Справа № 467/316/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18.03.2016 року Арбузинський районний суд
Миколаївській області
У складі: головуючої судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченої ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Арбузинка Миколаївської області кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженки с. Благодатне, Арбузинського району, Миколаївської

області, українки, громадянки України, не одруженої, із

загальною середньою освітою, непрацюючої, не маючої на

утриманні неповнолітніх дітей, зареєстрованої та фактично

проживаючої за адресою:

АДРЕСА_1 , раніше не судимої

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 166 КК України,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що згідно ст. 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про охорону дитинства», дитиною є особа віком до 18 років (повноліття), якщо згідно з законом, застосовуваним до неї, вона не набуває прав повнолітньої раніше.

Крім того, ст. 150 Сімейного кодексу України передбачає, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані поважати дитину.

Також ст. 155 Сімейного кодексу України, вказує, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про охорону дитинства», кожній дитині гарантується право на свободу, особисту недоторканність та захист гідності.

У ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільств в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків.

Також у ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Так, ОСОБА_4 , будучи одинокою матір`ю малолітніх ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_4 , 06 листопада 2015 року, близько 17 години 30 хвилин, злісно не виконуючи покладені на неї обов`язки по догляду, вихованню і захисту дітей, розпаливши теплоємну піч, залишивши своїх малолітніх дітей без батьківського піклування, не забезпечуючи безпечних умов за місцем мешкання, пішла із свого житлового будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , та наодинці залишила малолітніх дітей ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8

06 листопада 2015 року орієнтовано о 18 годині 45 хвилин, внаслідок залишення ОСОБА_4 впродовж тривалого строку малолітніх дітей без будь-якого нагляду та злісного невиконання нею обов`язків по догляду за дітьми, у вказаному житловому будинку виникла пожежа. В результаті цієї пожежі малолітні ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 загинули.

Відповідно до висновку судово-медичних експертиз №№ 339, 340 та 341 від 10 грудня 2015 року встановлено, що причиною смерті ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є отруєння угарним газом, внаслідок пожежі.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину визнала повністю та показала суду, що дійсно була матірю трьох малолітніх дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Проживає одна, без чоловіка.

В вечірній час 06 листопада 2015 року, як завжди, затопила піч та підклала в неї дрова. Потім вона ненадовго пішла до сусіда, відсутня вдома була приблизно 30 хвилин, при цьому залишила дітей вдома наодинці. Невдовзі побачила, що у її будинку щось горить. Коли прибігли із сусідом до її будинку, винесла дітей на вулицю, однак нажаль, вже було пізно.

Кається у вчиненому, що недогледіла дітей, зазначила, що алкоголь не вживає, за станом здоров`я, є здоровою, психічний стан нормальний, повністю усвідомлює про вчинене та про наслідки, що настали.

Враховуючи пояснення обвинуваченої, а також те, що вона не оскаржує фактичні обставини справи, які вказані в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, не наполягає на дослідженні інших доказів у справі, розуміє неможливість в подальшому оскаржити дані фактичні обставини в апеляційному порядку, у суду не має сумнівів в добровільності та правдивості її позиції, тому відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів відносно фактичних обставин справи визнано судом недоцільним, суд обмежив їх дослідження допитом обвинуваченої, та дослідженням даних, які характеризують її особу, при цьому інші учасники процесу проти цього не заперечували.
Вина обвинуваченої також підтверджується:
- висновками експерта № 339, 340, 341 від 06.11.2015 року згідно якого причиною смерті ОСОБА_6 , 2014 року народження, ОСОБА_7 , 2013 року народження, ОСОБА_8 , 2012 року народження, стало отруєння угарним газом, внаслідок пожежі.

- актом про пожежу від 06.11.2015 року, де причиною пожежі зазначено ймовірне порушення Правил пожежної безпеки при експлуатації пічного опалення.
Указаними умисними діями ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст. 166 КК України, а саме: злісне невиконання батьками, встановлених законом обов`язків по догляду за дитиною, що спричинило тяжкі наслідки.

Згідно із п. 3 ч. 1, ч. 2 ст. 65 КК України суд призначає покарання враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання; особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченої ОСОБА_4 , згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає визнання вини.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 , згідно зі ст. 67 КК України, судом не встановлено.

При визначенні покарання ОСОБА_4 , суд враховує особу обвинуваченої, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості, наслідки, що настали внаслідок вчиненого, те, що раніше вона не судима, її характеризуючи дані з місця проживання, стан здоров`я, її критичне ставлення до вчиненого нею злочину, її поведінку після вчинення злочину.

З урахуванням всіх обставин кримінального провадження, суд дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченої ОСОБА_4 без відбування основного покарання, із застосуванням випробування, відповідно до ст. 75 КК України, яке буде необхідним та достатнім для її виправлення, а також попередження вчинення нею нових злочинів, відповідно до ст.. 65 КК України.

Запобіжний захід відносно обвинуваченої не застосовувався.
Судові витрати по справі відсутні. Цивільний позов не заявлений.

Долю речових доказів вирішити на підставі ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, суд,
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винною у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ст. 166 КК України та призначити покарання у виді 3 років позбавлення волі.
В силу ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного їй покарання, якщо вона протягом іспитового строку в 2 (два) роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки.
Відповідно до п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати засуджену ОСОБА_4 повідомляти органи кримінально-виконавської інспекції про зміну місця проживання, навчання або роботи, не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції

Речові докази: електричний обігрівач, який передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Арбузинського ВП Братського ВП ГУНП в Миколаївській області, квитанція № 123, знищити.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана до апеляційного суду Миколаївської області через Арбузинський районний суд на протязі 30 (тридцяти) днів з дня проголошення вироку.

Суддя Арбузинського
районного суду ОСОБА_1