Дата документу 15.04.2016

Справа № 317/3111/13-к
Провадження № 1-в/334/124/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 квітня 2016 року м. Запоріжжя

Ленінський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

представника кримінально-виконавчої інспекції ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Ленінського районного суду м. Запоріжжя подання Ленінського РВ КВІ УДПтСУ в Запорізькій області відносно: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, маючого середню освіту, не працюючого, не одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину сина ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , засудженого 27 грудня 2013 року Запорізьким районним судом Запорізької області за ч. 1 ст.121 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 3 роки,

про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком, -

ВСТАНОВИВ:

11 лютого 2016 року до суду надійшло подання інспектора Ленінського РВ КВІ УДПтСУ в Запорізькій області ОСОБА_4 погоджене із начальником Ленінського РВ КВІ УДПтСУ в Запорізькій області ОСОБА_7 про направлення звільненого від покарання з випробуванням ОСОБА_5 для відбування покарання, призначеного вироком.

В обґрунтування подання інспектор Ленінського РВ КВІ УДПтСУ в Запорізькій області ОСОБА_4 зазначає, що вироком Запорізького районного суду Запорізької області 27 грудня 2013 року останній був засуджений за ст. 121 ч.1 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 3 роки.

Під час випробувального терміну ОСОБА_5 зарекомендував себе з позитивного боку, оскільки будучі належним чином, під підпис, проінформованим про значення та суть випробування, про дні явки на реєстрацію, попередженим про відповідальність за ухилення від виконання покладених на нього судом обов`язків, засуджений не з`явився на реєстрацію без поважних причин 16 липня 2014 року, 07 жовтня 2015 року та 03 лютого 2016 року, у зв`язку з чим отримав офіційне попередження про відповідальність відповідно до ст.166 ч.1 КВК України. У письмовому поясненні повідомив, що своєчасно не з`явився на реєстрацію без поважних на то причин. Документ, який би міг підтвердити поважну причину неявки, засуджений не надав. Тому просить суд скасувати звільнення від відбування покарання з випробуванням та направити ОСОБА_5 для відбування призначеного судом покарання.

У судовому засіданні представник Ленінського РВ КВІ УДПтСУ в Запорізькій області ОСОБА_4 , підтримала подання та просила направити ОСОБА_5 для відбування покарання, призначеного вироком, оскільки останній випробування не витримав.

Засуджений ОСОБА_5 у судовому засіданні показав, що він тричі не з`являвся на реєстрацію у зв`язку з тим, що працює без укладання трудового договору і в ці дні працював тому не мав можливості з`явитись до КВІ, однак виправдовуючих документів у нього не має. На даний час цілком зрозумів всі негативні наслідки, які для нього можуть настати у вигляді вірогідного скасування випробувального терміну та направлення в місця позбавлення волі. Зобов`язується в подальшому порушень ст.ст. 75,76 КК України не допускати, просить суд подання залишити без задоволення, надавши йому останній шанс на виправлення.

Прокурор у судовому засіданні просив в задоволенні подання відмовити та надати засудженому очікуваний шанс виправитися.

Вислухавши думку сторін, проаналізувавши матеріали, суд вважає, що подання задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що вироком Запорізького районного суду Запорізької області від 27 грудня 2013 року ОСОБА_5 засуджений за ст.121 ч.1 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 3 роки.

18 лютого 2014 року засуджений прибув до кримінально-виконавчої інспекції за викликом, йому були роз`яснені обов`язки, покладені на нього судом, а також було роз`яснено порядок та умови відбування покарання з випробуванням, ознайомлено з вимогами ч. 3 ст. 164 та ст. 166 КВК України, відібрано підписку, винесено постанову про встановлення днів явки на реєстрацію першу та третю середу кожного місяця. Також засуджений попереджений, що у разі ухилення від виконання покладених судом обов`язків або систематичного порушення громадського порядку звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ч. 2 ст. 78 КК України, може бути скасовано судом.

Постановою інспектора кримінально-виконавчої інспекції від 20 лютого 2014 року засудженого ОСОБА_5 зобов`язано з`являтися на реєстрацію до інспекції першу та третю середу кожного місяця.

16 липня 2014 року, 07 жовтня 2015 року та 03 лютого 2016 року ОСОБА_5 не з`явився на реєстрацію до КВІ без поважних причин. 17 липня 2014 року, 21 жовтня 2015 року, 04 лютого 2016 року ОСОБА_5 були винесені застереження у виді письмових попереджень про наслідки невиконання ним обов`язків, покладених на нього судом та вчинення правопорушень, що тягнуть за собою скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Відповідно до ч. 1,3 ст. 164 КВК України кримінально-виконавча інспекція веде персональний облік засуджених протягом іспитового строку, спільно з органами внутрішніх справ та відповідними громадськими формуваннями проводить індивідуально-профілактичну роботу із засудженими та контролює додержання ними громадського порядку і виконання обов`язків, покладених на них судом; вносить подання органу внутрішніх справ щодо здійснення приводу засуджених, які не з`явилися за викликом до кримінально-виконавчої інспекції; організовує початковий розшук засуджених, місцезнаходження яких невідоме, та надсилає матеріали до органів внутрішніх справ для оголошення розшуку таких засуджених. Звільнені від відбування покарання з випробуванням зобов`язані: виконувати обов`язки, які покладені на них судом; повідомляти інспекцію про зміну місця проживання: з`являтися за викликом до кримінально-виконавчої інспекції. У разі неприбуття до кримінально-виконавчої інспекції без поважних причин до засудженого може бути застосовано привід, який здійснюється органом внутрішніх справ.

Згідно ст. 166 КВК України у разі ухилення засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, від виконання обов`язків, які покладені на нього судом, або порушення громадського порядку, за яке його було притягнуто до адміністративної відповідальності, кримінально-виконавча інспекція застосовує до нього застереження у

виді письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання. Якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, кримінально-виконавча інспекція вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання. Невиконанням обов`язків вважається таке, коли засуджений не виконав хоч один з обов`язків, які було покладено на нього судом.

Систематичним вчиненням правопорушень вважається вчинення засудженим трьох і більше правопорушень, за які його було притягнуто до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч 2 ст. 78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений статтею 539 цього кодексу, має право вирішувати питання про направлення звільненого від відбування покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.

Згідно ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про звільнення та направлення звільненого від відбування покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком, подається до місцевого суду, в межах території юрисдикції якого проживає засуджений.

Суд враховує, що засуджений хоча формально й допустив вищевикладені порушення, але в направленому до суду поданні та доданих до нього матеріалів відсутні дані про систематичне вчинення засудженим правопорушень. Причини неявки на реєстрацію до КВІ, на які посилається засуджений в судовому засіданні хоч і не є поважними відповідно до ч. 5 ст. 166 Кримінально-виконавчого кодексу України, разом з тим не свідчать про умисне ухилення засудженого від відбування призначеного судом покарання чи небажання ставати на шлях виправлення. Також суд враховує, що засуджений має на утриманні неповнолітню дитину сина ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , у скоєному розкаявся, зобов`язався в подальшому не допускати порушень правил та умов випробувального строку, займатися суспільно-корисною працею.

За таких обставин суд вважає доцільним призначене засудженому випробування не скасовувати, надавши ОСОБА_5 можливість довести своє каяття та виправлення.

Керуючись ст. 537 ч.1 п.8, ст.539, ст.395 КПК України, суд
У Х В А Л И В:

Відмовити в задоволенні подання інспектора Ленінського РВ КВІ УДПтСУ в Запорізькій області ОСОБА_4 погоджене із начальником Ленінського РВ КВІ УДПтСУ в Запорізькій області ОСОБА_7 про направлення звільненого від покарання з випробуванням ОСОБА_5 для відбування покарання, призначеного вироком Запорізького районного суду Запорізької області від 27 грудня 2013 року.

На ухвалу може бути подана апеляція до апеляційного суду Запорізької області через Ленінський районний суд міста Запоріжжя протягом семі днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1