Провадження № 11-кп/780/221/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 41 03.03.2016

УХВАЛА
Іменем України
03 березня 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі: ОСОБА_5

за участю прокурора: ОСОБА_6

обвинуваченого: ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора на вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27 листопада 2015 року, яким,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, з середньою професійною освітою, одруженого, не працюючого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,
засуджено за ч.2 ст. 307 КК України, із застосуванням ст. 69 КК до покарання у виді 4-х років позбавлення волі з конфіскацією 1/2 частини особистого майна в дохід держави;
за ч. 2 ст. 309 КК України 2 роки позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточне покарання ОСОБА_7 призначено у виді 4-х років позбавлення волі з конфіскацією 1/2 особистого майна в дохід держави.

В С Т А Н О В И Л А :
За вироком суду, ОСОБА_7 визнаний винним та засуджений за те, що 29 липня 2015 року, близько 16 години 28 хвилин, перебуваючи поблизу магазину «Кіт і Пес», що на вул. Павлюченко, 28 у м. Біла Церква, Київської області, з корисливих мотивів незаконно збув ОСОБА_8 , продав за грошові кошти в сумі 120 грн., 2 мл. особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено опію (ацетильованого), якого придбав у невстановлений досудовим слідством час і за невстановлених слідством обставин та зберігав біля себе з метою збуту. Визначена маса зазначеного опію (ацетильованого) в перерахунку на суху речовину становить 0,1396 г.

Цього ж дня придбаний у ОСОБА_7 наркотичний засіб ОСОБА_8 добровільно видав, у присутності понятих, працівникам міліції.

Крім цього 4 серпня 2015 року, о 12 годині 15 хвилин, під час санкціонованого судом обшуку за місцем проживання ОСОБА_9 у квартирі АДРЕСА_2 , працівниками міліції було виявлено у спальній кімнаті та вилучено пластмасовий медичний шприц одноразового використання, номінальною ємністю 20 мл., заповнений до позначки 6 мл. наркотичним засобом опієм (ацетильованим), якого останній придбав у невстановлений досудовим слідством час та за невстановлених слідством обставин і зберігав за місцем свого проживання для власного вживання, без мети збуту.

Маса опію (ацетильованого) в рідині об`ємом 5,8 мл. у перерахунку на суху речовину становить 0,1537 г.

В апеляції прокурор просить вирок суду скасувати та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 засудити за ч.2 ст.307 КК України до 6-ти років позбавлення волі з конфіскацією майна, за ч.2 ст.309 КК України до 4-х років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.70 КК України остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі строком на 6 років з конфіскацією всього майна.

Вважає, що суд не надав належної оцінки особі обвинуваченого, який не працює, вчинив два кримінальні правопорушення, пов`язані із незаконним обігом особливо небезпечного наркотичного засобу, один із яких є тяжким.

Зазначає, що суд не взяв до уваги те, що ОСОБА_7 вчинив злочини, пов`язані із незаконним збутом наркотичних засобів та неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за аналогічні злочини. Вказує, що суд не врахував тяжкість вчиненого ОСОБА_7 злочину, а саме те, що відповідно до ст.12 КК України, один з них відноситься до тяжких злочинів, що свідчить про суспільну небезпеку обвинуваченого ОСОБА_7 .

На думку прокурора, суд при призначенні ОСОБА_7 покарання неправильно застосував ст.69 КК України та призначив покарання нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією ч.2 ст.307 КК України, що потягло за собою призначення покарання, яке не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через м`якість та не сприятиме виправленню обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Вислухавши доповідь судді, думку прокурора в підтримку поданої апеляційної скарги, пояснення обвинуваченого, який вважає вирок суду законним та обґрунтованим, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Висновки суду про винність обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 307, ч.2 ст.309 КК України не оспорюються учасниками процесу.
На підставі ст. 404 КПК України апеляційний суд перевіряє рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги і вправі вийти за межі апеляційних вимог тільки, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого.
Разом з тим доводи апеляційної скарги прокурора про неправильне застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність ст. 69 КК України та невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, внаслідок м`якості колегія суддів вважає необґрунтованими.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України та п.3 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для виправлення та попередження нових злочинів.
Як вбачається з вироку, суд при призначенні покарання обвинуваченому врахував пом`якшуючі обставини, а саме: визнання вини, щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочинів, наявність на утриманні малолітньої дитини, непрацездатних батьків-пенсіонерів та хворої дружини, обставини вчинення кримінальних правопорушень та прийшов до правильного висновку про можливість застосування до ОСОБА_7 положень ст. 69 КК України і призначив йому покарання нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією ч.2 ст. 307 КК України.
Також судом взято до уваги ступінь суспільної небезпеки вчинених ОСОБА_7 злочинів, дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за злочини, пов`язані з незаконним обігом наркотичних засобів, проте на даний час він є несудимим.
На думку колегії суддів, призначене обвинуваченому покарання відповідає вимогам ст.ст. 50, 65 КК України та відсутні підстави для призначення більш суворого покарання.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27 листопада 2015 року щодо ОСОБА_7 відповідає вимогам закону, у зв`язку із чим залишає цей вирок без змін, а апеляційну скаргу прокурора - без задоволення.
Керуючись ст. ст. 376,404, 405,407, 419 КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27 листопада 2015 року щодо ОСОБА_7 без змін.

Головуючий:
Судді: