Справа № 592/8437/15-к
Провадження № 1-кп/592/71/16
ВИРОК
16 березня 2016 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м.Суми у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
сторін кримінального провадження:
потерпілого ОСОБА_4 ,
представника потерпілого адвоката ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Ковпаківського районного суду м.Суми кримінальне провадження по обвинуваченню
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Суми, гр-на України, українця, з середньою освітою, одруженого, не працюючого, учасника АТО, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
- за ч.2 ст.125 КК України,
09.05.2015 року близько 17:30 год., ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, прийшов до свого сусіда ОСОБА_8 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 . Знаходячись у вказаній квартирі між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 розпочався словесний конфлікт на ґрунті виниклих неприязних стосунків. У цей конфлікт втрутився ОСОБА_4 , який також проживав в цій квартирі і який став між ОСОБА_7 і ОСОБА_8 щоб запобігти конфлікту. Однак в цей час, на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків, ОСОБА_7 умисно наніс ОСОБА_4 один удар ножем який був при ньому в лівий бік, тримаючи ніж в правій руці, внаслідок чого завдав потерпілому ОСОБА_4 тілесне ушкодження у виді колото-різаної рани, розміром 1,5 х 0,6 см., зліва в зоні реберної дуги в протекції 9-го ребра по середньо-підмишечній лінії, яке згідно висновку судово-медичної експертизи кваліфікується як легке тілесне ушкодження, що потягло за собою короткочасний розлад здоров`я.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 по пред`явленому йому обвинуваченню за ч.2 ст.125 КК України винним себе визнав частково і суду показав, що дійсно в травні 2015 року він перебував у відпустці з зони АТО. 09.05.2015 року закінчувалась десята доба відпустки. Вдень він із сослуживцями поклали квіти біля пам`ятника Альоші, випили спиртного, після чого він приїхав до себе додому. В його під`їзді на першому поверсі проживав його знайомий ОСОБА_4 до якого він зайшов у квартиру і вони почали спілкуватись з приводу військових дій в зоні АТО. В квартирі також знаходився ОСОБА_8 , який служив в Афганістані. ОСОБА_8 обізвав учасників АТО нецензурно і його це розізлило, у зв`язку з чим між ним та ОСОБА_8 виникла словесна лайка. У нього на ремені висів мисливській ніж і він дістав його і сказав ОСОБА_8 що за такі образи потрібно відрізати язика. В цей момент до них в кімнату зайшов ОСОБА_4 , який схватив його за руку з ножем, а він почав викручувати цю руку від захвату і вийшло так, що ненавмисно вдарив ножем під ребро ОСОБА_4 . Як він попав ножем під ребро пояснити не може, оскільки все це відбулось миттєво. Побачив тільки як ОСОБА_4 побілів та присів тримаючись рукою за бік. Після чого він викликав швидку і міліцію.
Вину свою визнає у тому, що спричинив ОСОБА_4 вказані тілесні ушкодження, але не визнав вину в умисному їх спричиненні зазначивши, що ножем вдарив ненавмисно.
Незважаючи на часткове визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_7 , його вина в інкримінованому злочині підтверджується наданими стороною обвинувачення і дослідженими в судовому засіданні доказами.
Так, потерпілий ОСОБА_4 суду показав, що він разом із своєю дружиною та дитиною знімають кімнату в квартирі ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_2 . Так, 09.05.2015 року він знадився в цій квартирі і допомагав ОСОБА_8 прибирати в кімнатах. Близько 17:30 год. у двері хтось постукав і він пішов відкривати. Коли він вийшов в коридор, то двері квартири відчинились і зайшов його знайомий ОСОБА_7 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння і який спитав чи можна пройти в квартиру на що він дозволив пройти. Далі він пройшов на кухню, а ОСОБА_7 пройшов в кімнату де був ОСОБА_8 . Десь через хвилину, коли він був на кухні, то почув галас в кімнаті і якийсь стукіт. Зайшовши в кімнату побачив, що ОСОБА_7 і ОСОБА_8 сваряться, тримаючи один одно за грудки. Він підбіг до них відштовхнув ОСОБА_9 за плечі в бік і сказав щоб вони не сварились заради свята. ОСОБА_9 відійшов в сторону. В цей момент він стояв між ним та ОСОБА_8 і питав чому вони сваряться. Потім почув як ОСОБА_9 сказав йому щоб він відійшов бо получить. Після чого він повернув голову в бік ОСОБА_8 і сказав щоб вони більше не сварились і в цей момент відчув удар в лівий бік під ребра. Повернувши голову в бік ОСОБА_9 побачив у нього в руці ножа і зрозумів, що ОСОБА_9 вдарив його ножем, оскільки пішла кров. Далі ОСОБА_9 викликав швидку і міліцію. Він впевнений, що ОСОБА_9 вдарив його ножем навмисно, оскільки він заважав йому сваритись з ОСОБА_8 стоячи між ними утримуючи ОСОБА_9 лівою рукою.
Свідок ОСОБА_8 суду показав, що він проживає за адресою: АДРЕСА_2 . У нього знімає кімнату ОСОБА_4 разом із своєю дружиною та дитиною. 09.05.2015 року він попросив ОСОБА_4 щоб той допоміг йому переставити меблі в квартирі, на що той погодився. Далі в квартиру увірвався ОСОБА_9 і почав з`ясовувати хто він такий. Він відповів, що господар квартири і попросив ОСОБА_9 вийти з квартири. ОСОБА_9 почав ображати його нецензурною лайкою і заявив, що він господар, що його всі знають. Він відповів, що йому все одно ким той є. Після чого ОСОБА_9 поліз до нього битись кулаками. Він захищався. В цей момент в кімнату зайшов ОСОБА_4 і сказав ОСОБА_9 щоб той перестав сваритись. В цей момент він побачив, як ОСОБА_9 витащив ножа, він взяв маленький телевізор і тримаючи його перед собою для захисту від ножа крикнув ОСОБА_4 щоб той забрав свого друга. ОСОБА_4 став між ними і лівою рукою тримав ОСОБА_10 не даючи підійти. Після чого ОСОБА_10 навмисно вдарив ОСОБА_4 ножем в лівий бік за те, що той не давав підійти до нього. ОСОБА_4 присів тримаючись рукою за бік. ОСОБА_10 мабуть зрозумів, що накоїв, оскільки одразу ж почав викликати швидку та міліцію. Далі ОСОБА_10 піднявся до себе в квартиру.
Свідок ОСОБА_11 суду показала, що потерпілий ОСОБА_4 є її чоловіком. 09.05.2015 року близько 16:00 год. вона виносила сміття з квартири. Коли вийшла на вулицю, то побачила ОСОБА_10 , який стояв біля під`їзду і спитав де її чоловік, на що вона відповіла що вдома. Далі вона понесла сміття, а ОСОБА_10 зайшов в під`їзд. Коли повернулась назад в квартиру то пройшла на кухню де був її чоловік. Потім вона з чоловіком почули в кімнаті якийсь грохот. Чоловік побіг в кімнату. Далі вона почула крики дитини з кімнати і кинулась до дитини. В цей момент побачила, як з кімнати виходив її чоловік і на боку у нього була рана. Вона дала чоловіку бинт, а сама взяла дитину і пішла в іншу кімнату. Чоловік розказав їй, що коли він забіг в кімнату на грохот, то побачив як ОСОБА_10 сварився з ОСОБА_8 . Чоловік став між ними і в цей момент ОСОБА_10 вдарив його ножем у бік. Далі приїхала швидка і міліція.
Свідок ОСОБА_12 суду показала, що обвинувачений ОСОБА_9 є її чоловіком. 09.05.2015 року її чоловік пішов до пам`ятника Альоші, а коли повернувся, то сказав, що ОСОБА_4 випадково наткнувся на ніж тому треба чекати міліцію. Чоловік був трохи на підпитку. В цей момент хтось постукав у двері. Чоловік відкрив і в квартиру зайшов ОСОБА_8 разом із своїм сином і почали бити її чоловіка. ОСОБА_8 кричав чоловіку щоб той заплатив їм гроші. Чоловіка били по голові, він впав і втратив свідомість після чого ОСОБА_8 з сином втекли. Потім до них зайшли співробітники міліції. Вподальшому вона ходила в лікарню до ОСОБА_4 і пропонувала йому допомогу, але той відмовився.
Крім показань потерпілого і свідків, вина ОСОБА_7 також доказується дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами.
Так, згідно висновку судово-медичної експертизи потерпілому ОСОБА_4 було заподіяно тілесне ушкодження у виді колото-різаної рани, розміром 1,5 х 0,6 см., зліва в зоні реберної дуги в протекції 9-го ребра по середньо-підмишечній лінії, яке кваліфікується як легке тілесне ушкодження, що потягло за собою короткочасний розлад здоров`я. /а.с.120-121/
З протоколу проведення слідчого експерименту з потерпілим ОСОБА_4 та фототаблиці до нього вбачається, що потерпілий у присутності понятих розказав і продемонстрував як саме обвинувачений ОСОБА_7 вдарив його ножем, що співпадає з його показаннями даними в ході судового розгляду і що в свою чергу підтверджує правдивість його показань. /а.с.123-125/
Згідно висновку судово-медичної експертизи проведеної на підставі слідчого експерименту з потерпілим ОСОБА_4 вбачається, що виявлене у потерпілого тілесне ушкодження могло утворитись при нанесенні удару ножем в лівий бік, як було продемонстровано потерпілим під час слідчого експерименту. /а.с.126/
З протоколу проведення слідчого експерименту із свідком ОСОБА_8 та фототаблиці до нього вбачається, що свідок у присутності понятих розказав і продемонстрував як саме обвинувачений ОСОБА_7 вдарив ножем потерпілого, що співпадає з його показаннями даними в ході судового розгляду і що також підтверджує правдивість його показань. /а.с.127-130/
Згідно висновку судово-медичної експертизи проведеної на підставі слідчого експерименту із свідком ОСОБА_8 вбачається, що виявлене у потерпілого тілесне ушкодження могло утворитись при нанесенні удару ножем в лівий бік, як було продемонстровано свідком ОСОБА_8 під час слідчого експерименту. /а.с.131/
Згідно висновку судової амбулаторно-психіатричної експертизи, обвинувачений ОСОБА_7 виявляє ознаки органічного розладу особистості внаслідок перенесеної контузії головного мозку з психопатоподібними розладами, помірним когнітивним зниженням, може усвідомлювати свої дії та керувати ними. В момент скоєння злочину ОСОБА_7 не виявляв ознак будь-якого тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності, знаходився в стані простого алкогольного сп`яніння, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. За своїм психічним станом на теперішній час ОСОБА_7 застосування до нього примусових заходів медичного характеру не потребує. /а.с.143-145/
Здобуті під час досудового розслідування і досліджені в судовому засіданні докази суд визнає об`єктивними та допустимими.
Крім того, письмові докази обвинуваченим та його захисником не оспорюються.
Таким чином, наведені вище докази повністю підтверджують ту обставину, що обвинувачений ОСОБА_7 умисно спричинив потерпілому ОСОБА_4 легке тілесне ушкодження.
Виходячи із здобутих доказів і надавши їм належну оцінку суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_7 слід кваліфікувати за ч.2 ст.125 КК України, т.я. він спричинив умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
При призначенні покарання, суд на підставі ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставинами, які пом`якшують покарання є наявність на утриманні малолітньої дитини, те, що обвинувачений є учасником АТО, має поранення та контузію внаслідок чого являється інвалідом 3-ї групи, позитивно характеризується за місцем мешкання і за місцем служби в АТО, часткове відшкодування завданих збитків /матеріальної шкоди/.
Обставиною, яка обтяжує покарання є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
Суд не може взяти до уваги негативну характеристику на обвинуваченого складену дільничним інспектором поліції ОСОБА_13 , про яку зазначає прокурор, оскільки як зазначено в характеристиці, обвинувачений притягувався до адміністративної відповідальності та являється раніше судимим, однак судом був допитаний дільничний інспектор ОСОБА_13 , який складав дану характеристику і який суду показав, що обвинувачений притягувався до адміністративної відповідальності ще в 2013 році, тому на даний час за погашенням строків давності він вважається таким, що не притягувався до адмінвідповідальності, крім того дільничний інспектор показав, що зазначивши в характеристиці, що обвинувачений раніше судимий, він не перевіряв чи погашена його судимість, але в судовому засіданні було встановлено, що дана судимість погашена і обвинувачений в силу ст.89 КК України вважається таким, що не має судимості.
Таким чином, враховуючи, що злочин, вчинений обвинуваченим відноситься до злочинів невеликої тяжкості, він вважається таким, що не має судимості, являється учасником АТО, також враховуючи думку самого потерпілого, який не хоче суворої міри покарання для обвинуваченого, а просто хоче щоб той відшкодував йому завдану моральну шкоду, тому суд за таких обставин вважає за можливе призначити обвинуваченому найм`якіше покарання передбачене санкцією статті у виді штрафу і призначення такого покарання буде необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
Прокурором заявлено цивільний позов про стягнення з обвинуваченого витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину ОСОБА_4 в умовах стаціонару в хірургічному відділенні Комунального закладу Сумська обласна клінічна лікарня в період часу з 09.05.2015 року по 19.05.2015 року у розмірі 3143, 80 грн.
Позов підтриманий прокурором та визнаний обвинуваченим знайшов своє підтвердження в судовому засіданні у повному обсязі і підтверджується довідкою-розрахунком медичного закладу в якому розписані всі витрати понесені лікувальним закладом на лікування потерпілого на вищезазначену суму, тому даний позов підлягає задоволенню. /а.с.160/
Крім того, потерпілим ОСОБА_4 заявлено цивільний позов про стягнення з обвинуваченого на його користь моральної шкоди у розмірі 15 000 грн. зазначивши, що матеріальну шкоду обвинувачений відшкодував.
Обвинувачений даний позов потерпілого не визнав.
Позов підтриманий цивільним позивачем в частині стягнення моральної шкоди знайшов своє часткове підтвердження в судовому засіданні, оскільки після отриманого від обвинуваченого ножового поранення він перебував на стаціонарному лікування в хірургічному відділенні в період часу з 09.05.2015 року по 19.05.2015 року замість того щоб вести звичний спосіб життя, що доставляло йому масу переживань і страждань та больових видчуттів, однак розмір заявленої моральної шкоди 15 000 грн. не відповідає ступеню перенесених потерпілим страждань, тому на думку суду підлягає стягненню на його користь 3 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди. Визначаючи розмір моральної шкоди суд виходив із засад виваженості, розумності, справедливості при цьому враховувався ступінь тяжкості отриманих тілесних ушкоджень і їх негативні наслідки для потерпілого.
Під час досудового розслідування запобіжний захід по даному кримінальному провадженню відносно обвинуваченого не обирався і в судовому розгляді клопотань від учасників судового провадження про обрання відносно нього запобіжного заходу не надходило, тому у суду не має підстав для обрання обвинуваченому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.
Керуючись ст.ст.368, 370 КПК України,
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 1190 (одна тисяча сто дев`яносто) грн.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили не обирати.
Стягнути з ОСОБА_7 на користь Головного фінансового управління Сумської обласної державної адміністрації витрати на стаціонарне лікування потерпілого від злочину ОСОБА_4 у розмірі 3143, 80 грн.
Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_4 3000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.
На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Сумської області через Ковпаківський районний суд м.Суми протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1