АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 639/6296/13-к Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/790/905/16 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: Прийняття пропозиції, обіцянки або одержання неправомірної вигоди службовою особою

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 червня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі :
Головуючого : ОСОБА_2
Суддів : ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі : ОСОБА_5
за участю прокурора : ОСОБА_6
обвинуваченого : ОСОБА_7
захисника : ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_8 ,прокурора у кримінальному провадженні, на вирок Жовтневого районного суду м. Харкова від 29 січня 2016 року у відношенні обвинуваченого ОСОБА_7 ,-
ВСТАНОВИЛА :
Вказаним вироком районного суду ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1
гр. України, який займав посаду старшого
оперуповноваженого сектору кримінального
розшуку Жовтневого РВ ХМУ ГУМВС України в
Харківський області,майор міліції, з вищою
освітою,одружений, має на утриманні неповнолітніх
дітей, прож.
АДРЕСА_1 ,не судимого,-
засуджено за ч.2 ст.368 УК України /ред.від 18.04.2013 року/ до 3-х років позбавлення волі,з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах стром на 2 роки.
До набрання вироком суду законної сили обраний запобіжний захід тримання під вартою.
Початок строку відбування покарання обчислюється з моменту фактичного затримання.
Вирішено питання відповідно до ч.5 ст.72 КК України.
Стягнуто з ОСОБА_7 процесуальні витрати на користь держави 6737грн.50коп.
Доля речових доказів вирішена відповідно до ст.100 КПК України.
Районним судом встановлено,що ОСОБА_7 працював на посаді старшого оперуповноваженого сектору кримінального розшуку Жовтневого РВ ХМУ ГУМВС України в Харківський області,відповідно до наказу т.в.о. начальника ХМУ ГУМВС в Харківської області № 45/о/с від 12.09.2011 року.
24.05.2013 року приблизно о 14-15 годині ОСОБА_7 зустрівся з ОСОБА_10 неподалік адміністративної будівлі Жовтневого РВ ХМУ ГУМВС в Харківської області, розташованої в м.Харкові просп.Постишева 45.Під час розмови вказаних осіб ОСОБА_7 повідомив ОСОБА_10 ,що він з колегами шукає його знайомого ОСОБА_11 за вчинення ним крадіжки з приватного домоволодіння ,а також сказав,що питання у нього є й до ОСОБА_10 з приводу купівлі краденого майна,а саме : газових горілок. Також ОСОБА_7 повідомив,що знайомий ОСОБА_11 - ОСОБА_12 вже знаходяться в СІЗО за вчинення крадіжки,вимагав зустрічі з ОСОБА_11 та повідомив,що у разі ,якщо йому доведеться самостійно шукати останнього,то йому під час затримання можуть надати тілесних ушкоджень. За вирішення питання щодо не притягнення ОСОБА_10 та ОСОБА_11 до відповідальності , ОСОБА_7 запропонував передати йому 2500 доларів США.
Вказані дії ОСОБА_7 , судом були кваліфіковані за ч.2 ст.368 КК України /ред.від 18.04.2013 року/ як одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе за не вчинення в інтересах того ,хто дає неправомірну вигоду та в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням наданої йому влади та службового становища.
В АПЕЛЯЦІЙНИХ СКАРГАХ:
Захисник ОСОБА_13 просить вирок районного суду змінити у зав`язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення,а також порушенням норм кримінального процесуального законодавства,неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.
Призначити ОСОБА_7 покарання у вигляді 2-х років позбавлення волі з застосуванням ст.ст.75,76 КК України.
В обґрунтування апеляційної скарги захисник вказав,що згідно з самого вироку районного суду ОСОБА_7 задовільнено характеризується,одружений, має неповнолітніх дітей, батьків які є особами пенсіонного віку.
Всі ці обставини,на думку захисника, дають підстави застосувати до обвинуваченого міру покарання не пов`язану з позбавленням волі.
Прокурор у кримінальному провадженні,просить скасувати вирок районного суду у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність,а також невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції.
На думку прокурора, суд постановляючи вирок стосовно ОСОБА_7 за ч.2 ст.368 КК України ,неправильно тлумачив закон,яке суперечить точному змісту, а саме перекваліфікував з ч.4 ст.368 КК України.
Судом не взяті до уваги показання свідків,інші докази.
Крім того,прокурор вважає,що призначене покарання ОСОБА_7 є м`яким і не відповідає скоєному злочину.
Заслухав доповідача, захисника ОСОБА_8 та обвинуваченого ОСОБА_7 які підтримали апеляційну скаргу захисника,прокурора який також підтримав апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні,перевіривши матеріали кримінального провадження,та обсудивши доводи викладені в апеляційних скаргах,колегія суддів не знаходить підстав для їх задоволення.
Судом першої інстанції правильно встановлені фактичні обставини справи і зроблений обґрунтований висновок про винуватість ОСОБА_7 у скоєні кримінального правопорушення ,саме за ч.2 ст.368 КК України. Цей висновок ґрунтується на зібраних в установленому порядку доказах,перевірених судом.
В даному випадку,колегія суддів відмічає ,що ніхто з учасників судового провадження не заперечує проти тих фактичних обставин які встановлені у вироку суду.
Кваліфікуючи дії ОСОБА_7 в межах пред`явленого обвинувачення, районний суд правильно послався на п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002 року за № 5 «Про судову практику у справах про хабарництво»,де вказано, що відповідальність за одержання хабара настає лише за умови,що посадова особа одержала його за виконання чи невиконання таких дій,які вона могла або повинна була виконати з використанням наданої їй влади.
Встановлено, що ОСОБА_7 працював на посаді старшого оперуповноваженого СКР Жовтневого РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області і був наділений повноваженнями представника влади.
З таких підстав,районний суд правильно прийшов до висновку, що ОСОБА_7 як службова особа міліції,отримав неправомірну вигоду для себе за не вчинення визначених законом заходів реагування щодо ОСОБА_11 та ОСОБА_10 ,що було вчинено із використанням наданої йому влади та службового становища.
Виходячи з того,якщо службова особа вимагає дати їй хабар, а особа,яка його дає і при цьому усвідомлює,що тим самим незаконно уникає настання для себе негативних наслідків,які б настали за відмови дати його,то такі дії за своїми ознаками не утворюють вимагання хабара.
Якщо хабародавець зацікавлений у незаконній,неправомірній поведінці службової особи,прагне обійти закон,установлену процедуру вирішення того чи іншого питання, досягти задоволення своїх незаконних інтересів,уникнути відповідальності, одержати незаконні пільги або переваги тощо,то вимагання хабара виключається.
Таким чином,районний суд правильно перекваліфікував дії обвинуваченого з ч.4 ст.368 на ч.2 ст.368 КК України, як одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе за не вчинення в інтересах того,хто дає неправомірну вигоду та в інтересах третьої особи будь якої дії з використанням наданої йому влади та службового становища.
При призначенні покарання обвинуваченому,районний суд,відповідно до вимог ст.65 КК України ,в повній мірі врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину,особу винного і вказав це у своєму рішенні.
Районний суд врахував і всі ті обставини на які посилається в своїй апеляційній скарзі захисник.
На думку колегії суддів, призначене покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів,а тому колегія суддів не бачить підстав для скасування вироку районного суду по мотивам які вказані в апеляційних скаргах прокурора і захисника.
Керуючись ст.ст.404,405,407,418,419 КПК України,колегія суддів,-
УХВАЛИЛА :
Апеляційні скарги захисника ОСОБА_8 та прокурора у кримінальному провадженні залишити без задоволення, а вирок Жовтневого районного суду м. Харкова від 29 січня 2016 року, щодо ОСОБА_7 без змін.
На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_7 у строк покарання час попереднього ув`янення з 31 травня 2013 року по 3 червня 2013 року ,а також з 29 січня 2016 року по 23 червня 2016 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Ухвала набирає чинності з моменту проголошення.
Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 3-х місяців з дня її проголошення,а засудженому який тримається під вартою з дня вручення копії ухвали.
Головуючий : Судді :