н/п 1-кс/640/5725/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Під час досудового розслідування встановлено, що до правоохоронних органів звернулась ОСОБА_24 із заявою про те, що ОСОБА_4 в період з січня 2015 року по травень 2015 року шахрайським шляхом заволодів її грошима у сумі 20 000 доларів США.
Допитана в якості потерпілої ОСОБА_24 пояснила, що в січні 2015 гроку вона познайомилась із ОСОБА_4 , який запропонував її родині придбати 3-кімнатну квартиру за вартістю значно нижче ринкової, розташовану за адресою: АДРЕСА_11 . На вказану квартиру ОСОБА_4 показував копію технічного паспорту. ОСОБА_24 передала ОСОБА_4 2 000 доларів США в якості задатку за оформлення правовстановлюючих документів на квартиру. В травні 2015 року чоловік ОСОБА_24 ОСОБА_27 продав свою квартиру за 18 500 доларів США, після чого 18 000 доларів США родина ОСОБА_28 передала ОСОБА_4 , а останній зобов`язався оформити всі документи на вказану квартиру до 15.09.2015 року. Але в подальшому ОСОБА_4 документи не оформив, грошові кошти не повернув.
Також потерпіла ОСОБА_24 пояснила, що перед продажем квартири її чоловіком ОСОБА_4 запропонував їх речі перевезти за місцем його мешкання за адресою: АДРЕСА_1 . Родина ОСОБА_28 погодились та перевезли свої речі за даною адресою. В подальшому ОСОБА_24 та ОСОБА_23 іноді брали деякі свої речі із вказаного домоволодіння. До даного часу на території даного домоволодіння залишаються наступні речі родини ОСОБА_28 : холодильник «Индезіт» білого кольору, меблева стінка, диван бежевого кольору з диванними подушками, пральна машинка, тумба під телевізор, носильні речі, посуд, дитячі речі трьох малолітніх дітей ОСОБА_28 , у тому числі гри дитячі - дві залізничні дороги, карниз з гардинами та інше
Допитаний в якості свідка ОСОБА_23 повністю підтвердив показання ОСОБА_24 .
Крім того, потерпіла ОСОБА_24 та свідок ОСОБА_23 пояснили, що перед продажем квартири ОСОБА_23 в даній квартирі за вимогою ОСОБА_4 тимчасово проживала чоловік на ім`я ОСОБА_29 з дружиною та двома малолітніми дітьми. ОСОБА_4 прохав сім`ю ОСОБА_28 не спілкуватися з вказаними особами. Речі ОСОБА_29 і його родини знаходились в гаражі на території домоволодіння АДРЕСА_1 , ОСОБА_23 особисто бачив там їх фотографії. Весною 2015 року ОСОБА_29 телефонував ОСОБА_23 , шукав ОСОБА_4 , та повідомив, що ОСОБА_4 отримав від нього гроші на придбання квартири, але гроші не повернув та квартиру не придбав. Після продажу квартири ОСОБА_23 і зняття з реєстрації із даної квартири, останній за допомогою ОСОБА_4 був зареєстрований у будинку, розташованому у Харківській області, який належить ОСОБА_30 .
Допитаний ОСОБА_4 заперечив факт отримання від родини ОСОБА_28 грошових коштів та пояснив, що не має ніякого відношення до угод, укладених родиною ОСОБА_28 , та ніякої квартири для купівлі він ним не підшукував, з ними практично не спілкувався.
08.07.2016 слідчим суддею Київського районного суду м. Харкова винесено ухвалу про проведення обшуку у всіх будинках, надвірних спорудах, гаражах, погребах, підвалах за адресою: АДРЕСА_1 .
18.07.2016 слідчим СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_2 , з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 08.07.2016 проведений обшук у всіх будинках, надвірних спорудах, гаражах, погребах, підвалах за адресою: АДРЕСА_1 , в результаті якого вилучено наступне майно, зазначене в протоколі обшуку.
Вказані документи та речі належним чином опечатані в полімерні пакети, коробку з бирками з пояснювальними надписами, та знаходяться на зберігання в СУ ГУНП в Харківській області.
У органа досудового розслідування є підстави вважати, що вилучене майно може бути доказом злочинної діяльності ОСОБА_4 та інших осіб, які можуть бути причетні до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст.. 190 КК України. На даний час необхідно ретельно дослідити вилучені речі та документи, з метою встановлення відомостей, які можуть бути використані як доказ обставин кримінальних правопорушень, передбачених ст. 190 КПК України, встановлення причетності ОСОБА_4 до вчинення аналогічних кримінальних правопорушень, встановлення кола всіх осіб, які причетні до вчинення вищезазначених кримінальних правопорушень, та встановлення інших важливих обставин у кримінальному провадження, шляхом проведення додаткових слідчих (розшукових)дій, проведення додаткового огляду вилученого майна із залученням відповідних спеціалістів, призначення по вилученому майну відповідних експертиз (почеркознавчої, експертизи комп`ютерного обладнання та радіоелектронних засобів тощо), для чого потрібен тривалий час.
Повернення вилучених речей та документів може негативно вплинути на встановлення істини по кримінальному провадженню, оскільки у разі їх повернення можуть бути вчинені дії, направлені на їх знищення, що може значно ускладнити або взагалі унеможливити встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні, у зв`язку з чим орган досудового розслідування вважає, що вказане клопотання необхідно розглядати без виклику осіб, у яких вилучені вказані речі та документів
Слідчий суддя, дослідивши документи та матеріали, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, приходить висновку про необхідність повернення клопотання прокурору, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно вимог ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Однак, у клопотанні слідчий не зазначає мету арешту майна у відповідності до ч.2 ст.170 КПК України.
Крім того, слідчим у клопотанні не зазначено та матеріали клопотання не містять документів, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном, що унеможливлює здійснення виклику власника майна в судове засідання.
Відповідно до ч. 3 ст. 172 КПК України, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.
З урахуванням викладеного вище, дане клопотання про арешт майна підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків, встановивши строк сімдесят дві години, з моменту отримання копії ухвали.
При цьому, слідчий суддя вважає необхідним роз`яснити право заявника звернутися до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, відповідно до вимог ст. 171 КПК України, у встановленому чинним КПК України порядку.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 171, 172, 372 КПК України,-
Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.
Слідчий суддя ОСОБА_1