УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Категорія ст. 307 ч.2 КК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 червня 2016 року Апеляційний суд Житомирської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря: ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі, кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 10 березня 2016 року,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Коростеня
Житомирської області, громадянина України,
АДРЕСА_1 , не судимого,-
засуджено за ч. 2 ст. 307 КК України з урахуванням ст. 69 КК України на 3(три) роки позбавлення волі без конфіскації майна.
Початок строку відбування покарання рахується з моменту його фактичного затримання.
Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави 951 грн. 84 коп. процесуальних витрат за проведення по справі експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів та дактилоскопічної експертизи.
Речові докази по справі: марлевий тампон з нашаруваннями опію ацетильованого масою 0,133 грами по вазі сухої речовини, канабісу масою в перерахунку на висушену речовину 21,285 гр., які зберігаються в камері схову речових доказів УМВС України в Житомирській області вирішено знищити.
Згідно змісту вироку суду, ОСОБА_8 12 серпня 2015 року в м. Коростені по вул. Гастелло, незаконно придбав у невстановленої слідством особи марлевий тампон з нашаруванням наркотичного засобу опієм, поліетиленовий пакет з наркотичним засобом канабісом, які, незаконно зберігаючи при собі з метою подальшого збуту, переніс до свого фактичного місця проживання, а саме в квартиру АДРЕСА_2 .
Знаходячись в квартирі за вищевказаною адресою, обвинувачений ОСОБА_8 вищевказані наркотичні засоби обмотав липкою стрічкою, сформувавши згорток та незаконно зберігаючи його при собі, прослідував до території Коростенської виправної колонії № 71, що розташована в м. Коростені по вул. Білокоровицьке Шосе,4.
12 серпня 2015 року близько 20 год.30 хв. обвинувачений ОСОБА_8 підійшов до паркану, та, маючи умисел на незаконний збут наркотичного засобу в місця позбавлення волі, перекинув вищевказаний згорток з наркотичними засобами на територію Коростенської виправної колонії № 71, що розташована в м. Коростені по вул. Білокоровицьке Шосе,4, під час чого був помічений працівниками Коростенської виправної ВК 71 та з місця події зник.
12 серпня 2015 року в період часу з 22 години по 23 годину 20 хвилин під час проведення огляду місця події працівниками Коростенського МВ УМВС України в Житомирській області на контрольно слідовій смузі дільниці № 10 Коростенської ВК -71 було виявлено та вилучено паперовий згорток в якому знаходився марлевий тампон з нашаруванням речовини коричневого кольору, яка згідно з висновком експерта № 2/816 від 01.09.2015 року містить особливо небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований, маса опію ацетильованого в перерахунку на суху речовину становить 0,133 гр.; пакет з подрібненою речовиною рослинного походження зеленого кольору, має ботанічні ознаки рослин коноплі, містить основний психоактивний компонент коноплі тетрагідроканнабінол та суміш канабіноїдів і є особливо-небезпечним наркотичним засобом канабісом (марихуаною) масою в перерахунку на висушену речовину 21,285 гр., які ОСОБА_8 незаконно придбав, зберігав з метою збуту та збув в місця позбавлення волі.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 просить вирок Коростенського міськрайонного суду від 10 березня 2016 року змінити, обравши ОСОБА_8 більш м`яку міру покарання не пов`язану з позбавленням волі.
В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що вирок винесено суворо, судом не в достатній мірі враховані усі обставини по кримінальному провадженні, які б могли істотно вплинути на винесення вироку в сторону його пом`якшення.
Апелянт вважає, що судом при обранні міри покарання не в достатній мірі враховані пом`якшуючі обставини.
Як особа, ОСОБА_8 характеризується позитивно, до вчинення вказаного злочину ОСОБА_8 ніколи не займався наркотиками, не вживав їх, раніше не судимий. До реєстрації шлюбу проживав сам, батьки його померли, але не дивлячись на тяжку сімейну ситуацію, він до скоєння вказаного злочину до кримінальної чи адміністративної відповідальності не притягався, що підтверджується довідками, що знаходяться в матеріалах провадження.
Як зазначає апелянт, відповідно до довідки лікаря-психіатра Коростенської міської поліклініки, ОСОБА_8 перебував на обліку у лікаря психіатра, будучи неповнолітнім та знаходився на лікуванні у обласній психіатричній лікарні з вадами захворювання в 20 років.
Крім того, на даний час ОСОБА_8 змінив умови свого життя. Він одружився, дружина вагітна і їй необхідна підтримка зі сторони чоловіка як моральна так і матеріальна, оскільки в сім`ї, хоч і неофіційно працює лише ОСОБА_8 .. Дружина ніде не працює, крім вагітності ще має на утриманні неповнолітню дитину.
ОСОБА_8 , зрозумівши, що він скоїв злочин, щиро розкаявся у скоєному та просив в судовому засіданні суду першої інстанції обрати міру покарання не пов`язану з позбавленням волі.
На апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 надійшли заперечення прокурора Коростенської місцевої прокуратури, в яких він просить апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Коростенського міськрайонного суду від 10.03.2016 року без зміни.
Прокурор в запереченнях посилається на те, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_7 є необгрунтованою, висновки суду про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні зазначеного у вироку злочину відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами, юридична кваліфікація цих дій є правильною, а зазначені в апеляційній скарзі доводи є надуманими, необґрунтованими та безпідставними.
Крім того, ОСОБА_8 призначено покарання в сторону пом`якшення із врахуванням всіх пом`якшуючих обставин та із застосуванням ст. 69 КК України.
Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_8 та в його інтересах захисника ОСОБА_7 , які підтримали подану апеляційну скаргу з наведених мотивів, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 , вважаючи вирок суду першої інстанції законним і обґрунтованим, дослідивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляції, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 307 ч.2 КК України, підтверджуються зібраними і дослідженими в судовому засіданні доказами та будь - ким з можливих апелянтів не оспорюються.
Вирок суду 1-ї інстанції ґрунтується на перевірених доказах під час досудового так і судового слідства, яким суд надав вірну юридичну оцінку, правильно кваліфікувавши протиправні дії ОСОБА_8 за ч.2 ст. 307 КК України.
Покарання обвинуваченому ОСОБА_8 призначено судом першої інстанції без належного дотримання вимог ст. 65 КК України, неповного врахування обставин, наслідків та відношення обвинуваченого до вчиненого кримінального правопорушення, характеризуючих даних винної особи, а також обставин, передбачених ст.ст. 66, 67 КК України.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , суд першої інстанції не в повній мірі врахував всі обставини, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, а також не повно врахував дані щодо особи обвинуваченого ОСОБА_8 , його сімейний стан та відношення до вчиненого кримінального правопорушення.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_8 , як особа вперше притягається до кримінальної відповідальності, вину визнав повністю та щиро розкаявся за вчинений злочин, як особа має постійне місце проживання, одружений, працює, утримуючи вагітну дружину, характеризується виключно з позитивної сторони.
У даному випадку, переконання суду першої інстанції про необхідність призначення ОСОБА_8 покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі є недостатньо обґрунтованим, оскільки таке покарання є надто суворим, та, на думку апеляційного суду, не буде сприяти досягненню своєї основної мети виправленню та перевихованню обвинуваченого ОСОБА_8 , а тому, апеляційний суд вважає достатнім для застосування до обвинуваченого ОСОБА_8 більш м`якого виду покарання.
А тому, з урахуванням даних та вищенаведених обставин кримінального провадження, тяжкості та суспільної небезпеки вчиненого злочину, характеристики особи обвинуваченого, його відношення до вчиненого кримінального правопорушення та щирого каяття, про що свідчить його поведінка в судовому засіданні, за відсутності будь-яких обтяжуючих покарання обставин, частково задовольняючи апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 та приймаючи до уваги наявність кількох обставин , що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного, апеляційний суд вважає за можливе змінити вирок Коростенського міськрайонного суду від 10.03.2016 року, застосувати до обвинуваченого ОСОБА_8 ст. 69 КК України, перейти до іншого більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ст. 307 ч.2 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі без застосування додаткового покарання - конфіскації майна, яке є власністю ОСОБА_8 .
В решті вказаний вирок апеляційний суд вважає за можливе залишити без зміни.
На підставі вищенаведеного та керуючись ст. ст. 404, 407, 418, 419 КПК України, апеляційний суд, -
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 - задовольнити частково.
Вирок Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 10 березня 2016 року щодо ОСОБА_8 - змінити.
На підставі ст. 69 КК України перейти до іншого більш м`якого покарання, що не передбачено санкцією ст. 307 ч.2 КК України та призначити ОСОБА_8 за ст. 307 ч.2 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, покарання у виді 3 ( трьох) років обмеження волі.
В решті вказаний вирок залишити без зміни.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на протязі 3-х місяців з дня її проголошення.

Судді: