти узгоджено та розподіливши між собою вищевказану зброю, усвідомлювали та передбачали, що застосування кожним з них отриманого різновиду зброї до протестувальників призведе до виконання їх спільного умислу на перешкоджання проведенню ними мітингів та зборів шляхом спричинення останнім тілесних пошкоджень та вчинення їх вбивств і бажали досягнення саме такого результату, свідомо допускаючи невизначене коло жертв з метою досягнення наведеного спільного злочинного умислу. Крім того, ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_10 організували інших осіб, яким запропонували кожному, хто прийме участь у перешкоджанні акціям протесту, що відбувались в м. Києві грошову винагороду в розмірі по 100 доларів США. Надалі, реалізовуючи спільний злочинний умисел, спрямований на незаконне перешкоджання організації та проведенню зборів, мітингів, походів і демонстрацій із застосуванням фізичного насильства та зброї, ОСОБА_11 та ОСОБА_12 наказали 17.02.2014 ОСОБА_19 зібрати на 18.02.2014 о 09 год. 00 хв. близько 1000 цивільних осіб чоловічої статі зі спортивною підготовкою, так званих «тітушок», біля метро «Арсенальна» в м. Києві, які повинні прийняти участь за грошову винагороду в акції «Антимайдан» у Маріїнському парку, яка мала носити вигляд мирної нібито в підтримку діючої влади. Виконуючи вказівку ОСОБА_11 , ОСОБА_19 , того ж дня, діючи умисно, з метою реалізації спільного злочинного умислу, за попередньою змовою групою осіб, організував підбір та збір 18.02.2014 о 09 год. 00 хв. на площі біля станції метро «Арсенальна» в м. Києві біля 800 цивільних осіб чоловічої статі спортивної підготовки із міст Ніжина, Білої Церкви, Житомира та інших населених пунктів України. При цьому, ОСОБА_19 пообіцяв вказаним особам за прийняття участі в акції «Антимайдан» грошову винагороду у розмірі по 600 грн. кожному, не повідомляючи частину з них про спільні злочинні наміри вказаних осіб щодо вчинення різного роду фізичного насильства до мирних протестувальників. Крім того, біля метро «Арсенальна» в м. Києві 18.02.2014 о 09 год. 00 хв. також зібрались ОСОБА_11 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_12 та ОСОБА_19 які узгодили свої дії між собою щодо координації вищевказаних осіб, яких зібрав ОСОБА_19 .Після цього, будучи озброєні вогнепальною зброєю, дерев`яними кийками, металевими щитами та іншими предметами для нанесення тілесних ушкоджень залучені особи з іншими невстановленими особами приготувались до спільного вчинення різного роду незаконних насильницьких дій стосовно учасників протестних акцій.

В подальшому, 18.02.2014 приблизно о 12 год. 00 хв., побачивши, що в Маріїнському парку в м. Києві зібрались мітингувальники в кількості більше ніж 2 000 осіб, ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_19 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_16 наказали особам, так званим «тітушкам», які були разом із ними переміститись до пам`ятника Пилипа Орлика в м. Києві на вул. Липську. Прибувши за вказаною адресою, ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , чекали подальшої команди від невстановлених слідством співучасників на початок реалізації спільного злочинного плану, спрямованого на вчинення незаконних насильницьких дій стосовно учасників мирних протестних акцій. Однак, у зв`язку з тим, що на той час було підпалено офіс політичної партії «Партія Регіонів» розташований за адресою: м. Київ, вул. Липська, 10, вказані зібрані ОСОБА_19 цивільні особи, так звані «тітушки», перемістились до зазначеного офісу для подальшого недопущення протестних акцій за вказаною адресою.

При цьому, в цей же час за вказаною адресою прибули ОСОБА_13 , ОСОБА_5 разом із іншими невстановленими особами, яких організував ОСОБА_10 для вчинення незаконних насильницьких дій стосовно учасників мирних протестних акцій.

Прибувши за вказаною адресою, ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_19 , ОСОБА_13 , ОСОБА_5 та інші невстановлені слідством особи, перебуваючи біля пам`ятника Пилипа Орлика в м. Києві на вул. Липській, узгодили між собою спільний злочинний план, спрямований на вчинення незаконних насильницьких дій стосовно учасників мирних протестних акцій.

В подальшому близько о 19 год. 30 хв. невстановлені слідством особи, на виконання сумісно розробленого злочинного плану із ОСОБА_7 щодо перешкоджання проведенню мирних зборів, мітингів, походів та зборів протестувальників із застосуванням фізичної сили, повідомили ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_19 , ОСОБА_13 , ОСОБА_5 та інших невстановлених осіб про необхідність блокування організованими ними цивільними особами, так званими «тітушками» перехрестя вул. Володимирської та Великої Житомирської в м. Києві та недопущення просування по даним вулицям мирних протестувальників, яких планувалось розігнати з Майдану Незалежності силами правоохоронних органів. Через деякий час, 18.02.2014 приблизно о 21 год. 00 хв. ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_19 , ОСОБА_13 , ОСОБА_5 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_16 та інші невстановлені слідством особи, отримавши вказівку від невстановлених співучасників, які виконували вказівку ОСОБА_7 , перемістились на перехрестя вул. Володимирської та Великої Житомирської в м. Києві для реалізації спільного злочинного умислу.Побачивши, що зі сторони Михайлівської площі почали збиратись мітингувальники, які приймають участь у протестних акціях в м. Києві ОСОБА_5 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 та інші невстановлені особи, діючи умисно, за попередньою змовою із без наявності безпосередньої загрози для їх життя, чітко усвідомлюючи відсутність будь-якої загрози для них зі сторони мітингувальників, які рухались по вул. Великій Житомирській з боку Михайлівської площі, реалізовуючи спільний злочинний умисел, направлений на вчинення умисних вбивств осіб протестувальників, усвідомлюючи, що створюють загрозу для життя та здоров`я великої кількості осіб, почали вести стрільбу з наявної у них вогнепальної зброї на ураження цих осіб, з метою перешкодити переміщенню одних мітингувальників та залякування інших. При цьому, 18.02.2014 о 23 год. 20 хв. під час здійснення тривалої стрільби в бік мітингувальників, ОСОБА_16 , будучи обізнаним про вчинення ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_5 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_13 та іншими невстановленими слідством особами злочинів, спрямованих на насильницьку протидію мирним акціям протесту, вбивств мітингувальників та заподіяння їм значних тілесних ушкоджень, усвідомлюючи незаконність своїх дій, сприяючи в подальшому вчиненню вказаними співучасниками наведених злочинних дій та наміри цих осіб продовжувати вчинення цих злочинів, за вказівкою ОСОБА_19 приніс на місце вчинення злочинів, які відбувались на перехресті вул. Володимирської та Великої Житомирської в м. Києві набої для наявної у ОСОБА_19 , ОСОБА_18 , ОСОБА_15 , ОСОБА_17 , ОСОБА_14 та інших невстановлених слідством осіб вогнепальної зброї. Далі ці патрони, були використані для ведення стрільби по протестувальниках. В результаті наведених злочинних дій ОСОБА_15 , ОСОБА_14 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_19 , ОСОБА_13 , ОСОБА_5 та невстановлених слідством осіб, які полягали у веденні ними в період часу з 9 год. 00 хв. 18.02.2014 по 2 год. 30 хв. 19.02.2014 пострілів з вогнепальної зброї на ураження протестувальників, які знаходились біля Михайлівської площі, тілесні пошкодження різного ступеню тяжкості отримали: ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 .

Поряд з цим, и до мітингувальників було застосоване фізичне насильство, внаслідок чого отримали тілесні ушкодження у вигляді вогнепального поранення ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_27 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 та середнього ступеню тяжкості ОСОБА_28 .

За результатами досудового розслідування 29.09.2016 здійснено повідомлення про підозру: громадянину України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у незаконному перешкоджанні проведенню зборів, мітингів, походів і демонстрацій, із застосуванням фізичного насильства за попередньою змовою групою осіб; організацію переслідування журналістів за виконання ними своїх професійних обов`язків здійснюване за попередньою змовою групою осіб; спричиненні умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я; замаху на вбивство двох осіб з хуліганських мотивів, за попередньою змовою групою осіб, тобто злочинів, передбачених ст.340; ч.2 ст.171; ч.2 ст.125; ч.2 ст.15, п.п.1, 7, 12 ч.2 ст.115 КК України.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 29.09.2016 ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зі строком дії до 27.09.2016.

26.11.2016строк досудового розслідування у кримінальному провадженні заступником Генерального прокурора України продовжено до 4 (чотирьох) місяців ,тобто до 29.01.2017 року.

Обґрунтовуючи клопотання слідчий вважає, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, , за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічного позбавлення волі.

На думку Генеральної прокуратури України більш м`які, передбачені ст. 176 КПК України, запобіжні заходи, не забезпечать виконання ОСОБА_5 процесуальних обов`язків підозрюваного та не нададуть можливості під час досудового розслідування контролювати місця його перебування та він має можливість переховуватися від органу досудового розслідування та суду; може знищити документи; має можливість незаконно впливати на потерпілих та свідків у даному кримінальному провадженні; схильний вчинити інше кримінальне правопорушення.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав з викладених в ньому підстав та просить його задовольнити, зазначили також , що Печерським районним судом м.Києва 29.09.2016 року було ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та з цього часу ризики , передбачені ст..177 КПК України не змінились.

Захисник підозрюваного у судовому засіданні адвокат ОСОБА_4 заперечила проти задоволення клопотання , в якому зазначила , що слідчим , не було надано жодних доводів та доказів наявності ризиків , передбачених ч.1 ст.177 КПК України (може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, крім того тривалий час слідство ніяких процесуальних дій не проводило, а підозра у скоєнні злочину , передбаченого ст..115 КК України ніякими доказами не підтверджується , вважала , що якщо підозрюваному і необхідно обрати запобіжний захід то тільки у вигляді домашнього арешту чи використання електронного засобу контролю. Підозрюваний ОСОБА_5 також підтримав доводи його захисника.

Зважаючи на викладене, приходжу до висновку про наявність у слідчого судді правових підстав для задоволення клопотання про продовження строку тримання підозрюваного ОСОБА_5 під вартою на 60 днів в межах строку досудового розслідування.

У відповідності до положень ст. ст. 197, 199 КПК України за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на непов`язаний з ізоляцією від суспільства, строк тримання підозрюваного під вартою може бути продовжено у разі неможливості закінчення досудового розслідування в частині доведеного обвинувачення у строки, встановлені ст. 219 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Водночас, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами. Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Виходячи з наявних в наданих суду матеріалах даних суддя приходить до висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 340, ч. 2 ст. 171, ч. 2 ст. 125, ч. 2 ст. 15, п.п.1, 7, 12 ч. 2 ст. 115 КК України та доведеним наявність такого ризику як можливість з боку підозрюваного ухилятись та перешкоджати слідству, зокрема переховуючись від слідства та впливати на свідків та потерпілих.

Вирішуючи, який запобіжний захід застосувати, слідчий суддя у відповідності до ч.1 ст.ст.178, 183 КПК України також враховує тяжкість покарання за ч. 4 ст. 41, ч.3 ст. 365 та ч. 4 ст. 41, ч. 3 ст. 27, ч.3 ст. 365, ч. 4 ст.41, ч. 2 ст.15, п.п. 1,5, 12 ч.2 ст.115 КК України, у виді позбавлення волі на строк понад десять років, встановлені ризики, особу підозрюваного, , стан його здоров`я, який не виключає можливості тримання останнього під вартою, наслідки злочинів, в яких підозрюється ОСОБА_5 .

Слідчий суддя, вирішуючи клопотання про продовження тримання під вартою , відповідно до положень ст.ст. 177, 178 КПК України та практики Європейського Суду з прав людини враховує тяжкість кримінальних правопорушень, в яких підозрюється ОСОБА_5 , те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, та приходить висновку, що докази та обставини, на які посилаються слідчий та прокурор у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, при цьому слідчий суддя приймає до уваги особу підозрюваного, його вік та стан здоров`я, обставини справи.

Враховуючи вищевказані обставини, вважаю за належне продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , який зможе запобігти доведеним під час розгляду ризикам. Відтак, клопотання підлягає задоволенню.

На підставі та керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 176, 177, 178, 183, 184, 193, 194, 196, 197, 205, 309, 532, 534 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ :
Клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах першого слідчого відділу управління спеціальних розслідувань Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні № 0002561 від 19.03.2014 про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Фастів Київської області, громадянину України, раніше не судимому, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 340, ч. 2 ст. 171, ч. 2 ст. 125, ч. 2 ст. 15, п.п.1, 7, 12 ч. 2 ст. 115 КК України - задовольнити

Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строк тримання під вартою на 60 днів - до 26.01.2017 року включно.

Ухвала про застосування запобіжного заходу тримання під вартою оголошена підозрюваному.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого та прокурора у кримінальному провадженні.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1