АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

представника ОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих прокуратури м. Києва ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 15 грудня 2015 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою залишено без задоволення клопотання старшого слідчого другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури м. Києва ОСОБА_8 про арешт майна підозрюваного ОСОБА_9 .

Прийняте рішення слідчий суддя мотивував тим, що клопотання слідчого містить недостатньо обґрунтувань для накладення арешту на вказане в ньому майно.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою задовольнити клопотання слідчого про накладення арешту на майно та накласти арешт на квартири АДРЕСА_1 . Так, прокурор посилається на необґрунтованість висновків слідчого судді, оскільки вважає, що клопотання слідчого містить належні дані, що вказують на наявність правових підстав для накладення арешту на квартири. Зокрема прокурор посилається на те, що ОСОБА_9 повідомлений про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, за яке передбаченого конфіскацію майна, а тому на думку апелянта є всі підстави для накладення арешту на вказане майно.

Також, прокурор зазначає, що ухвала слідчого судді надійшла на адресу прокуратури м. Києва лише 15 січня 2016 року, а тому вважає, що апеляційна скарга подана в межах встановленого строку.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити, представника власника майна, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає наступне.

Враховуючи ті обставини, що розгляд клопотання слідчого відбувся без участі прокурора, матеріали судового провадження не містять даних з приводу того, що він отримав повідомлення про дату розгляду справи, а копія ухвали слідчого судді на адресу прокуратури міста Києва надійшла 15 січня 2016 року, колегія суддів приймає доводи прокурора щодо своєчасності подачі апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК України арешт майна може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-які валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Перевіривши обґрунтованість висновків органу досудового розслідування з приводу обставин підозри вчинення кримінальних правопорушень та врахувавши положення ст. 170 КПК України, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на зазначене в ньому майно.

Так, в провадженні другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури м. Києва перебуває кримінальне провадження № 0000978 від 05.08.2014 року за підозрою ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 364 КК України.

Відповідно до ст. 73 Сімейного кодексу України, за зобов`язанням одного з подружжя стягнення може бути накладено лише на його особисте майно і на частку у праві спільної сумісної власності подружжя, яка виділена йому в натурі. При відшкодуванні шкоди, завданої кримінальним правопорушенням одного з подружжя, стягнення може бути накладено на майно, набуте за час шлюбу, якщо рішенням судді встановлено, що це майно було придбане на кошти, здобуті внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

ОСОБА_9 перебуває у зареєстрованому шлюбі з 1991 року.

Квартира, на яку слідчий просив накласти арешт, була придбана його дружиною ОСОБА_10 у липні 2009 року, тобто за довго до того, як було відкрито кримінальне провадження.

Ні слідчим ні прокурором не надано належних доказів, які б давали підстави для накладення арешту в рамках даного кримінального провадження.

Таким чином, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді законною і обґрунтованою, а тому не вбачає підстав для її скасування, а відтак апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 170, 171, 173, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 15 грудня 2015 року, якою залишено без задоволення клопотання старшого слідчого другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури м. Києва ОСОБА_8 про арешт майна підозрюваного ОСОБА_9 , залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих прокуратури м. Києва ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала апеляційного суду є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/796/425/2016 Категорія ст. 172 КПК України
Слідчий суддя суду 1-ї інстанції ОСОБА_11
Доповідач ОСОБА_1