Справа № 686/46/16-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 січня 2016 року м. Хмельницький
Скаржниця звернулись до суду із скаргою в якій вказувала, що в кінці грудня 2015 року отримали постанову слідчого від 30.11.2015 року про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 296, ч. 2 ст. 365 КК України і вважає, що постанова про закриття кримінального провадження є такою, що не ґрунтується на всебічному з`ясуванні обставинах справи, ставить під сумнів докази і покази експертів, не взяті до уваги всі наявні у справі докази, тому просить скасувати постанову про закриття кримінального провадження.
В судовому засіданні скаржниця скаргу підтримала, на обґрунтування скарги вказала, що слідчим не досліджені усі обставини справи, і не дана належна оцінка зібраним доказам, не враховано висновки вказані в ухвалі апеляційного суду.
Прокурор вказав, що скарга є не обґрунтованою і не підлягає задоволенню.
Суд заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали скарги, кримінального провадження приходить до наступного.
Так, досудовим слідством встановлено, що 26.02.2014 року з прокуратури м. Хмельницького у прокуратуру області, для організації проведення досудового розслідування, надійшли: відмовний матеріал №15 пр-11, за результатами проведення перевірки за заявою ОСОБА_4 щодо нанесення їй тілесних ушкоджень помічником слідчого СВ ХМВ УМВСУ в Хмельницькій області ОСОБА_6 , постанова судді Хмельницького міськрайонного суду від 12.02.2014 року про скасування постанови помічника прокурора м. Хмельницького від 24.01.2011 року про відмову в порушенні кримінальної справи відносно ОСОБА_6 , за ознаками злочину, передбаченого ст. 296 КК України, а також супровідний лист судді Хмельницького міськрайонного суду від 25.02.2014 про направлення копії постанови по матеріалам провадження за скаргою ОСОБА_4 про внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР для виконання.
За результатами досудового розслідування слідчим прийнята оскаржувана постанова та провадження по справі закрито із мотив, що відсутній склад злочину передбачений ч. 1 ст. 125 і за ч. 1 ст. 296,ч. 2 ст. 365 КК України.
В основу даного рішення слідчий поклав висновки, які вказані в експертному дослідженні і думки різних спеціалістів судової медицини щодо визначення давності утворення виявлених у потерпілої тілесних ушкоджень.
Винесена слідчим постанова про закриття кримінального провадження є не обґрунтованою з наступних обставин.
Відповідно вимог ст. 110 КПК України вказано, що мотивувальна частина повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставою для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України.
Відповідно ч. 2 ст. 9 КПК України зазначено, що прокурор, керівник досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень. Ст. 91 КПК України встановлено обставини, які підлягають доказуванню, а ст. 92 даного кодексу обов`язок доказування покладається на слідчого, прокурора. На виконання даних вимог сторона обвинувачення в силу ст. 93 КПК України здійснює збирання доказів.
Досудовим слідством було встановлено, що відбувся конфлікт між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 на ґрунті особистих неприязних відносин і слідчий виносячи постанову не здійснив оцінку здобутих доказів (показів свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та інших осіб, висновків експертиз, протоколів допиту експерта ОСОБА_11 та інших доказів, які містяться в матеріалах кримінального провадження) в сукупності із іншими доказами а лише на підставі думок спеціалістів з судової медицини прийшов до висновку, що відсутній склад злочину передбаченого ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 296 ч. 2 ст. 365 КК України, проте не навів якими доказами і яка складові частини складів злочину передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 296 ч. 2 ст. 365 КК України відсутні. Весь висновок слідчого був зведений щодо давності утворення легких тілесних ушкоджень.
Даний висновок є не правильним та суперечливим, оскільки слідством мають бути досліджені у і докази в сукупності, дана їм відповідна правова оцінка, враховано, що висновки експертів мають ґрунтуватись на вимогах Наказу № 6 МОЗ України, якими затверджені Правила судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень.
Про дані обставини і не відповідність мотивації та прийнятого рішення слідчого вказується в ухвалі слідчого судді від 14.09.2015 року, коли скасовувалась чергова постанова про закриття кримінального провадження.
На підставі викладеного слідчий суддя приходить до висновків, що досудове слідство проведено поверхнево, без дотримання вимог ст. 91-93 КПК України і за таких обставин суд вважає, що постанова є не законною, невмотивованою та передчасною, яка прийнята без дотримання вимог ст. 9, 91-93, 110, 284 КПК України і має бути скасована, а кримінальне провадження має бути направлено прокурору з метою проведення досудового розслідування, встановлення всіх обставин з прийняттям подальшого рішення в порядку КПК України із мотивованим рішенням відповідно до вимог ст. 110 КПК України.
Керуючись ст. ст. 303-306 КПК України, -
Відповідно вимог ст. 307, 309 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги апеляційному оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1