УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів за участю прокурора при секретарі ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши в судовому засіданні 7 квітня 2016 року в м. Києві кримінальне провадження за касаційною скаргою прокурора на ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 23 липня 2015 року щодо

ОСОБА_6 ,
в с т а н о в и в:

Вироком Селидівського міського суду Донецької області від 5 травня 2015 року
ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

громадянина України, в силу ст. 89 КК України такого, що не має судимості,

засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді арешту на строк 3 місяці.

Згідно з вироком суду, ОСОБА_6 визнано винуватим та засуджено за те, що він 11 квітня 2015 року близько 22.10 год., будучи в стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел на заволодіння чужим майном, у кімнаті АДРЕСА_1 , повторно, викрав зі столу мобільний телефон «Нокіа 603» та коробку з його комплектуючими, чим завдав потерпілій ОСОБА_7 шкоду на суму 961, 65 грн.

Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 23 липня 2015 року вирок суду першої інстанції змінено, дії засудженого ОСОБА_6 перекваліфіковано з ч. 2 ст. 185 КК України на ч. 1 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 200 годин громадських робіт. В решті вирок щодо засудженого залишено без зміни.

У касаційній скарзі прокурор порушує питання про скасування ухвали апеляційного суду у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність із призначенням нового розгляду в суді апеляційної інстанції. Зазначає, що дії засудженого слід було кваліфікувати за ч. 2 ст. 185 КК України за ознакою повторності, оскільки до постановлення ухвали апеляційним судом, в матеріалах кримінального провадження містились відомості щодо вчинення ОСОБА_6 12 липня 2014 року кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

Заслухавши доповідача, думку прокурора про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги, перевіривши кримінальне провадження та обговоривши доводи, наведені у скарзі, колегія суддів дійшла висновку, що скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, суд апеляційної інстанції дійшов до висновку про перекваліфікацію дій засудженого із ч. 2 ст. 185 КК України на ч. 1 ст. 185 КК України у зв`язку з відсутністю кваліфікуючої ознаки повторність.

На думку колегії суддів, суд 2-ї інстанції дійшов правильного висновку, що ОСОБА_6 на момент учинення злочину 11 квітня 2015 року в силу п. 5 ст. 89 КК України мав погашену судимість та згідно ч. 1 ст. 88 КК вважався особою, що не має судимості, а тому кваліфікуюча ознака повторність є зайвою.

Що стосується посилань прокурора про те, що апеляційний суд не врахував при перекваліфікації дій ОСОБА_6 про вчинення ним злочину 12 липня 2014 року, за який він засуджений вироком Селидівського міського суду Донецької області від 20 жовтня 2015 року, то при перевірці матеріалів кримінального провадження встановлено, що апеляційний суд був позбавлений можливості дослідити обставини про наявність судимості, оскільки даний вирок постановлений після постановлення ухвали апеляційного суду від 23 липня 2015 року.

При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що саме за апеляцією прокурора, у якій викладено доводи про відсутність в діях засудженого складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, апеляційним судом було прийнято рішення про перекваліфікацію дій винного із ч. 2 ст. 185 КК України на ч. 1 ст. 185 КК України.

До того ж, в ухвалі апеляційного суду сформульовано мотивований висновок щодо відсутності об`єктивних даних, які б свідчили про вчинення ОСОБА_6 аналогічного злочину.

За таких підстав касаційна скарга прокурора не підлягає задоволенню.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які були б підставою для зміни або скасування судового рішення, не встановлено.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 434, 436 КПК України суд,

п о с т а н о в и в:

Касаційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 23 липня 2015 року щодо ОСОБА_6 - без зміни.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3