Справа № 686/5841/16-к

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м.Хмельницький 29 березня 2016 року
Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 ,прокурора ОСОБА_5 ,
розглянувши скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого, -
в с т а н о в и в :
В обґрунтування вимог поданої скарги вказує, що оскаржувані дії слідчого порушують право власності.
ОСОБА_3 в судовому засіданні вимоги скарги підтримав, просив їх задовольнити, оскільки вважає, що слідчим безпідставно не повернуто вилучене майно.
Прокурор заперечив щодо вимог скарги, мотивувавши тим, що в рамках кримінального провадження не допитано власника транспортного засобу, що унеможливлює повернення йому майна.
Слідчий зазначив, що на момент розгляду скарги автомобіль оглянуто та проведено з ним всі слідчі дії.
Заслухавши пояснення скаржника на підтримку поданої скарги, з посиланням на зазначені у ній доводи, прокурора в її заперечення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи скарги, слідчий суддя вважає, що скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.
Ухвалою слідчого судді Деражнянського районного суду Хмельницької області від 12.02.2016 року надано дозвіл на тимчасовий доступ до легкового автомобіля «FIAT DOBLO», типу пасажирський-В, реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого є ТОВ «ІСФРЕ України», який перебуває у власника.
Відповідно до протоколу огляду місця події від 10.03.2016 року автомобіль «FIAT DOBLO» виявлено та вилучено на ділянці автодороги сполученням с.Марківка та с.Гатна Деражнянського району.
В подальшому, заступником начальника СВ Деражнянського ВП Летичівського ВП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_6 , всупереч вимогам ч.5 ст.171 КПК України не вжито заходів для накладення арешту на тимчасово вилучене майно або у разі відсутності підстав до його повернення власнику.
Відповідно до матеріалів кримінального провадження, лише 12 березня слідчим винесено повстанову про визнання речовим доказом вказаного автомобіля з передачею на зберігання до Деражнянського ВП Летичівського ВП ГУНП в Хмельницькій області .
Бездіяльністю слідчого та процесуального прокурора, на думку суду, у формі приховуваного арешту фактично позбавлено можливості розпоряджатись майном, що є неприпустимим.
Відповідно до ч.1 ст.9 КПК України «під час кримінального провадження слідчий зобов`язаний неухильно додержуватись вимог Конституції України…»
Частина 1 ст.41 Конституції України закріпила право кожної людини володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.
Стаття 321 Цивільного кодексу України містить положення згідно з яким особа не лише не може бути протиправно позбавлена права власності, а й обмежена в його здійсненні. Позбавлення чи обмеження права власності можливо лише у випадках і в порядку, встановлених законом .
Наведені положення національного законодавства кореспондуються з Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема зі ст.1 Першого протоколу до неї.
Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод у 2 розділі «Європейський суд з прав людини» встановила обов`язкову силу рішень для держав, які приєднались до міжнародно-правового акта (ст.46)
Практика Європейського суду виходить із того, що встановлення державою окремих заборон щодо реалізації права власності на майно, а також використання державою заходів забезпечення слід розглядати як факти втручання держави в мирне володіння майном, що визначається як одне з фундаментальних прав людини. Такі факти мають аналізуватися щодо їх обґрунтованого застосування, тобто законності, доцільності та пропорційності.
Частиною першою статті 167 КПК України передбачено, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Згідно зі ст.169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, в якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту.
У даному кримінальному провадженні слідчий не звертався до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на вилучене майно ТОВ «ІСФРЕ України», оскільки останньому не було повідомлено про підозру, тому ТОВ «ІСФРЕ України» не є особою, з правовим статусом, визначеним у ч.1 ст.170 КПК України, що б давало можливість накладення арешту на майно останнього.
Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 автомобіль марки «FIAT DOBLO» державний номер НОМЕР_1 належить ТОВ «ІСФРЕ України», директором якого є ОСОБА_3 . Зберігання вказаного автомобіля на території ДП Хмельницьке ЛМГ позбавляє власника, права користування належним майном, тому слід повернути вказаний автомобіль.
Керуючись ст.ст.9, 303-307 КПК України, ст.41 Конституції України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод -
у х в а л и в :
Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого задовольнити.
Автомобіль марки «FIAT DOBLO» державний номер НОМЕР_1 передати на відповідальне зберігання ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 мешканця АДРЕСА_1 .
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Хмельницького

міськрайонного суду ОСОБА_7