АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1996/16 Справа № 202/3876/16-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2016 року м. Дніпро

6 жовтня 2016 року колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю: прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі матеріали кримінального провадження № 0000901 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 5 липня 2016 року, яким

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Софіївка Софіївського району Дніпропетровської області, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого до засудження по АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого, останній раз вироком Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 18 вересня 2012 року за ст. 185 ч. 3, ст. 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі,

визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі.

На зазначений вирок обвинувачений подав апеляційну скаргу, в якій просить пом`якшити призначене покарання.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_7 вказує на необґрунтованість призначеного покарання, яке є занадто суворим. Звертається увага автором апеляції на неврахування судом пом`якшуючих покарання обставин, а саме визнання вини у вчиненому правопорушенні, щирого каяття. Також, автор апеляції вказує, що прокурор в судовому засіданні просив суд призначити покарання не пов`язане з ізоляцією від суспільства, однак суд безпідставно признав реальну міру покарання.

Провадження № 11-кп/774/1996/16 Головуючий в суді I інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч. 3 ст. 185 КК України Суддя-доповідач ОСОБА_2 .

Вироком суду встановлено, що 15 квітня 2016 року, в нічний час доби, точний час не встановлений, ОСОБА_7 , проникнувши у будинок АДРЕСА_3 , за обставин і у спосіб, відображені у вироку, таємно викрав майно, належне ОСОБА_8 , відображене у вироку, на загальну суму 3760, 76 гривень, розпорядившись ним на власний розсуд.

17 квітня 2016 року, в нічний час доби, точний час не встановлений, ОСОБА_7 , проникнувши у будинок АДРЕСА_4 , за обставин і у спосіб, відображені у вироку, таємно викрав майно, належне ОСОБА_9 , зазначене у судовому рішенні, на загальну суму 5043, 92 гривень, розпорядившись ним на власний розсуд.

Цього ж дня, в нічний час доби, точний час не встановлений, ОСОБА_7 , проникнувши у будинок АДРЕСА_5 , таємно викрав майно, належне ОСОБА_10 , відображене в оскаржуваному вироку, загальною вартістю 3901, 49 гривень, розпорядившись ним на власний розсуд.

В суді апеляційної інстанції обвинувачений підтримав свою апеляційну скаргу та просив пом`якшити йому покарання.

На думку прокурора апеляційна скарга обвинуваченого задоволенню не підлягає, оскільки призначене обвинуваченому покарання відповідає вимогам закону.

Вислухавши пояснення учасників апеляційного провадження та їх доводи в судових дебатах, проаналізувавши доводи, які викладені в апеляції і співставивши їх з матеріалами кримінального провадження, колегія суддів вважає, що принесена апеляція задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 про суворість призначеного йому покарання, колегія суддів вважає безпідставними.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, яка передбачає загальні засади призначення покарання і через які реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, суд, призначаючи покарання у кожному конкретному випадку має дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Призначене обвинуваченому ОСОБА_7 покарання у виді 4 років позбавлення волі, в повному обсязі відповідає вимогам закону України про кримінальну відповідальність.

При обранні такої міри покарання суд, як убачається з вироку, врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_7 , а в якості обставини, що пом`якшує покарання, визнав щире каяття останнього у вчиненому правопорушенні.

Разом з тим, суд першої інстанції, дійшов до обґрунтованого висновку про призначення ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на вказаний строк, оскільки обвинувачений раніше неодноразово був судимий за вчинення злочинів проти власності, з місць позбавлення волі звільнився в лютому 2016 року, жодних висновків для себе не зробив та на шлях виправлення не став і через короткий термін часу, в квітні 2016 року знову вчинив три крадіжки, незаконно проникаючи в житло громадян.

Таким чином, на переконання колегії суддів, покарання, призначене ОСОБА_7 є справедливим, необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

За таких обставин, колегія суддів не знаходить підстав для пом`якшення призначеного ОСОБА_7 покарання, з тих мотивів, які наведені в апеляційній скарзіобвинуваченого, оскільки вирок суду ухвалений згідно з нормами матеріального права, з дотриманням вимог кримінального процесуального закону та на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог закону, з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав.

З огляду на викладене, керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

ухвалила:
апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 5 липня 2016 року щодо ОСОБА_7 , без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 3 місяців з дня її проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, у той же строк з дня отримання копії ухвали апеляційного суду.

Судді Апеляційного суду
Дніпропетровської області