Справа № 128/3562/15-к
ВИРОК
Іменем України
05 травня 2016 року Вінницький районний суд Вінницької області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2
з участю прокурора: ОСОБА_3
адвоката: ОСОБА_4
обвинуваченого: ОСОБА_5
законного представника
потерпілої: ОСОБА_6
за ч.2 ст. 156 КК України, -
17.06.2015 року близько 18 год. 00 хв., ОСОБА_5 , знаходячись на подвір`ї будинку АДРЕСА_2 , який належить його бабусі, ОСОБА_7 , скориставшись тим, що малолітня ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за якою доглядала ОСОБА_7 , позбавлена можливості розуміти значення вчинюваних відносно неї злочинних діянь, запросив її до будинку, де в одній із кімнат зухвало, з цинізмом, розраховуючи на відсутність спротиву потерпілої, положив ОСОБА_8 на скручений килим, після чого зняв спідничку та трусики із останньої. В подальшому, ОСОБА_5 , знявши із себе шорти та труси, оголив свій статевий орган, який вже знаходився в напруженому стані та почав ним тертя по статевому органу ОСОБА_8 , імітуючи статевий акт, після чого був помічений своєю бабусею ОСОБА_7 .
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому правопорушенні визнав повністю, пояснивши, що 17.06.2015 року він знаходився у своєї бабусі, допомагав їй сапати город. Пізніше до бабусі прийшла сусідка, дівчинка ОСОБА_9 , яка запропонувала йому погратися в гру «наречений та наречена», на що він погодився. Гра полягала в тому, що він, як чоловік, приходив з роботи, а ОСОБА_9 , як дружина, готувала йому їжу. Прийшовши «ніби то з роботи», він приніс їй черешні та запропонував зайнятися сексом. Ангеліна, не розуміючи, запитала у нього що це таке, а він пояснив їй. Тоді він провів дівчинку в будинок, наказав їй роздягнутися, і коли вона відмовилася, він сам зняв з неї спідничку та трусики, після чого поклав її на скручений килим, ліг на Ангеліну зверху та став тертися своїм статевим органом об неї. Після цього в кімнату зайшла його бабуся та стала запитувати що він тут робить, почала сваритися на нього. Після того, як батьки дівчинки заявили в міліцію, його допитував слідчий. Матері дівчинки частково відшкодовано матеріальну та моральну шкоду і на даний час вона претензій до нього не має. Про скоєне ним він дуже жалкує, йому соромно, він неодноразово просив вибачення у потерпілої, а також суд не карати його суворо.
Враховуючи клопотання учасників судового провадження про недоцільність дослідження тих обставин, які ніким не оспорюються, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав за необхідне обмежитися допитом обвинуваченого та дослідженням доказів, характеризуючих його особу і при цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_5 правильно розуміє зміст цих обставин, у суду немає сумнівів у добровільності його позиції, а також роз`яснено, що в такому випадку він буде позбавлений можливості оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
На думку суду дії обвинуваченого ОСОБА_5 слід кваліфікувати за ч.2 ст. 156 КК України, як розбещення неповнолітніх, кваліфікуючою ознакою якого є вчинення цих самих дій щодо малолітньої особи та дана кваліфікація знайшла своє підтвердження в ході судового розгляду.
При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого правопорушення, що відповідно до ст. 12 КК України воно відноситься до категорії тяжких, особу винного, те що він раніше несудимий, позитивно характеризується за місцем проживання та навчання, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває; згідно висновку судово психіатричної експертизи № 227 від 06.08.2015 року в період вчинення злочину ОСОБА_5 на хронічне душевне захворювання не страждав, перебував поза будь яким тимчасовим хворобливим розладом психічної діяльності; в період вчинення злочину ОСОБА_5 міг усвідомлювати свої дії та керувати ними; в теперішній час ОСОБА_5 на хронічне душевне захворювання не страждає, перебуває поза будь яким тимчасовим хворобливим розладом психічної діяльності, у нього виявлений органічний розлад особистості; в теперішній час ОСОБА_5 може усвідомлювати свої дії та керувати ними; застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_5 не потребує; запевнення обвинуваченого у неповторенні подібного, часткове відшкодування завданої шкоди, відсутність тяжких наслідків від злочину, думку законного представника потерпілої щодо міри покарання ОСОБА_5 , згідно якої вона не наполягає на суворій мірі покарання обвинуваченому.
Обставинами, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого є: визнання вини, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
Сукупність даних про обставини вчинення правопорушення та особу винного дають суду підстави вважати, що ОСОБА_5 не представляє підвищеної суспільної небезпеки і його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, в зв`язку з чим обвинуваченому можливо призначити покарання у вигляді позбавлення волі, без позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю,з застосуванням положень ст. ст. 75, 76 КК України.
З обвинуваченого підлягають до стягнення на користь держави судові витрати за проведення дактилоскопічного дослідження.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 373, 374, 376 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
Визнати винним ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 156 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років, без позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування основного покарання з випробовуванням з іспитовим строком на 3 роки.
Відповідно до п.п. 2,3,4 ч.1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 :
не виїжджати на постійне проживання за межі України без дозволу органів кримінально-виконавчої інспекції;
повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, навчання чи роботи;
періодично з`являтись для реєстрації до органів кримінально виконавчої інспекції.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави судові витрати за проведення дактилоскопічного дослідження в сумі 245 грн. 52 коп.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Вінницької області через Вінницький районний суд Вінницької області шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з дня його проголошення.

З підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку.

Суддя: