1-кп/381/192/16
381/2529/16-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
«30» червня 2016 року м. Фастів

Фастівський міськрайонний суд Київської області в залі судового засідання в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ;

секретаря - ОСОБА_2 ,

№ 1 - КП /381/192/16

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0001244 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Фастова Київської області, зареєстрованого та фактично проживаючого по АДРЕСА_1 , не одруженого, працюючого не офіційно, з середньою спеціальною освітою, українця, громадянина України, судимого,

15 березня 2007 року вироком Фастівського міськрайонного суду Київської області за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на два роки, із застосуванням ст. 75 КК України з іспитовим строком тривалістю в один рік (судимість погашена);

22 жовтня 2008 року вироком Фастівського міськрайонного суду Київської області за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на три роки, із застосуванням ст. 75 КК України з іспитовим строком тривалістю в два роки (судимість погашена);

19 листопада 2012 року вироком Фастівського міськрайонного суду Київської області за ч. 2 та ч. 3 ст. 185, ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на три, звільненого умовно-достроково 04 червня 2015 року ухвалою Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 27 травня 2015 року, невідбута частина покарання становить два місяці та двадцять два дні, тобто такого, що в силу ст. 89 КК України має судимість,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 , вказаного обвинуваченого, а також інших учасників судового провадження: потерпілої ОСОБА_5 , -

У С Т А Н О В И В:
ОСОБА_6 , після засудження за крадіжки, повторно вчинив грабіж за таких обставин.

28 травня 2016 року близько 05 год. 05 хв., ОСОБА_6 , перебуваючи поблизу будинку № 33 по вулиці Соборній у місті Фастові Київської області, діючи з корисливих мотивів і з метою власного збагачення за рахунок чужого майна, несподівано, у спосіб ривка з шиї та не звертаючись при цьому до застосування насильства, відкрито та повторно викрав у потерпілої ОСОБА_5 чуже майно, протиправно заволодівши її двома золотими ланцюжками, загальною вагою 16 гр. та кулоном, вагою 2 гр., а всього викрав чуже майно на загальну суму 17100 грн., яким, зникнувши з місця події, розпорядився на власний розсуд.

Тому суд вважає обвинуваченого ОСОБА_7 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, за ознаками грабежу, вчиненого повторно, на підставі встановлених судом таких обставин.

Так, допитаний щодо кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_6 визнав себе винним повністю, щиро покаявся і дав показання, які за своїм змістом відповідають обставинам злочину, підтвердивши в судовому засіданні те, що він дійсно 28 травня 2016 року близько 05 год., перебуваючи поблизу будинку АДРЕСА_2 , діючи з метою власного збагачення за рахунок чужого майна, несподівано, у спосіб ривка з шиї, відкрито викрав у потерпілої ОСОБА_5 два її золоті ланцюжки та кулон, зникнувши з ними з місця події.

Враховуючи те, що учасники судового провадження не оспорюють всі фактичні обставини цього злочину і судом з`ясовано, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, суд, роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та роз`яснив про позбавлення права на їх оскарження в апеляційному порядку.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_8 , суд визнає його щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_8 , судом не встановлено.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_9 покарання суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який згідно зі ст. 12 КК України є тяжким (ч. 2 ст. 186 КК України), умисним та корисливим, значний розмір предмету грабежу, який залишився не відшкодованим, дані про особу винного, який: судимий за вчинення умисних корисливих злочинів, у тому числі і тяжкого, проте, свою поведінку не виправив, а навпаки, став на стійкий шлях щодо вчинення й іншого тяжкого корисливого злочину, що представляє велику суспільну небезпеку, за місцем проживання негативно не характеризується, не одружений, не має утриманців, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, публічно засудив власну протиправну поведінку.

Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, визначену ч. 2 ст. 50 КК України мету покарання, суд вважає за можливе його виправлення та перевиховання тільки в умовах ізоляції від суспільства, а відтак, призначивши йому покарання в мінімальній межі санкції ч. 2 ст. 186 КК України, не знаходить підстав для застосування правил ст.ст. 69 та 75 КК України, оскільки саме таке рішення, на думку суду, є виваженим, справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ОСОБА_10 нового злочину.

Враховуючи доведеність обвинувачення ОСОБА_7 , його репутацію, у тому числі попередню судимість, обраний судом вид та розмір покарання, він зможе ухилитися від виконання процесуальних рішень суду (ризик переховування). Тому суд, за клопотанням прокурора, приймаючи до уваги стан здоров`я обвинуваченого щодо якого відсутні будь-які об`єктивні застереження, а також правила ст. 377 КПК України, вважає за необхідне обрати ОСОБА_9 запобіжний захід тримання під вартою, оскільки відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, можуть забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, що випливають із ч. 5 ст. 194 КПК України, зокрема, виконання процесуальних рішень суду, прибувати за кожною вимогою до суду та його належну поведінку.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`явлений.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 5-7 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод, ст.ст. 1, 9 ч. 5, 349 ч. 3, 368, 373, 374, 376, 395, 532 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винними у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_11 рахувати з «30» червня 2016 року, взявши його під варту в залі судового засідання негайно.

Обрати ОСОБА_11 запобіжний захід тримання під вартою, та до набрання вироком законної сили утримувати його у Київському СІЗО Управління державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київській області.

Після набрання вироком законної сили речові докази:

-спецпакет № 1212190 з фрагментами золотого ланцюжка, який переданий на відповідальне зберігання повернути законному володільцю.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області шляхом подачі апеляції через Фастівський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинувачений, який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку. Обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, має право заявляти клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

СУДДЯ: ОСОБА_12 БОНЧЕВ