Справа № 409/1928/16-к
Провадження № 11-кп/782/254/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 вересня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Луганської області у складі:
головуючого - ОСОБА_1
суддів: - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря - ОСОБА_4
прокурора - ОСОБА_5
захисника- адвоката - ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сєвєродонецьку апеляційну скаргою прокурора першого відділу військової прокуратури Луганського гарнізону старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_7 на ухвалу Білокуракинського районого суду Луганської області від 12.08. 2016 року у кримінальному провадженні № 0000145 від 18.02.2015 року про повернення обвинувального акту стосовно ОСОБА_8 ,-

В С Т А Н О В И Л А:
18 червня 2016 року до Білокуракинського районого суду Луганської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_8 за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.407, ч.3 ст.146 та п.п.1,3,9,12 ч.2 ст.115 КК України, у кримінальному проваджені №0000145 від 18.02.2015 року
У підготовчому судовому засіданні захисник заявила клопотання про повернення обвинувального акту з тих підстав, що обвинувальний він суперечить параграфу 3 Кримінального процесуального кодексу України та не відповідає нормам статей 290, 291, 109, 110 Кримінального процесуального кодексу України.
Ухвалою Білокуракинського районого суду Луганської області від 12.08. 2016 року клопотання задоволено, обвинувальний акт у кримінальному проваджені стосовно ОСОБА_8 було повернуто прокурору для усунення недоліків.
Суд частково задовольняючи клопотання вказав, що зазначений обвинувальний акт не відповідає вимогам статей 290, 291, 109,110 Кримінального процесуального кодексу України.
Всупереч вимогам Закону до доданого до обвинувального акту реєстру матеріалів досудового розслідування не внесено посилання на розписку про роз`яснення права ОСОБА_8 на суд присяжних.
Також, у реєстрі матеріалів досудового розслідування не містяться посилання на всі процесуальні дії та всі процесуальні рішення, а саме:
- у першому розділі «Процесуальні дії» не міститься посилання на Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо закінчення досудового розслідування,
- у першому розділі «Процесуальні дії» відсутнє посилання на Протокол затримання ОСОБА_8 ,
- у другому розділі «Процесуальні дії» відсутнє посилання на Постанову про поновлення (або відновлення) досудового розслідування,
- у другому розділі «Процесуальні дії» відсутнє посилання на Постанову про продовження строку досудового розслідування.
Також у підготовчому судовому засіданні судом було встановлено, що вручення обвинувального акту та роз`яснення ОСОБА_8 про слухання справи судом присяжних було проведено за участю тільки одного захисника ОСОБА_6 хоча обвинувачений має ще і захисника ОСОБА_9 і обвинувачений не надавав заяв та клопотань про достатність присутності при проведенні вказаної процесуальних дій одного захисника, що на думку суду є істотним порушенням права на захист обвинуваченого ОСОБА_8 .

В апеляційній скарзі прокурор військової прокуратури Луганського гарнізону ОСОБА_7 просить ухвалу суду скасувати, а матеріали справи направити на новий судовий розгляд в той же суд, оскільки вважає дане судове рішення необґрунтованим, невмотивованим та незаконним, ухваленим судом із порушенням норм процесуального права.
Прокурор посилається на те, що слідчим чітко зазначено всі відомості, передбачені ч. 2 ст. 291 КПК України при складанні обвинувального акту стосовно ОСОБА_8 ..

Обвинувальний акт складений, затверджений та підписаний уповноваженими кримінальним процесуальним законом особами, до обвинувального акту додані реєстр матеріалів досудового розслідування, розписки обвинуваченого про роз`яснення права на суд присяжних та отримання копії обвинувального акту, реєстру матеріалів досудового розслідування, обвинувальний акт містить відомості, визначені п.п. 1-9 ч. 2 ст. 291 КПК України.

Зокрема зазначено найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості обвинуваченого; прізвище, ім`я, по-батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) Закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; розмір витрат на залучення експерта; дата та місце його складення та затвердження.
Вважає, що суд у своєму рішенні не навів жодних аргументів порушення вимог ст. 291, а обмежився лише посиланням на вказану норму.
З позиції прокурора, не ґрунтуються на вимогах КПК України і висновки про невідповідність реєстру матеріалів досудового розслідування, оскільки це не може бути підставою повернення обвинувального акта, виходячи з положень ч.3 ст.314 КПК України.
Зазначає, що мотивуючи своє рішення щодо повернення прокурору обвинувального акту суд першої інстанції послався на невідповідність поданого суду реєстру матеріалів досудового розслідування наявним у прокурора матеріалам кримінального провадження, однак при цьому грунтувався виключно на безпідставних твердженнях сторони захисту, які не відповідають дійсності.
При цьому вважає, що судом не враховано, що відповідно до Глави 28 КПК України судовий розгляд не включає в себе підготовче судове засідання, а відповідно до ч. 5 ст. 291 КПК України надання суду інших документів (крім визначених ст. 291 КПК України) до початку судового розгляду забороняється.
Прокурор посилається на те, що реєстр матеріалів досудового розслідування відповідає положенням ст. 109 КПК України та містить: 1) номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення; 2) реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування; 3) вид заходу забезпечення кримінального провадження, дату і строк його застосування.
Зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 104 КПК України хід і результати проведення процесуальних дій зафіксовані у протоколах, а ч. 1, 3 ст. 110 КПК України передбачено, що процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду. Рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне.
Вказує що, судом необґрунтовано констатовано, що в реєстрі матеріалів досудового розслідування відсутні відомості про розписку обвинуваченого про роз`яснення права на суд присяжних, витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань про закінчення досудового розслідування, протокол затримання підозрюваного, постанови про продовження строку досудового розслідування.
Прокурор вказує, що Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань за своїм змістом не відображає завершення до судового розслідування, стадію відкриття матеріалів, не формлюється у виді постанови, а тому не відноситься ані до процесуальних дій, ані до процесуальних рішень, у зв`язку з чим, останній також не зазначався у реєстрі матеріалів досудового розслідування. Постанова про поновлення, досудового розслідування не виносилась, оскільки, підставою для поновлення досудового розслідування була ухвала про повернення прокурору обвинувального акту Білокуракинським районним судом Луганської області.
Посилається на те, що незважаючи на спростування прокурором в повному обсязі доводів сторони захисту, а також ігноруючи вищевказані вимоги КПК України, колегією суддів Білокуракинського районного суду Луганської області, надано оцінку складеному реєстру матеріалів кримінального провадження та безпідставно констатовано невідповідність його вимогам ст. 109 КПК України та матеріалам кримінального провадження, які судом не досліджувались.
Вважає, що суд першої інстанції, в порушення вимог п, 3 ч. З ст. 314 КПК України, мотивував рішення про повернення обвинувального акту прокурору невідповідністю реєстру матеріалів досудового розслідування положенням ст. 109 КПК України та не дослідженим матеріалам кримінального провадження, що не може бути підставою для повернення обвинувального акту.
Також вважає, що суд першої інстанції необґрунтовано мотивував своє рішення щодо повернення прокурору обвинувального акту порушенням права на захист обвинуваченого ОСОБА_8 , так як роз`яснення права на суд присяжних проходило в присутності лише одного захисника.
При цьому зазначив, що відповідно до вимог ч. 1 ст. 384 КПК України, прокурор, суд зобов`язані роз`яснити обвинуваченому у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді довічного позбавлення волі, можливість та особливості розгляду кримінального провадження стосовно нього судом присяжних. Письмове роз`яснення прокурора обвинуваченому про можливість, особливості і правові наслідки розгляду кримінального провадження судом присяжних додається до обвинувального акта і реєстру матеріалів досудового розслідування, які передаються до суду.
Прокурором, відповідно до вимог ч. 1 ст. 384 КПК України роз`яснено обвинуваченому ОСОБА_8 можливість, особливості і правові наслідки розгляду кримінального провадження відносно нього судом присяжних та долучено вказану розписку до обвинувального акту. Вказане роз`яснення проводилось в присутності його захисника - ОСОБА_6 .. Сторона захисту не наполягала на участі іншого захисника ОСОБА_9 під час роз`яснення права на суд присяжних.
Вказаний порядок проведення роз`яснення права на суд присяжних не свідчить про порушення права на захист у розумінні положень КПК України, пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 вересня 2015 року «Про судову практику забезпечення права на захист у кримінальному провадженні», вимог ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод» та практики Європейського суду з прав людини.
З огляду на зазначене вважає, що вищеописане судове рішення не відповідає вимогам ст. 370 КПК України, оскільки прийняте з порушенням норм процесуального права, без підтвердження доказами та з надуманих судом мотивів і підстав.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора ОСОБА_10 , який підтримав доводи апеляційної скарги, думку захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_6 , яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, провівши судові дебати, колегія суддів дійшла до наступного висновку.
Відповідно до п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту.
Крім того, зазначена норма кримінального процесуального закону визначає підстави повернення обвинувального акту, а саме коли він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Вимоги, яким повинен відповідати обвинувальний акт, визначені в ст.291 КПК України.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Суд, розглядаючи у підготовчому судовому засіданні правильність складання обвинувального акту, заздалегідь не вправі вирішувати питання щодо відповідності правильності кваліфікації кримінального правопорушення фактичним обставинам провадження, а також достатності доказів, що є предметом розгляду у ході судового розгляду по суті.
Як вбачається з матеріалів даного провадження, обвинувальний акт, складений старшим слідчим першого відділу військової прокуратури Луганського гарнізону ОСОБА_11 та прокурором першого відділу військової прокуратури Луганського гарнізону ОСОБА_12 , у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_8 відповідає вимогам ст. 291 КПК України та містить, зокрема, виклад фактичних обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію з посиланням на положення закону і частину статті закону України про кримінальну відповідальність. а саме ч.4 ст.407, ч.3 ст.146 та п.п.1,3,9,12 ч.2 ст.115 КК України та формулювання обвинувачення.

Також в ньому зазначені анкетні дані обвинуваченого, потерпілих, найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, який його склав та прокурора, який затвердив; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; розмір витрат на залучення експерта. Обвинувальний акт підписаний слідчим та прокурором. До обвинувального акту додані реєстр матеріалів досудового розслідування та розписка обвинуваченого та його захисника про отримання копій обвинувального акту.

Таким чином, обвинувальний акт відповідає вимогам статті 291 КПК України.

Щодо висновків суду першої інстанції про невідповідність реєстру матеріалів досудового розслідування, який додано до обвинувального акту, вимогам КПК України, то колегія суддів вважає, то вони є безпідставними, оскільки згідно з положеннями ст. 314 КПК України суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту прокурору, якщо саме він не відповідає вимогам КПК України, а не додатки до нього, якими і є реєстр.
Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 291 КПК України до обвинувального акту додається реєстр матеріалів досудового розслідування.
Відповідно до положень ст.ст.109-110 КПК України реєстр матеріалів досудового розслідування на відміну від обвинувального акту, є окремим інформаційним документом про хід досудового розслідування, який складається слідчим або прокурором, та надсилається до суду разом з обвинувальним актом.
Тобто кримінальний процесуальний закон не визначає наявність недоліків, неповноту та неправильність даних реєстру матеріалів досудового розслідування як підставу для повернення обвинувального акту прокурору.
За таких обставин колегія суддів визнає слушними доводи прокурора про необґрунтованість висновків суду щодо невідповідності реєстру матеріалів досудового розслідування, як підстави для повернення обвинувального акта, оскільки нормами чинного КПК України це не передбачено.
Реєстр матеріалів досудового розслідування по даному кримінальному проваджені хоч і містить недоліки, проте не може бути підставою для повернення обвинувального акту прокурору,оскільки неповнота або неточність даних в реєстрі матеріалів досудового розслідування не позбавляє суд можливості вирішити питання про призначення судового розгляду на підставі обвинувального акта стосовно ОСОБА_8 , якому висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення.

Посилання суду як на підставу повернення обвинувального акту на те, що в реєстрі матеріалів досудового розслідування не містяться посилання на всі процесуальні дії та всі процесуальні рішення, а саме:
- у першому розділі «Процесуальні дії» не міститься посилання на Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо закінчення досудового розслідування,
- у першому розділі «Процесуальні дії» відсутнє посилання на Протокол затримання ОСОБА_8 ,
- у другому розділі «Процесуальні дії» відсутнє посилання на Постанову про поновлення (або відновлення) досудового розслідування,
- у другому розділі «Процесуальні дії» відсутнє посилання на Постанову про продовження строку досудового розслідування є безпідставним,оскільки вони не перешкоджають проведенню підготовчого засідання і призначенню кримінального провадження до судового розгляду та не впливають на законність проведеної дії.

Обов`язковість наявності в реєстрі матеріалів досудового розслідування Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо закінчення досудового розслідування законодавцем не передбачено.

Також безпідставним є твердження місцевого суду про відсутність у реєстрі матеріалів досудового розслідування інформації про продовження строку досудового розслідування, протоколу затримання ОСОБА_8 , посилання на Постанову про поновлення (або відновлення) досудового розслідування, посилання на Постанову про продовження строку досудового розслідування, оскільки це також не є підставою для повернення обвинувального акта.
Зазначені в ухвалі про повернення обвинувального акта прокурору обставини можуть бути перевірені судом в установленому законом порядку під час судового розгляду.

Частиною 1 ст. 384 КПК України визначено, що прокурор, суд зобов`язані роз`яснити обвинуваченому у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у виді довічного позбавлення волі, можливість та особливості розгляду кримінального провадження стосовно нього судом присяжних.
Письмове роз`яснення прокурора обвинуваченому про можливість, особливості і правові наслідки розгляду кримінального провадження судом присяжних додається до обвинувального акта і реєстру матеріалів досудового розслідування, які передаються до суду.
Постановою Верховного Суду України від 25 червня 2015 року визначено, що інформування обвинуваченого про можливість розгляду кримінального провадження щодо нього судом присяжних ще до початку судового розгляду надасть йому можливість підготуватись до реалізації такого права і його рішення з цього питання буде виваженим та обґрунтованим. Тільки у такому випадку будуть дотримані засади кримінального провадження, в тому числі й забезпечення права на захист, а судовий розгляд буде справедливим.
Як убачається з матеріалів кримінального провадження, після ухвали апеляційного суду Луганської області від 16.06.2016 року обвинувальний акт стосовно ОСОБА_8 був повернутий прокурору в зв`язку з нероз`ясненням обвинуваченому можливість та особливості розгляду кримінального провадження стосовно нього судом присяжних. Після цього органом досудового розслідування зазначене порушення вимог кримінального процесуального закону було усунуте, обвинуваченому прокурор роз`яснив право та особливості розгляду кримінального провадження стосовно нього судом присяжних.
Відповідне письмове роз`яснення та розписки обвинуваченого та його захисника долучено до обвинувального акта, що підтверджується матеріалами кримінального провадження (а.с.12-18).
Наявність цієї розписки в матеріалах провадження підтверджує факт виконання прокурором вимог ст. 384 КПК України та свідчить про виконання вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка гарантує право кожного на розгляд справи в порядку кримінального провадження судом, утвореним відповідно до закону, і є його правом на розгляд його справи судом, визначеним законом.
Враховуючи, що роз`яснення щодо можливості розгляду кримінального провадження судом присяжних не є процесуальною слідчою дією, воно було здійснено прокурором за участі захисника обвинуваченого ОСОБА_6 , сторона захисту не наполягала на участі іншого захисника ОСОБА_9 під час роз`яснення права на суд присяжних, колегія суддів вважає, що прокурором належним чином виконані вимоги ст. 384 КПК України з підтвердженням відповідними доказами факту вручення письмового роз`яснення обвинуваченому про можливість, особливості і правові наслідки розгляду кримінального провадження судом присяжних та знаходить необґрунтованими висновки суду про порушення права обвинуваченого на захист.
До цього висновку колегія суддів приходить також аналізуючи зміст положень ст. 46 КПК України.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 409 КПК України невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам справи є підставою для скасування судового рішення.

Оскільки суд першої інстанції, ухваливши рішення про повернення обвинувального акта прокурору, припустився порушень вимог кримінального процесуального закону, які є істотними, колегія суддів задовольняє апеляційну скаргу прокурора, скасовує ухвалу суду та призначає у даному кримінальному провадженні новий розгляд у суді першої інстанції в тому ж складі.

Керуючись ст.ст. 291, 376, 407, 418, 419КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора першого відділу військової прокуратури Луганського гарнізону старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_7 задовольнити.
Ухвалу Білокуракинського районого суду Луганської області від 12.08. 2016 року про повернення обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000145 від 18.02.2015 року стосовно ОСОБА_8 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.407, ч.3 ст.146 та п.п.1,3,9,12 ч.2 ст.115 КК України прокурору для усунення недоліків - скасувати.
Призначити новий судовий розгляд у тому ж суді згідно з вимогами розділу IV КПК України в тому ж складі суддів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, та оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Судді: