УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

1 серпня 2016 року м. Хмельницький
Хмельницький міськрайонний суд в складі:
головуючої- судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
представника органу виконання покарань ОСОБА_4 ,
засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хмельницькому заяву про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нарьян-Мар Архангельської області Російської Федерації та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, освіта середня, не одруженого, не працюючого, раніше судимого :
5 жовтня 1998 року Заводським районним судом м. Запоріжжя за ст. 17, ч. 3 ст. 81, ст. 208 / в редакції 1960 р./ КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі з застосуванням ст. 45 КК України з іспитовим строком на 2 роки,
25 липня 2000 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ст. 43, ч. 1 ст.229-6 / в редакції 1960 р./ КК України на 3 роки 7 місяців позбавлення волі із застосуванням ст. 14 / в редакції 1960 р./ КК України,
10 грудня 2001 року Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ч. 2, 3 ст. 42, ч. 2 ст. 190 КК України на 4 роки 7 місяців позбавлення волі,
7 липня 2003 року Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ч. 2, 3 ст. 42, ч. 2 ст. 190 КК України на 3 роки 7 місяців позбавлення волі,
24 жовтня 2006 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі, 5.02.2009 року звільненого від відбування покарання на підставі акта про амністію,
25 січня 2011 року Шевченківським райсудом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 309 КК України на 2 роки позбавлення волі з застосуванням ст. 75 КК України з іспитовим строком на 2 роки,
В С Т А Н О В И В :
Вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 5 квітня 2012 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 2, 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст.187, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 309, ст. 70, 71 КК України на 7 років 1 місяць позбавлення волі. З 19 червня 2015 року засуджений відбуває покарання у Райківецькій виправній колонії № 78, початок строку 21 вересня 2011 року, кінець строку з урахуванням ухвали Хмельницького міськрайонного суду від 18 лютого 2016 року про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбуття покарання - 19 березня 2018 року.
У липні 2016 року засуджений звернувся до суду з заявою про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання, посилаючись на те, що відбув встановлену частину строку покарання, характеризується позитивно, працює, сумлінно виконує ввірені йому завдання, чим довів своє виправлення.
Представник органу виконання покарань ОСОБА_4 заперечив щодо задоволення заявленого клопотання, вказавши, що засуджений по місцю відбування покарання характеризується посередньо, до роботи ставиться безініціативно, має ряд заохочень та стягнень, одне з яких не погашено, на його думку, останній на шлях виправлення не став.

Заслухавши думку прокурора, який заперечував в задоволенні клопотання, пояснення представника органу виконання покарань, засудженого, дослідивши матеріали особової справи, суд вважає, що клопотання задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин.

Єдиною і достатньою підставою умовно-дострокового звільнення є досягнення однієї з цілей покарання-виправлення засудженого, що підтверджується його сумлінною поведінкою і ставленням до праці в процесі відбування покарання.

Судом встановлено, що після винесення вироку ОСОБА_5 з 30 травня 2012 року по 18 липня 2015 року відбував покарання в Петрівській виправній колонії Кіровоградської області № 49, де мав 8 заохочень та 1 стягнення, та з 19 липня 2015 прибув для відбування покарання у Райківецьку виправну колонію №78 Хмельницької області, де знаходиться по даний час. Відбуваючи покарання, засуджений здобув професію швейника, був працевлаштований різноробочим у цеху № 1, до праці ставиться задовільно, не завжди має охайний вид, неорганізований, задовільно виконує виробничі завдання та доручену роботу. Вимоги режиму утримання порушує, за що має 3 стягнення.

Це видно із матеріалів особової справи, пояснень представника колонії, цього в суді не заперечував і сам засуджений.

За таких обставин, суд вважає, що засуджений, відбуваючи покарання, не виправився і підстав для його умовно-дострокового звільнення на даний час не має.

При цьому суд також враховує дані про особу засудженого та тяжкість вчиненого ним злочину.

На підставі ст. 81 КК України, керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, суд
У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, визначеного вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 5 квітня 2012 року, відмовити.
Ухвала може бути оскаржена на протязі 7-ми днів з дня її проголошення до Апеляційного суду Хмельницької області через Хмельницький міськрайонний суд.

С У ОСОБА_6 :