УХВАЛА

02 вересня 2016 року м. Хмельницький
Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржників ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , розглянувши матеріали за скаргою останніх на бездіяльність слідчого,
встановив:
В судовому засіданні скаржники підтримали вимоги, викладені в скарзі.
Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.
У даному кримінальному провадженні 10 червня 2016 року ОСОБА_3 , 07 липня 2016 року ОСОБА_4 звертались до слідчого з заявами про визнання їх потерпілими.
26.08.2016 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 повторно звернулись до слідчого із заявами про визнання їх у кримінальному провадження як потерпілих.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника про виконання будь - яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволені клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.
Згідно з ч.ч.1-5 ст.55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення. Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілим не може бути особа, якій моральна шкода завдана як представнику юридичної особи чи певної частини суспільства. За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
Враховуючи вищевикладені норми закону, заява особи про залучення її до кримінального провадження як потерпілого має бути розглянута слідчим в строк не більше трьох днів з моменту подання, а в даному випадку, в строк не більше трьох днів з моменту надходження кримінального провадження із ухвалами слідчих суддів про скасування постанов слідчих щодо відмов в задоволенні заяв осіб, про залучення їх до кримінального провадження як потерпілих.
Однак, як вбачається з матеріалів вказаного кримінального провадження, заяви ОСОБА_4 та ОСОБА_3 про залучення їх як потерпілого до кримінального провадження, слідчим розглянуті не були, оскільки у справі відсутні постанови про відмову у визнанні їх потерпілим або пам`ятки про процесуальні права та обов`язки потерпілого.
Враховуючи, що слідчим СВ Хмельницького ВП ГУНП в Хмельницькій області була допущена бездіяльність, оскільки заяви ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про залучення їх до кримінального провадження як потерпілих, не було розглянуто у передбачений ст.220 КПК України строк, скарга останніх підлягає задоволенню в частині вказаних вимог.
Відповідно до ч.5 ст. 40 КПК України, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.
Згідно з ч.3 ст.26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Відповідно до п.18 ч.1 ст.3 КПК України слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, та у випадку, передбаченому статтею 247 цього Кодексу.
Частиною першою статті 303 КПК України встановлено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.
За результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування, у відповідності до ст.307 КПК України, слідчим суддею постановляється ухвала про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.
Враховуючи викладене, а також те, що чинним КПК України не передбачена можливість зобов`язання слідчого визнавати особу потерпілою у кримінальному провадженні слідчим суддею, так само як до повноважень слідчого судді не віднесено право зобов`язувати слідчого вручати особам пам`ятки про процесуальні права та обов`язки потерпілого, в зв`язку з чим скарга ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у цій частині задоволенню не підлягає, що не позбавляє останніх можливості, у випадку прийняття слідчим рішення про відмову у визнанні їх потерпілими, оскаржувати таке рішення.
Керуючись ст.ст.306, 307 КПК України,-
у х в а л и в :
Скаргу ОСОБА_3 та ОСОБА_4 задовольнити частково.
В решті вимог скарги відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя (підпис)

Згідно з оригіналом

Слідчий суддя ОСОБА_1