Справа № 1-кп/359/137/2016р.
359/492/16-к
В И Р О К
Іменем України
(про затвердження угоди)
03 березня 2016 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі

головуючий суддя ОСОБА_1

за участі прокурора ОСОБА_2

при секретарі ОСОБА_3

обвинувачений ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000138 від 16 жовтня 2015 року за обвинуваченням відносно ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Стрільники, Шаргородського району, Вінницької області, українця, громадянина України, з середньою освітою, розлученого, раніше не судимого, призваного на військову службу 25.05.2015 ІНФОРМАЦІЯ_2 , стрільця взводу охорони роти охорони військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.407 КК України,-

ВСТАНОВИВ

Проходячи військову службу, солдат ОСОБА_4 відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України повинен був свято і беззаперечно дотримуватися Конституції України і законів України, Військову присягу, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків, виконувати свої службові обов`язки, які визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою та дотримуватися вимог статутів Збройних Сил України.

Незважаючи на вищевикладене, військовослужбовець ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

25.05.2015 солдат ОСОБА_4 призваний на строкову військову службу ІНФОРМАЦІЯ_2 .

24.06.2015 солдата ОСОБА_4 направлено для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 , тоді ж був призначений на посаду стрільця взводу охорони роти охорони військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 25.09.2015 року № 206 солдат ОСОБА_4 вибув в основну відпустку на 10 діб у період з 25 вересня 2015 року по 4 жовтня 2015року.

04.10.2015 солдат ОСОБА_4 без поважних причин не прибув з основної відпустки до військової частини НОМЕР_1 в умовах особливого періоду, чим протизаконно припинив виконувати конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, свої службові обов`язки не виконував, час проводив на власний розсуд не приймаючи мір для повернення до військової частини НОМЕР_1 про своє місцезнаходження до органів військового чи цивільного управління не заявляв.

04.10.2015 капітаном ОСОБА_5 був написаний рапорт командиру військової частини НОМЕР_1 , в якому капітан ОСОБА_5 доповів про неприбуття з основної відпустки солдата строкової військової служби ОСОБА_4 до військової частини НОМЕР_1 .

11.10.2015 солдат ОСОБА_4 повернувся до військової частини НОМЕР_1 .

Таким чином, солдат ОСОБА_4 у період з 04.10.2015 по 11.10.2015 без поважних причин не з`явився вчасно з основної відпустки на військову службу до військової частини НОМЕР_1 в умовах особливого періоду, чим вчинив нез`явлення вчасно на службу до військової частини НОМЕР_1 (Соцмістечко1, АДРЕСА_2 ), без поважних причин, в умовах особливого періоду, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 407

КК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в скоєнні злочину, передбаченому ст. 407 ч.4 КК України визнав повністю, підтвердив вищевикладені обставини та заявив про щире каяття у вчиненому. Також пояснив свою поведінку тяжким збігом сімейних обставин, а саме смертю дитини за декілька днів до призова на військову службу.

Роз`яснивши учасникам процесу положення ч.3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, у суду відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності позиції обвинуваченого щодо визнання вини.

Оскільки ОСОБА_4 являючись віськовослужбовцем, призваним у зв`язку із мобілізацією, не з`явився вчасно на службу без поважних причин, в умовах особливого періоду, суд кваліфікує його дії як злочин, передбачений ст. 407 ч.4 КК України.

Разом з тим існує кілька обставин, які пом`якшують відповідальність винного. Це щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, що проявилось в усвідомленні ним суспільної небезпечності вчиненого діяння, в засудженні своєї злочинної поведінки та в добровільному наданні слідству показань по обставинам злочину, а також збіг тяжких особистих сімейних обставин.

Суд враховує поведінку винного після вчинення злочину, який в суді заявив про свою готовність продовжувати службу в умовах особливого періоду на умовах контракту.

Суд також приймає до уваги те, що обвинувачений має на утриманні неповнолітню дитину, сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, за місцем служби характеризується позитивно, нетривалий час запізнення повернення до служби.

Все це в сукупності істотно знижує ступінь тяжкості вичиненого ОСОБА_4 злочину та дає можливість при призначенні йому основного покарання застосувати ст. 69 КК України та перейти до іншого більш м`якого виду покарання, не зазначеного в санкції ч.4 ст. 407 КК України.

Разом с цим, суд вважає, що виправлення ОСОБА_4 неможливе без ізоляції від суспільства, у зв`язку із чим, вважає за необхідне застосувати до обвинуваченого покарання у вигляді арешту.

Підстави для обрання запобіжного заходу відсутні.

Керуючись ст.ст. 369 -374 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ :

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ст. 407 ч.4 КК України, на підставі якої призначити йому покарання, з застосуванням ст. 69 КК України,- у вигляді трьох місяців арешту, з утриманням на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Строк відбуття призначеного покарання рахувати з моменту фактичного прибуття обвинуваченого до гауптвахти для відбуття покарання.

Копію вироку вручити негайно, після його проголошення прокурору та обвинуваченому, іншим учасникам судового провадження - в порядку ч. ч. 6,7 ст. 376 КПК України.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області через Бориспільський міськрайонний суд Київської області впродовж 30-ти діб з моменту проголошення вироку, а засудженим в той же термін з моменту вручення копії вироку.

Вирок набрав законної сили _____________________________

Суддя ОСОБА_1