Справа № 640/5942/16-к
н/п 1-кс/640/3211/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"15" квітня 2016 р. м. Харків
Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю слідчого - ОСОБА_3 ,
Слідчий Київського відділу поліції ГУ в Харківській області лейтенант поліції ОСОБА_3 14.04.2016 звернувся до Київського районного суду м. Харкова з клопотанням, погодженим з прокурором Харківської місцевої прокуратури № 2 Харківської області ОСОБА_4 , про накладення арешту на автомобіль марки «УАЗ 3962», р.н.з. НОМЕР_1 , номер двигуна НОМЕР_2 , 2001 р.в., та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на автомобіль «УАЗ 3962», р.н.з. НОМЕР_1 , номер двигуна НОМЕР_2 , 2001 р.в., НОМЕР_3 видане 15 серпня 2001 РЕП ДАІ МРЄЕ м. Харків, власником автомобіля є ХОМСЦ (ХОСПІС) зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування вказаним майном; передати на відповідальне зберігання автомобіль марки «УАЗ 3962», р.н.з. НОМЕР_1 , номер двигуна НОМЕР_2 , 2001 р.в., та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 видане 15 серпня 2001 РЕП ДАІ МРЄЕ м. Харків уповноваженій особі ХОМСЦ (ХОСПІС).
На обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що 13.04.2016 на майданчику центру контролю технічного стану автотранспортних засобів, розташованого за адресою: м. Харків, вул. Шевченко, 111-А, при дослідженні автомобіля марки «УАЗ 3962» д.н.з. НОМЕР_1 , було встановлено, що був змінений номер кузову шляхом зміни номерної панелі на панель без маркувальних позначень.
Оскільки автомобіль марки «УАЗ 3962» д.н.з. НОМЕР_1 номер двигуна НОМЕР_2 , 2001 р.в. та свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу НОМЕР_3 , видано 15 серпня 2001 р. РЕП ДАІ МРЄЕ м. Харків, зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, тобто відповідають критеріям, зазначеним у п.1 ч.2 ст.167 КПК України, та у зв`язку з тим, що номер двигуна НОМЕР_2 , на панелі для нанесення номеру кузова номер кузова знищений, та відповідно до ст. 290 КК України предметом вказаного кримінального правопорушення є кузов чи номерна панель, тобто вказаний транспортний засіб відповідає критеріям, зазначеним у п.3 ч.2 ст.167 КПК України, 13.04.2016, слідчим Київського ВП ГУ НП в Харківській області був проведений огляд за адресою: м. Харків, вул. Шевченко, 111-а, в ході якого вилучено автомобіль «УАЗ 3962» д.н.з. НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на вказаний серії НОМЕР_3 , видане 15 серпня 2001 року, та поставлені на спец майданчик для тимчасово затриманих автотранспортних засобів Київського ВП ГУ НП в Харківській області за адресою: м. Харків, вул. Алчевських, 49.
Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на автомобіль «УАЗ 3962» д.н.з. НОМЕР_1 номер двигуна НОМЕР_2 , 2001 р.в., номер кузова НОМЕР_4 , НОМЕР_3 видано 15 серпня 2001 р. РЕП ДАІ МРЄЕ м. Харків, власником автомобіля є ХОМСЦ (ХОСПІС) зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до пояснення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована та проживаюча за адресою: АДРЕСА_2 , остання пояснила наступне, що у власності КЗОЗ ХОЦПМ «ХОСПІС» знаходиться автомобіль УАЗ 3926 номерний знак НОМЕР_1 , згідно розпорядження № 83 Харківської обласної ради, та на підставі довіреності № 01-37/491 від 29.02.2016. Вона на даному автомобілі разом з водієм приїхала до експертно-криміналістичного центру для проведення огляду та отримання висновку експерта. У процесі перевірки експертами стало відомо що на автомобілі відсутній номер кузова. Після чого даний автомобіль було вилучено співробітниками поліції. При яких обставинах та хто, до цього причетний невідомо.
Орган досудового розслідування зазначає, що з метою повного, об`єктивного та всебічного розслідування всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, проведення судово-автотехнічної експертизи, а також враховуючи, що вилучених: автомобіль УАЗ 3962 р.н.з. НОМЕР_1 , з номером двигуна НОМЕР_2 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу - серії НОМЕР_3 , є доказами злочину, оскільки вони були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, набуті кримінально протиправним шляхом, з метою забезпечення вказаних речових доказів (свідоцтва про реєстрацію ТЗ та автомобіля), виникла необхідність в накладенні арешту на вказане майно, яке було тимчасово вилучене 13.04.2016, в ході проведення огляду.
В судовому засіданні слідчий підтримав подане клопотання, просив його задовольнити.
На виконання вимог ч. 1 ст. 172 КПК України, слідчим суддею здійснено виклик особи - власника тимчасово вилученого майна ХОМСЦ (ХОСПІС), на яке слідчий просить в зазначеному клопотанні накласти арешт.
В судове засідання представник власника майна ХОМСЦ (ХОСПІС) не з`явився, повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду клопотання, згідно наданого слідчим рапорту від 15.04.2016, слідчим в телефонному режимі повідомлено ОСОБА_5 , яка є заступником головного лікаря з економічних питань ХОМСЦ (ХОСПІС) та повідолено головного лікаря ХОМСЦ (ХОСПІС) про те, що відбудеться судове засідання про накладення арешту на майно. В ході телефонної розмови останні повідомили, що прибути до суду не має можливості, у зв`язку із відсутності юриста, який представляє інтереси лікарні.
Неприбуття в судове засідання власників майна, відповідно до вимог ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання. Більш того, володілець майна, який не був присутнім при розгляді клопотання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна в порядку та на підставах, визначених ст. 174 КПК України.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у
встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказі.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 2 ст. 98 КПК України, документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Слідчим доведено, що вищевказане майно, вилучене під час огляду місця події, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Таким чином, на виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий довів слідчому судді необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених абз. 2 ч.1 ст.170 КПК України, а тому клопотання про накладення арешту на вказаний транспортний засіб шляхом заборони його користування, розпорядження підлягає задоволенню.
Застосування заходу забезпечення кримінального провадження у такий спосіб арешту майна, саме шляхом заборони його користування та розпорядження, слідчий суддя вважає доцільним, оскільки в даному випадку такий спосіб забезпечує запобіганню можливості його пошкодження чи знищення.
Однією із загальних засад кримінального провадження, визначених п. 21 ч. 1 ст. 7 КПК України, є розумність строків. Відповідно до ст. 28 КПК України, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.
Враховуючи положення . 21 ч. 1 ст. 7, ст. 28 КПК України, слідчий суддя вважає доцільним накласти арешт на майно строком на два місяці.
Слідчий суддя вважає розумним та співрозмірним обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Клопотання про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду питання слідчим суддею від учасників процесуальної дії не надійшло, за ініціативою суду не здійснюється, що відповідає положенням ст.107 КПК України.
На підстав викладеного, керуючись ст. ст. 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:
Накласти арешт на автомобіль марки «УАЗ 3962», р.н.з. НОМЕР_1 , номер двигуна НОМЕР_2 , 2001 р.в., та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на автомобіль «УАЗ 3962», р.н.з. НОМЕР_1 , номер двигуна НОМЕР_2 , 2001 р.в., НОМЕР_3 видане 15 серпня 2001 РЕП ДАІ МРЄЕ м. Харків, власником автомобіля є ХОМСЦ (ХОСПІС) зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування вказаним вказаним транспортним засобом до скасування арешту майна у встановлений нормами КПК України порядку.
Передати на відповідальне зберігання автомобіль марки «УАЗ 3962», р.н.з. НОМЕР_1 , номер двигуна НОМЕР_2 , 2001 р.в., та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 видане 15 серпня 2001 РЕП ДАІ МРЄЕ м. Харків уповноваженій особі ХОМСЦ (ХОСПІС).
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала виготовлена в нарадчій кімнаті, є оригіналом.

Слідчий суддя ОСОБА_1