Справа № 148/27/16-к
В И Р О К

Іменем України

21 березня 2016 року Тульчинський районний суд Вінницької області

В складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Тульчині кримінальне провадження № 0000637 від 14.10.2015 відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, пенсіонера, інваліда ІІІ групи, не судимого, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 122 ч.1 КК України,

В С Т А Н О В И В :

13.10.2015 приблизно о 13 год.20 хв. по вул. Спартака, біля вхідних воріт «ПСК Тульчинський ринок» в м. Тульчині між ОСОБА_7 та ОСОБА_6 виник конфлікт через те, що ОСОБА_6 , перебуваючи на передньому пасажирському сидінні в автомобілі марки «Фольксваген Т4» білого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , з водієм ОСОБА_8 поїхали по вул. Спартака в м. Тульчин під знак 3.1 «Рух заборонено». В ході конфлікту ОСОБА_7 та ОСОБА_6 почали обзивати один одного нецензурними словами.

Під час конфлікту ОСОБА_6 навмисно, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, став однією із своїх ніг на праву стопу ОСОБА_7 , після чого долонями обох рук наніс удар в груди ОСОБА_7 , від якого останній впав на землю.

В результаті навмисних дій ОСОБА_6 заподіяв ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому обох кісток правої гомілки та заднього краю дистального метаепіфізу правої великогомілкової кістки зі зміщенням уламків, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 1554/1696 від 26.11.2015 відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня, що спричинили тривалий розлад здоров`я ( більш як 21 день ).

Обвинувачений ОСОБА_6 свою вину в скоєнні даного кримінального правопорушення не визнав і показав суду, що 13.10.2015 він разом зі своїм знайомим ОСОБА_8 , на автомобілі останнього, поїхали по вул. Спартака в м. Тульчині під знак «Рух заборонено» з метою заїхати на територію ринку. Коли вони мали заїжджати на територію ринку, то напроти них стояв автомобіль Джип, за кермом якого була дружина ОСОБА_9 . Біля даного автомобіля стояв ОСОБА_7 , який запитав: «Чи він бачив знак ?». У відповідь він запитав ОСОБА_10 : « ОСОБА_11 він що даїшник?» і підійшов ближче до нього, щоб не перекрикуватись. ОСОБА_12 грудьми штовхнув його, а він у відповідь грудьми штовхнув ОСОБА_9 . Після чого, ОСОБА_12 хапає його за штанину в області паху і він, розізлившись, його відштовхнув, внаслідок чого ОСОБА_12 впав на спину і почав кричати, що він зламав ногу. Він спочатку не повірив, але потім побачив, що в останнього дійсно переламана нога. На крики ОСОБА_10 почали збігатись люди. Коли він відвернувся, то тесть ОСОБА_10 наніс йому удар в область голови. На ногу ОСОБА_10 він не наступав. ОСОБА_12 був в нетверезому стані.

Незважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_6 своєї вини в скоєнні даного кримінального правопорушення не визнав, його вина знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і доводиться показами потерпілого, свідків, та письмовими доказами.

Так, потерпілий ОСОБА_7 показав суду, що 13.10.2015 він знаходився на ринку м. Тульчина. До нього на ринок на автомобілі під`їхала дружина, щоб його забрати. Коли дружина виїжджала із території ринку, то напроти них став автомобіль «Фольксваген» білого кольору і дружина не мала змоги виїхати. З даного автомобіля вийшов ОСОБА_13 , якого він запитав: «Чи не бачив він знака?» У відповідь ОСОБА_13 в грубій формі сказав йому: «А ти що, даїшник?» Між ними виник обоюдний конфлікт, під час якого ОСОБА_13 наступив йому на ногу і обома руками вдарив його в груди, від чого він впав на землю і зламав ногу. Можливо, коли він падав, то випадково зачепив ОСОБА_6 . Умисно ОСОБА_6 за штанину в області паху не хапав.

Свідок ОСОБА_14 суду показав, що він в той день знаходився на ринку м. Тульчина, де зустрів ОСОБА_9 . Вони стояли біля воріт при вході в ринок і розмовляли. В цей час на автомобілі під`їхала дружина ОСОБА_9 . Назустріч їй їхав бус. Так як вона не могла проїхати, то ОСОБА_12 запропонував, щоб водій «буса» здав назад. З автомобіля «буса» вийшов ОСОБА_13 , який в грубій формі висловився на адресу ОСОБА_10 і між ними виникла сварка, яка переросла в штовханину, під час якої ОСОБА_13 наступив на ногу ОСОБА_10 і штовхнув його, від чого останній впав.

Свідок ОСОБА_15 суду показав, що 13.10.2015 він разом з ОСОБА_7 та ОСОБА_16 стояли біля воріт на ринок м. Тульчина і розмовляли. До них під`їхала дружина ОСОБА_9 . По вулиці ОСОБА_17 від школи № 3 їхав автомобіль. Під`їхавши до них, з автомобіля вийшов ОСОБА_13 , який почав кричати до ОСОБА_18 , що вона зупинилась посеред дороги. ОСОБА_12 зробив зауваження, що останній порушує правила дорожнього руху, так як поїхав під знак «Рух заборонено». Між ОСОБА_19 та ОСОБА_7 виникла сварка, під час якої ОСОБА_13 штовхнув ОСОБА_10 , а потім вдарив його обома руками в груди і останній впав на землю.

Свідок ОСОБА_20 дала суду аналогічні покази щодо обставин спричинення ОСОБА_21 тілесних ушкоджень у вигляді перелому ноги, показавши, що вона бачила, як ОСОБА_13 наступив на ногу ОСОБА_10 і при цьому обома рукам штовхнув його в груди, від чого ОСОБА_12 впав на землю і поламав ногу. Вона викликала швидку допомогу і працівників міліції.

Свідок ОСОБА_8 суду показав, що він 13.10.2015 десь приблизно в другій половині дня разом з ОСОБА_19 на його автомобілі Фольксваген поїхали на ринок м. Тульчина. Їхали вони зі сторони школи № 3. Раніше дорожнього знаку «Рух заборонено» там не було. Коли вони під`їхали до воріт ринку і мали повертати, щоб заїхати на територію ринку, то в воротах стояв автомобіль і вони не могли далі їхати. За кермом даного автомобіля була жінка, яку він попросив, щоб вона проїхала далі. ОСОБА_12 почав висловлюватись в його адресу нецензурними словами. В цей час з його автомобіля вийшов ОСОБА_13 і зробив йому зауваження. ОСОБА_12 підійшов до ОСОБА_6 і почав його штовхати. Потім ОСОБА_12 хапає своєю рукою за штанину в області паху ОСОБА_6 , а той його відштовхує і ОСОБА_12 , перебуваючи в нетверезому стані, втрачає рівновагу і падає. ОСОБА_12 почав кричати, що він поламав ногу. Збіглись перехожі, серед яких був тесть ОСОБА_10 , який наніс удар ОСОБА_22 по голові.

Згідно висновку експерта № 1554/1697 від 26.11.2015 у ОСОБА_7 мали місце тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому обох кісток правої гомілки та заднього краю дистального метаепіфізу правої великогомілкової кістки зі зміщенням уламків Дані тілесні ушкодження виникли від дії твердого тупого предмета ( предметів ), індивідуальні чи групові особливості якого ( яких ) не відобразились в морфологічних властивостях ушкоджень.

Вказані тілесні ушкодження у ОСОБА_7 належать до тілесних ушкоджень середнього ступеня, що спричинили тривалий ( більш як 21 день ) розлад здоров`я, по давності утворення можуть відповідати строку 13.10.2015.

Характер і локалізація тілесних ушкоджень у ОСОБА_7 , рентгенологічні особливості переломів кісток правої гомілки свідчать про прикладання травматичної сили в ділянку гомілково-ступневого суглобу при фіксованій стопі з обертом гомілки, що допускає можливість утворення перелому при обставинах відображених у протоколі допиту ОСОБА_7 : «став мені на праву ногу, а саме на стопу… наніс мені удар своїми двома руками в груди, від чого я впав на землю.»

Тобто даний висновок судово-медичної експертизи не спростовує покази потерпілого, свідків, щодо обставин спричинення потерпілому тілесних ушкоджень, а їх підтверджує.

Проаналізувавши зібрані докази, суд вважає, що в судовому засіданні доведено, що ОСОБА_6 умисно, під час сварки, з метою спричинення тілесних ушкоджень наступив своєю ногою на стопу ОСОБА_7 і при цьому штовхнув його в груди, від чого останній впав і отримав середньої тяжкості тілесні ушкодження і його дії слід кваліфікувати за ст. 122 ч.1 КК України.

Покази обвинуваченого ОСОБА_6 та свідка ОСОБА_8 про те, що ОСОБА_6 не ставав своєю ногою на праву стопу потерпілого ОСОБА_7 , а що останній впав від поштовху ОСОБА_6 , не втримавши рівноваги, так як перебував в нетверезому стані, спростовуються показами потерпілого, свідків ОСОБА_23 , ОСОБА_20 , ОСОБА_15 , висновком судово- медичної експертизи та показами допитаного в судовому засіданні судово- медичного експерта ОСОБА_24 , який не виключає можливості спричинення тілесних ушкоджень потерпілому при обставинах на які вказує останній. Крім того, покази обвинуваченого ОСОБА_6 та свідка ОСОБА_8 носять мінливий, суперечливий характер і їх суд розцінює як спосіб уникнути відповідальності за вчинене ним діяння.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд враховує ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення і особу обвинуваченого, який позитивно характеризується по місцю проживання, являється інвалідом 3 групи, вперше притягується до кримінальної відповідальності.

Обставин, які відповідно до ст.66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 та обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

З урахуванням викладених обставин, особи обвинуваченого, завданих його діями наслідків та ставлення до них обвинуваченого, суд призначає покарання обвинуваченому ОСОБА_6 необхідне для його виправлення та попередження нових злочинів у виді позбавлення волі.

Потерпілим ОСОБА_7 заявлявся цивільний позов про відшкодування майнової шкоди в розмірі 18188,93 грн., які він поніс на придбання медпрепаратів та медикаментів в зв`язку з його лікуванням та моральної шкоди в розмірі 30000 грн., який просить залишити без розгляду, оскільки буде його вирішувати в порядку цивільного судочинства. Також просить стягнути з обвинуваченого понесені ним витрати за надання правової допомоги адвокатом в розмірі 2000 грн.

Суд вважає, що цивільний позов ОСОБА_7 про відшкодування завданої майнової та моральної шкоди слід залишити без розгляду, оскільки це не суперечить вимогам закону.

Підлягають стягненню з обвинуваченого понесені потерпілим витрати за надання йому правової допомоги адвокатом в розмірі 2000 грн., що підтверджується квитанцією.

Керуючись ст. ст. 369 374 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :

ОСОБА_6 визнати винним в скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 122 ч.1 КК України і призначити йому покарання у виді одного року позбавлення волі.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу не обирати.

Цивільний позов ОСОБА_7 залишити без розгляду.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 2000 ( дві тисячі ) грн. витрат понесених на правову допомогу.

На вирок суду протягом 30 днів з дня його проголошення, може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Вінницької області через Тульчинський районний суд.

Суддя: