печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 вересня 2016 року Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 за участі секретаря ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на рішення слідчого про відмову в задооволенні клопотання в кримінальному провадженні № 0000092,

В С Т А Н О В И В :

Адвокат ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді із скаргою на рішення слідчого і просить постанову слідчого військової прокуратури Київського гарнізону ОСОБА_5 - слідчого у кримінальному провадженні № 0000092 про відмову у задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій від 20.07.2016 року, а саме про допит в якості свідка ОСОБА_6 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 у кримінальному провадженні № 0000092, та проведенні вказаного допиту з обов`язковою участю - адвокатів ОСОБА_3 та ОСОБА_7 скасувати; зобов`язати слідчого військової прокуратури Київського гарнізону ОСОБА_5 - слідчого у кримінальному провадженні № 0000092 допитати в якості свідка у кримінальному провадженні, з обов`язковою участю адвокатів ОСОБА_3 та ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування поданої скарги адвокат вказує наступне. Слідчим військової прокуратури Київського гарнізону ОСОБА_5 проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000092 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, в рамках якого здійснюється незаконне кримінальне переслідування ОСОБА_4 . З метою сприяння здійсненню швидкого, повного та неупередженого досудового розслідування в розумний строк у цьому кримінальному провадженні, стороною захисту слідчому у кримінальному провадженні № 0000092 - ОСОБА_5 направлено клопотання про проведення слідчих дій (вих. № 1006 від 06 липня 2016 року), а саме клопотання про допит ОСОБА_6 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 . в якості свідка, та проведення цього допиту з обов`язковою участю адвокатів адвокатського об`єднання «Войченко і Дульський» - ОСОБА_3 та ОСОБА_7 .

Адвокатом детально описано обгрунтування необхідності проведення допитів вищевказаної особи в якості свідка у кримінальному провадженні № 0000092 .

Крім того, в силу вимог ч. 6 ст. 223 КПК України, адвокат просив провести допити цих осіб в якості свідків з обов`язковою участю представників ОСОБА_4 - адвокатів ОСОБА_3 і ОСОБА_7 , оскільки це забезпечить повноту та результативність їх проведення. У відповідь на вказане клопотання адвокатом 08.08.2016 року отримано копію постанови про відмову у задоволенні клопотання від 20.07.2016 року, винесеної слідчим ОСОБА_5 із супровідним листом за вих. № 9747вих16 від 21.07.2016 року . Зі змісту постанови про відмову в задоволенні клопотання вбачається, що слідчий ОСОБА_5 свою відмову обґрунтував наступним: «Приймаючи до уваги викладене, враховуючи, що виходячи із наявних в матеріалах провадження відомостей ОСОБА_6 не може своїми свідченнями сприяти встановленню істини у провадженні, слід дійти висновку, що клопотання захисника - адвоката ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000092 про допит в якості свідка у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_6 - не підлягає задоволенню.»

Такі дії слідчого ОСОБА_5 , а саме відмову у задоволенні обгрунтованого та вмотивованого клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, адвокат вважає протиправними і такими, що грубо порушують вимоги кримінального процесуального законодавства, зокрема, принципів верховенства права, законності, змагальності сторін та диспозитивності у кримінальному провадженні, спрямованими на обмеження можливостей сторони захисту на зібрання належних, допустимих і достатніх доказів та встановлення процесуальних джерел доказів під час досудового розслідування з метою прийняття законного процесуального рішення по завершенню досудового розслідування, доведення невинуватості ОСОБА_4 в суді, а на стадії досудового розслідування - припинення безпідставного втручання в його основоположній права і свободи.

В обґрунтування вищевказаної позиції вказує наступне.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 8 КПК України гарантовано, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Разом з цим, ч. 2 ст. 9 КПК України слідчого зобов`язано всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Частиною 1 ст. 22 КПК України гарантовано, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Разом з цим, ч. 2 цієї ж статті закріплено, що сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 40 КПК України, слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій та, зокрема, згідно з п. 8 ч. 2 цієї ж статті, уповноважений приймати процесуальні рішення, у випадках, передбачених КПК України.

Частиною третьою статті 93 КПК України встановлено, що сторона захисту, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів. Ініціювання стороною захисту, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому статтею 220 цього Кодексу.

Разом з цим, згідно ч. 6 ст. 223 КПК України, слідча (розшукова) дія, що здійснюється за клопотанням сторони захисту, потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, проводиться за участю особи, яка її ініціювала, та (або) її захисника чи представника, крім випадків, коли через специфіку слідчої (розшукової) дії це неможливо або така особа письмово відмовилася від участі в ній. Під час проведення такої слідчої (розшукової) дії присутні особи, що її ініціювали, мають право ставити питання, висловлювати свої пропозиції, зауваження та заперечення щодо порядку проведення відповідної слідчої (розшукової) дії, які заносяться до протоколу.

Частиною 1 статті 220 КПК України закріплено, що клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Також частиною 2 цієї ж статті встановлено, що про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Разом з цим, Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» (п. 1) Україна визнала обов`язковою юрисдикцію Європейського суду з прав людини в усіх питаннях, що стосуються тлумачення і застосування Конвенції.

Так, у п. 33 Рішення ЄСПЛ у справі «Dombo Beheer B.V. v. the Netherlands» від 27.10.1993р. та у п. 38. Рішення ЄСПЛ у справі «Ankerl v. SwitzerlandАпкегі» від 23.10.1996 року закріплено, що принцип рівності сторін у процесі - у розумінні «справедливого балансу» між сторонами - вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно до другої сторони.

Крім того, у п. 134 Рішення ЄСПЛ у справі «Генадій Науменко проти України», п. 168 рішення у справі «Айдин проти Туречинни», п. 75 «Афанасьєв проти України», п. 207 рішення у справі «Nada проти Швейцарії» та багатьох інших рішеннях ЄСПЛ встановлено, що засіб правового захисту відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод («Право на ефективний засіб правового захисту») повинен бути ефективним на практиці, як і в теорії, у тому сенсі, що користуванню засобами захисту не повинно чинитися перешкод діями або бездіяльністю органів влади держави.

Зібрання достовірних та достатніх відомостей щодо відомих ОСОБА_6 фактів, які мають істотне значення для встановлення істини у справі та характеризують особу ОСОБА_4 , щодо подій, які відбувалися 22 квітня 2016 року безпосередньо перед затриманням та після затримання ОСОБА_4 забезпечить встановлення обставин, які підлягають обов`язковому доказуванню у кримінальному провадженні, в силу імперативних вимог ч. 1 ст. 91 КПК України.

Разом з цим, вказівка слідчого на те, що свідок своїми показаннями не може сприяти встановленню істини у провадженні - є неправомірною, виходячи із того, що сторона захисту здійснює збирання доказів шляхами та способами у відповідності до тактики та методики вибудуваної лінії захисту свого довірителя. Окрім того, кримінальне провадження має здійснюватися повно, тобто використовуючи весь інструментарій, наданий КПК України, як стороні захисту, так і стороні обвинувачення, а оцінка кожному із доказів може надаватися лише після їх отримання та виходячи із їх сукупності, оскільки можуть бути отримані і взаємовиключаючі одна одну відомості, істинність яких необхідно буде перевіряти і в інший спосіб. Таким чином, слідчий не може оцінити наперед доказ, тим більше той, який ще ним не отриманий.

Разом з цим, заслуговує на увагу і той факт, що на разі продовжено строк досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні до п`яти місяців, тобто до 23.09.2016 року.

Згідно з постановою про продовження строку досудового розслідування від 21.07.2016 року, винесеною заступником військового прокурора Центрального регіону України ОСОБА_8 , одним із обґрунтувань необхідності продовження строку досудового розслідування до п`яти місяців є необхідність проведення допитів свідків сторони захисту.Так, у постанові зазначено: «В обґрунтування поданого клопотання прокурор зазначив, що по провадженню необхідно провести допити свідків за клопотанням сторони захисту, показання яких можуть мати істотне значення для досудового розслідування...»

Частиною 1 ст. 303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені певні рішення, дії чи бездіяльність слідчого, зокрема, рішення слідчого про відмову у задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій (п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України).

Під час розгляду скарги адвокат ОСОБА_7 підтримав скаргу, з викладених у ній обставин, просив її задовольнити.

Слідчий ОСОБА_5 фактично не заперечував проти задоволення поданої скарги.

Вислухавши адвоката, слідчого, вивчивши надані сторонами матеріали, слід дійти переконання про обґрунтованість поданої скарги, оскільки викладені у ній обставини знайшли своє підтвердження під час розгляду, не спростовані слідчим, а тому скарга підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 22,24,223,224,303-307,309 КПК України слідчий суддя
У Х В А Л И В :
Постанову слідчого військової прокуратури Київського гарнізону ОСОБА_5 - слідчого у кримінальному провадженні № 0000092 про відмову у задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій від 20.07.2016 року, а саме про допит в якості свідка ОСОБА_6 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 у кримінальному провадженні № 0000092, та проведенні вказаного допиту з обов`язковою участю - адвокатів ОСОБА_3 та ОСОБА_7 - скасувати.

Зобов`язати слідчого військової прокуратури Київського гарнізону ОСОБА_5 - слідчого у кримінальному провадженні № 0000092 допитати в якості свідка у кримінальному провадженні, з обов`язковою участю адвокатів ОСОБА_3 та ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1