УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 01 серпня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних
і кримінальних справ у складі:

головуючого: ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянула касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Сокирянського районного суду Чернівецької області від 23 березня 2016 року, якою клопотання засудженого про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання, задоволено частково та ухвалу Апеляційного суду Чернівецької області

від 27 квітня 2016 року, якою його апеляційну скаргу на ухвалу районного суду залишено без задоволення, а згадане судове рішення районного суду залишено без зміни,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Сокирянського районного суду Чернівецької області

від 23 березня 2016 року клопотання засудженого ОСОБА_4 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання частково задоволено. Зараховано ОСОБА_4 у строк відбування покарання за вироком Ладижинського міського суду Вінницької області

від 22 грудня 2015 року, строк його попереднього ув`язнення з

12 грудня 2015 року по 22 січня 2016 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Апеляційний суд Чернівецької області від 27 квітня 2016 року постановив ухвалу, якою апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_4 залишено без задоволення, а ухвалу Сокирянського районного суду Чернівецької області від 23 березня 2016 року, якою клопотання засудженого задоволено частково залишено без зміни.

У касаційній скарзі засуджений ставить вимогу скасувати ухвалу районного суду, а також ухвалу апеляційного суду та зарахувати йому також у строк відбування покарання і строк його попереднього ув`язнення по кримінальному провадженню за вироком Жовтневого районного суду

м. Миколаєва від 19 лютого 2007 року, яким він був засуджений

за ч. 2 ст. 186, ч. 4 с. 187, ч. 2 с. 121 КК України і знаходився в СІЗО

м. Миколаєва згідно вироку Жовтневого районного суду м. Миколаєва

з 07 липня 2006 року по 08 травня 2007 року.

Перевіривши касаційну скаргу та долучені до неї копії судових рішень, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 424 КПК України у касаційному порядку можуть бути оскаржені вироки та ухвали про застосування або відмову у застосуванні примусових заходів медичного чи виховного характеру суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також судові рішення суду апеляційної інстанції, постановлені щодо зазначених судових рішень суду першої інстанції. Ухвали суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також ухвали суду апеляційної інстанції можуть бути оскаржені в касаційному порядку, якщо вони перешкоджають подальшому кримінальному провадженню, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Заперечення проти інших ухвал можуть бути включені до касаційної скарги на судове рішення, ухвалене за наслідками апеляційного провадження.

У ст. 539 КПК України встановлено, що питання, які виникають під час та після виконання вироку, вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Відповідно до положень ч. 5 цієї статті Закону, за наслідками розгляду клопотання (подання) суд постановляє ухвалу, яка може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Системне тлумачення статей КПК України дозволяє зробити висновок про те, що судове рішення суду апеляційної інстанції, прийняте за результатами розгляду скарги на ухвалу, якою вирішуються питання, пов`язані з виконанням вироку, не підлягає касаційному оскарженню, оскільки таке оскарження не передбачене у згаданій статті зазначеного Кодексу.

Такі ухвали не можуть бути віднесені до ухвал суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, якщо вони перешкоджають подальшому кримінальному провадженню, оскільки згідно з п. 10 ч. 1 ст. 3 КПК України поняттям «кримінальне провадження» охоплюється досудове розслідування і судове провадження, а п. 24 ч. 1 ст. 3 цього Кодексу визначає судове провадження як кримінальне провадження у суді першої інстанції, яке включає підготовче судове провадження, судовий розгляд і ухвалення та проголошення судового рішення, провадження з перегляду судових рішень в апеляційному, касаційному порядку, Верховним Судом України, а також за нововиявленими обставинами.

Таким чином, вирішення питань, пов`язаних із виконанням вироку, не належить до стадій кримінального провадження, а тому ухвали суду першої інстанції про вирішення питань, пов`язаних із вироком після їх перегляду в апеляційному порядку, не підлягають касаційному оскарженню.

З оскаржуваних судових рішень убачається, що вони постановлені в порядку виконання вироку та не перешкоджають подальшому кримінальному провадженню, а отже, не можуть бути перевірені в касаційному порядку.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті провадження, якщо касаційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Керуючись п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Сокирянського районного суду Чернівецької області від 23 березня 2016 року, якою клопотання засудженого про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання, задоволено частково та ухвалу Апеляційного суду Чернівецької області від 27 квітня 2016 року, якою його апеляційну скаргу на ухвалу районного суду залишено без задоволення, а згадане судове рішення районного суду залишено без зміни, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3