Справа № 191/2014/16-к
Провадження № 1-кп/191/137/16
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 вересня 2016 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого- судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове обвинувальний акт в кримінальному провадженні № 0000039 від 11.01.2016 року, відносно:

ОСОБА_3 , який народився у 1990 році у січні місяці 16 числа, у с. Тернівка Вільнянського району Запорізької області, громадянина України, українця, в шлюбі не перебуває, офіційно не працевлаштований , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, має трьох малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 187 КК України,-

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

потерпілої - ОСОБА_8

обвинуваченого- ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_9

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 , 10 січня 2016 року приблизно о 23:00 годин, прямуючи вздовж будинку АДРЕСА_3 , побачив раніше не знайому йому жінку, якою виявилась потерпіла ОСОБА_8 . Усвідомлюючи, що у ОСОБА_8 при собі можуть знаходитись цінні речі, у нього раптово виник злочинний умисел, направлений на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством, яке є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 діючи умисно, з корисливих мотивів, підбіг ззаду до ОСОБА_8 та напав на неї. В процесі нападу, з метою запобігання можливій спробі потерпілої покликати на допомогу, правою рукою схопив її за обличчя, та закривши рот, обмежив у життєво важливій функції дихати. Після чого, ОСОБА_3 застосовуючи насильство, повалив ОСОБА_8 на землю та з метою подавити її волю до спротиву, наніс один удар кулаком в область обличчя, спричинивши фізичний біль, і висловлюючи погрозу подальшого застосування насильства, став вимагати у останньої передати йому належне майно, а саме мобільний телефон та золоті вироби. ОСОБА_8 здійснила спроби звільнитися, на що ОСОБА_3 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом розбою, імітуючи наявність у нього вогнепальної зброї та погрожуючи її застосуванням, у разі подальшого спротиву з її боку, тобто насильством, небезпечним для життя, продовжив вимагати від потерпілої передати її особисте майно - мобільний телефон та золоті вироби. Потерпіла ОСОБА_8 сприймаючи погрози ОСОБА_3 , як реальну загрозу для свого життя та здоров`я, передала йому золотий ланцюжок вагою 9,02 гр. розміром - 50 см., вартість якого згідно висновку судово - товарознавчої експертизи №508 -1 на момент вчинення правопорушення складає 9 538,65 гривень , мобільний телефон « Lenovo А850» - ІМЕІ - НОМЕР_1 вартість якого згідно висновку судово - товарознавчої експертизи №508 - 1 на момент вчинення правопорушення складає 599,80 гривень , з картою пам`яті об`ємом 4 Гб. вартість якої, згідно вказаної експертизи, становить 175 грн. , після чого ОСОБА_3 з викраденим майном, на загальну суму 10 313,45 гривень з місця вчинення злочину зник.

Обвинувачений ОСОБА_3 в ході судового слідства визнав себе винним частково, не спростовуючи обставин справи, пояснив суду, що він не мав при собі ніякої зброї, його погрози на адресу потерпілої не носили реального характеру.

Щодо обставин справи пояснив, що 10 січня 2016 року він приблизно до 18 год. знаходився на роботі в с. Раївка Синельниківського р-ну Дніпропетровської області. Близько 20 год. цього вечора зустрівся зі своїм братом ОСОБА_10 та випили пива і біля 21 год. повернувся за місцем свого проживання. Після цього попросив у дружини ще грошей і пішов до магазину за пивом та цигарками. Повертався до дому близько 23 год., в районі вул.. Маяковського побачив, що перед ним іде не знайома дівчина. В зв`язку з тим, що закінчились гроші, з метою заволодіння її майном вирішив скоїти на неї напад. Підбіг до дівчини ззаду і правою рукою схопив її за обличчя, при цьому закривши рота. Вони разом впали і він продовжував утримувати потерпілу і сказав їй, щоб вона не кричала. Вони разом підвелися на ноги, він сказав потерпілій, щоб вона не кричала тому що у нього є пістолет, хоча ніякого пістолета не було. Потерпіла віддала телефон « Леново» , сказала, що грошей у неї не має. Хотів забрати у неї коштовності, але у дівчини не було ані обручок, ані сережок. Наказав дівчині розстебнути куртку , коли вона це зробила, то побачив на шиї золотий ланцюжок, який наказав потерпілій зняти, потерпіла відмовилась, тоді він став знову погрожувати їй. Потерпіла почала розстібати ланцюжок, але це у неї не виходило і він двома руками схопився за ланцюжок, який залишився у нього в руці. 12.01.2016 року передав телефон своєму брату, щоб продати його, а ланцюжок і карта пам`яті залишались у нього і він мав намір їх продати. 13.01.2016 р. був затриманий робітниками поліції та добровільно видав речі потерпілої, які залишалися у нього.

Також пояснив суду, що він перебуває в цивільному шлюбі з ОСОБА_11 , мають трьох малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які проживали разом з ним і дружиною за адресою АДРЕСА_1 . За бажанням співмешканки діти були записані за її заявою на її імя, але він приймав участь в їх забезпеченні і вихованні. Офіційно не був працевлаштований, але весь час працював без оформлення.

Потерпіла ОСОБА_8 пояснила суду, що 10.01.2016 року о 21.35 годині вона закінчила свою роботу та вийшла з прохідної підприємства ТОВ «Атлантіс», та попрямувала до автобусної зупинки, котра знаходиться поруч з вищевказаним підприємством. Близько 21.50 години вона сіла до автобусу сполученням «Консервний завод - Ресорний завод», з метою слідування додому. Через хвилин 20, вона приїхала на автобусі на вул. Петровського м. Синельникове, де вийшла поруч відділення «ПриватБанку», та направилась через вулицю до бетонної дороги розташованої по вул. Виконкомівській,та дійшла по бетонці до перехідного мосту через залізну дорогу ( поруч з лимонадним цехом «Струмок» ) та направилась одна по вул. Кремлівських Курсантів,м.Синельникове в напрямку місця проживання, позаду себе сторонніх осіб вона не бачила.

Так, 10.01.2016 року близько 22.30 години, коли на вулиці було вже дуже темно та місцями були освітлювані ділянки, то приблизно біля буд. АДРЕСА_3 , вона почула у себе за спиною кроки взуття, та що хтось намагається схопити її за праву ногу та стала обертатись назад, але в цей самий

момент, відчула що ззаду стоїть чоловік, котрий долонею

своєї правої руки, затулив їй рота і швидко повалив на землю. Коли вона лежала

вже на землі, цей чоловік стояв збоку від неї та не забираючи своєї руки від її рота,

почав наносити їй удари кулаком лівої руки по обличчю та голові та став словесно

погрожувати їй та наказав мовчати. Потім він прибрав від обличчя руки та сказав, щоб вона зняла зі своїх рук перчатки, та коли вона їх зняла він їх висмикнув у неї, він став розглядати її руки, але він не виявив на них золотих прикрас . Він став вимагати з неї гроші,на що, вона сама запропонувала йому забрати її мобільний телефон марки « Lenovo А 850» білого кольору, який вона дістала зі своєїжіночої сумочки. Нападник, помітивши у неї в руці даний телефон, забрав його та поклав його до кишені. Лівою рукою цей чоловік схопив її однією своєю рукою та став насильно відтягувати її до розташованого неподалік паркану та після чого надав їй можливість підвестись на ноги та продовжив вимагати з неї грошові кошти. З`ясувавши, що грошей в гаманці не має- він став оглядати її вуха на наявність золотих сережок, але їй вдалось швидко зняти зі свого одного вуха одну золоту сережку та покласти її до своєї сумочки, а на інше вухо він не подивився, оскільки в неї була вдягнена шапка . Нападник розгнівався та став запитувати чи має вона щось цінне при собі і потім наказав їй словесно розстебнути свій пуховик. Вона стала розстібати пуховик, і в цей момент він побачив на її шиї золотий ланцюжок, та сказав щоб вона його знімала, але вона відмовилась це робити, та цей чоловік стоячи навпроти неї, тримаючи ліву руку в кармані вдягненої на ньому куртці, а іншою тримаючи її за рукав пуховика, відповів, що у нього в кишені знаходиться пістолет, та поліз правою рукою до кишені. Чи дійсно у нього знаходився в кармані пістолет вона не знає та нічого особисто не бачила, він нічого не діставав з карману . Вона вже знаходилась в шоковому стані та була налякана і самостійно почала розстібати свій золотий ланцюжок та від тремтіння в руках не змогла цього зробити, тоді цей чоловік обома своїми руками різко зірвав золотий ланцюжок. Після чого чоловік наказав словесно без погроз стати їй на коліна, на що вона відмовилась, та в цю мить вона побачила як неподалік в одному з житлових будинків загорілось світло та стала одразу ж гучно кричати. Цей чоловік злякався її криків та швидко побіг в напрямку вулиці Маяковського.

В ході судового слідства потерпіла уточнила, що вона була налякана діями обвинуваченого, приймала його погрози життю і здоров`ю , в тому числі щодо того, що у нього є пістолет- як реальні.

Свідок ОСОБА_11 яка була допитана в ході судового розгляду повідомила суду, що вона протягом останніх восьми років проживає однією сім`єю з ОСОБА_3 . Від сумісного проживання мають трьох малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Раніше мешкали в Вільнянському районі Запорізької області, а потім із-за того, що не було роботи переїхали жити в м. Синельникове і останні два роки проживали в АДРЕСА_1 . Охарактеризувала чоловіка як спокійного, постійна робота була рідко, але він завжди намагався знайти підробітку, щоб було чим годувати дітей.

10.01.2016 року у їх середньої доньки ОСОБА_5 був день народження. Чоловік прийшов після роботи і попросив грошей, щоб сходити за пивом. Отримавши гроші він пішов і повернувся через деякий час. Щодо події кримінального правопорушення він їй нічого не розповідав.

Крім пояснень обвинуваченого, потерпілої вина обвинуваченого підтверджується такими допустимими доказами, які в своїй сукупності і взаємному зв`язку суд вважає достатніми:

-копіями документів на золотий ланцюжок вагою 9,02 гр. розміром - 50 см., мобільний телефон « Lenovo А850» ( а.с.20 т.2);

-протоколом огляду предмету від 12.01.2016 р. та фото таблицею до нього в ході якого був оглянутий мобільний телефон « Lenovo А850» ( т.2 а.с.25-27);

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 12.01.2016 р. та додатком до нього( а.с.46,47 т.2) в якому відображено те, що потерпіла ОСОБА_8 на фото під №3 впізнала обвинуваченого ОСОБА_3 ;

-протоколом огляду від 12.01.2016 р. та фото таблицею до нього в ході якого був оглянутий золотий ланцюжок та карта пам`яті , котрі добровільно видав ОСОБА_3 ( а.с.52-54 т.2);

-висновком судово - товарознавчої експертизи №508 1 від 22.02.2016 року, згідно якого вартість золотого ланцюжка вагою 9,02 гр. розміром - 50 см., складає 9 538,65 гривень ; вартість мобільного телефону « Lenovo А850» - ІМЕІ - НОМЕР_1 складає 599,80 гривень ; вартість карти пам`яті об`ємом 4 Гб. становить 175 грн.;

-Актом судово-медичного обстеження №13 від 11.01.2016 р. в якому відображено те, що у потерпілої ОСОБА_8 були встановлені тілесні ушкодження у вигляді забою м`яких тканин лівої щоки, крововиливу та садження слизової оболонки верхньої губи зліва, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень ( а.с.123,124 т.2).

Матеріальна шкода , яка була спричинена внаслідок кримінального правопорушення становить 10313,45 гривень; шкода була відшкодована в ході досудового розслідування у повному обсязі, шляхом повернення викраденого майна.

Суд приходить до висновку , що своїми умисними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 187 КК України, а саме напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій).

Часткове визнання обвинуваченим ОСОБА_3 своєї провини суд розцінює, як суб`єктивне прийняття обвинуваченим події кримінального правопорушення і його неосвіченість щодо правової кваліфікації його дій, оскільки фактичні обставини справи, які мають значення для правильної кваліфікації дій- визнані обвинуваченим в ході судового слідства в повному обсязі.

Суд не приймає до уваги позицію захисту щодо того, що відсутні об`єктивні докази характеру і механізму спричинення тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_8 і вони могли бути спричинені внаслідок падіння, оскільки це твердження спростовується як поясненнями потерпілої, так і поясненнями обвинуваченого. Отже, суд приходить до висновку, що тілесні ушкодження потерпілої спричинені обвинуваченим умисно, спрямовано з метою подавити її волю та досягнути цілі кримінального правопорушення- заволодіння особистим майном потерпілої.

Також, суд вважає, що імітація обвинуваченим ОСОБА_3 утримання в кармані якогось предмета ( пістолета) була дією, спрямованою на досягнення мети кримінального правопорушення.

Поведінка потерпілої під час та після вчинення кримінального правопорушення, яку захист характеризує, як те, що вона не була налякана і не сприймала погрози, як реальні- суд оцінює, як поведінку притаманну цій конкретній особі в стресовій ситуації і це не спростовує того факту, що погрози потерпілою сприймалися, як реальні.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання ОСОБА_12 , суд враховує положення ст.ст.50,65 КК України, нормами яких встановлено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами і особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Обставина, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до ст. 66 КК України, являється щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні.

Обставини, які обтяжували покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України, являється вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

Суд враховує ставлення обвинуваченого ОСОБА_3 до вчиненого кримінального правопорушення, ступінь тяжкості вчинення кримінального правопорушення, особу обвинуваченого ОСОБА_3 ,який за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря-нарколога не перебуває, на обліку у лікаря- психіатра перебуває, але застосування медичних заходів примусового характеру- не вимагає; має усталені соціальні зв`язки, родину ( а.с.76-95 т.2), фактично повністю визнав свою провину, розкаявся у скоєному.
Крім того, суд приймає до уваги те, що обвинувачений має на утриманні трьох малолітніх дітей, що підтверджується свідоцтвами про народження ( а.с.42-44 т.2) та поясненнями свідка ОСОБА_11 , які були неї надані суду під присягою.

З урахуванням обставин справи та обставин, що характеризують обвинуваченого, ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення суд вважає за необхідне призначити покарання в межах санкції ч.1 ст.187 КК України.

Суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 не можливо без його ізолювання від суспільства, а покарання йому повинно бути обрано необхідне та достатнє для його виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до положень ч.ч.3,5, п.7) ч.9 ст.100 КПК України - документи, які надані суду з матеріалами кримінального провадження зберігаються в суді.

Речові докази: золотий ланцюжок вагою 9,02 гр. розміром - 50 см., мобільний телефон « Lenovo А850» з картою пам`яті об`ємом 4 Гб ( а.с.120,121 т.2) - залишити у власника ОСОБА_8 .

Процесуальні витрати на залучення експерта складають 123,00 гривні.

Цивільний позов під час судового розгляду заявлено не було.
Керуючись ст. ст. 99,100, 374,377 КПК України суд, -

УХВАЛИВ :
ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення , передбаченого ч.1 ст.187 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 ( трьох ) років 1 ( одного місяця) позбавлення волі з поміщенням засудженого до кримінально-виконавчої установи.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_3 рахувати з моменту його затримання, а саме, з 12 січня 2016 року.
Запобіжний захід засудженому ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Речові докази по справі золотий ланцюжок вагою 9,02 гр. розміром - 50 см., мобільний телефон « Lenovo А850» з картою пам`яті об`ємом 4 Гб - залишити у власника ОСОБА_8 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати у справі в сумі 123,00 гривні.

На вирок може бути подано апеляцію до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Синельниківський міськрайонний суд в строк 30 діб з дня його проголошення, а засудженим в той же строк та в тому ж порядку з моменту вручення йому копії даного вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, прокурору та потерпілій.

Суддя: ОСОБА_1