Провадження № 11-кп/780/227/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 4 01.03.2016

УХВАЛА
Іменем України
«01» березня 2016 року колегія суддів судової палати в кримінальних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого - ОСОБА_3 ,

суддів - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ,

при секретарі ОСОБА_6 ,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

розглянувши в місті Києві апеляційну скаргу прокурора Білоцерківської місцевої прокуратури ОСОБА_10 на вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18 листопада 2015 року, за яким

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Трушки Білоцерківського району Київської області, громадянина України, який зареєстрований: АДРЕСА_1 та проживає: АДРЕСА_2 , раніше не судимого

засуджено за ч. 2 ст. 121 КК України і призначено йому на підставі ст. 69 КК України покарання у вигляді 5 років позбавлення волі,
В С Т А Н О В И Л А:

Згідно з вироком, 30.08.2015 року в період часу з 01 години 00 хвилин до 07 години 00 хвилин у кімнаті АДРЕСА_3 між ОСОБА_12 та його співмешканкою ОСОБА_13 виникла сварка, під час якої ОСОБА_14 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, усвідомлюючи протиправність своїх дій, з метою заподіяння тяжких тілесних ушкоджень наніс ОСОБА_13 численні удари руками в різні частини голови, спричинивши їй тілесні ушкодження у вигляді: внутрішньочерепної травми, крововиливів в м`які покриви голови, під оболонками, в тканину та шлуночкові систему головного мозку, субдуральної гематоми зліва зі здавленням головного мозку об`ємом 200 мл. переважно згортків крові, вторинних крововиливів в області моста мозку, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, по критерію - як небезпечні для життя та перебувають у прямому причинному зв`язку з настанням смерті. Від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_13 близько 10 год. 00 хв. ІНФОРМАЦІЯ_2 померла.
Не погоджуючись з даним вироком, прокурором подано апеляційну скаргу, в якої він просить його в частині призначеного покарання скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням Закону України про кримінальну відповідальність, а саме ст. 69 КК України, та невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості злочину та особі обвинуваченого, яке за своїм розміром є явно несправедливим через м`якість. Просить ухвалити новий вирок, призначивши обвинуваченому покарання у виді 7 років позбавлення волі. В обґрунтування цього він вказує, що судом 1-ї інстанції не надано належної оцінки тому, що ОСОБА_14 в стані алкогольного сп`яніння вчинив тяжкий злочин, об`єктом якого є життя особи. У зв`язку з цим прокурор вважає, що призначене обвинуваченому покарання не відповідає загальним засадам, які передбачені ст. 65 КК України, і є недостатнім для його виправлення.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який вважав за необхідне апеляційну скаргу прокурора задовольнити, виступи обвинуваченого та його захисника, яки заперечували проти задоволення скарги, звернення ОСОБА_12 до суду в судових дебатах та з останнім словом, апеляційний суд, обговоривши доводи скарг, та вивчивши матеріали кримінального провадження, знаходить вирок законним та обґрунтованим, виходячи при цьому з наступного.

Висновки суду 1-ї інстанції про доведеність вини обвинуваченого ґрунтуються на досліджених в судовому засіданні доказах, яки достатньо викладені у вироку, та їм дана належна оцінка.

Так, в основу вироку покладені покази самого обвинуваченого, який в повному обсязі визнав свою вину, та показав яким саме чином він спричинив тілесні ушкодження потерпілій.

Кримінальне провадження розглянуто у порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, а тому фактичні обставини справи ніким не оспорюються.

Дії ОСОБА_12 за ч. 2 ст. 121 КК України судом кваліфіковані вірно.

Призначаючи винному покарання, суд 1-ї інстанції врахував обтяжуючу покарання винного обставину скоєння злочину у стані алкогольного сп`яніння. Відомо було суду 1-ї інстанції і про тяжкість злочину, та обставини його скоєння, про що прямо вказано у вироку.

Разом з тим, суд в повному обсязі, та у відповідності до засад призначення покарання, врахував сукупність пом`якшуючих покарання обставин, а також дані про особу обвинуваченого. Так, суд прийняв до уваги, що ОСОБА_14 раніше не судимий і вперше притягується до кримінальної відповідальності, має на утриманні доньку 2004 року народження, щиро покаявся, працевлаштований, і за місцем роботи та за місцем проживання характеризується виключно позитивно, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває. Наведені обставини суд обґрунтовано розцінив як такі, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину та правильно застосував стосовно ОСОБА_12 ст. 69 КК України, призначивши покарання, ніжче від найнижчої межі, встановленої санкцією ч. 2 ст. 121 КК України.
Таким чином, судом 1-ї інстанції враховані всі доводи, викладені в апеляційній скарзі прокурора, і саме з їх урахуванням винному призначено покарання, з яким колегія суддів погоджується, вважаючи його справедливим.

Будь-яких інших підстав для зміни, або скасування вироку в частині призначеного покарання прокурором не наведено, а колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст.ст. 407, 419 КПК України, колегія суддів Апеляційного суду Київської області

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора Білоцерківської місцевої прокуратури ОСОБА_10 залишити без задоволення, а вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18 листопада 2015 року стосовно ОСОБА_11 без змін.

ГОЛОВУЮЧИЙ

СУДДІ