справа № 209/5036/15-к
№ провадження 1-кп/208/283/16
ВИРОК
Іменем України
05 квітня 2016 р. м. Дніпродзержинськ
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпродзержинська, Дніпропетровської області, українця, громадянина України, розлученого, не працюючого, військовозобов`язаного, маючого середню-спеціальну освіту, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , по обвинуваченню у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ст.336 КК України,- та угоди про визнання винуватості, укладеної 05.04.2016 року між прокурором Дніпродзержинської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4
в с т а н о в и в :
Згідно до обвинувального акту 29.05.2015 року до Дніпродзержинського ОМВК Дніпропетровської області за адресою: м. Дніпродзержинськ, вул. Аношкіна, За, на виконання Указу Президента України №15/2015 від 14 січня 2015 року «Про часткову мобілізацію», для проведення призову за мобілізацією, проходження медичного огляду та відправлення у військову частину прибув військовозобов`язаний - обвинувачений ОСОБА_4 ..
В цей же день ОСОБА_4 пройшов військово-лікарську комісію, за результатами якої його було визнано придатним до військової служби.
29.05.2015 року близько 11.00 год. в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 (м. Дніпродзержинськ, вул. Аношкіна, ЗА) ОСОБА_4 отримав повістку про прибуття 04.06.2015 року для подальшої мобілізації, але від подальшого призову за мобілізацією відмовився, про що заявив в усній формі в ІНФОРМАЦІЯ_2 , не маючи правових підстав на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, та 04.06.2015 року по повістці для подальшого відправлення у військову частину до ІНФОРМАЦІЯ_2 не прибув.
Таким чином, військовозобов`язаний ОСОБА_4 04.06.2015 року не прибувши по повістці для подальшої мобілізації та відправлення у військову частину до ІНФОРМАЦІЯ_2 усупереч вимог ст. 65 Конституції України, ст.ст. 1, 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Указу Президента України №15/2015 від 14 січня 2015 року «Про часткову мобілізацію», з метою ухилитися від призову за мобілізацією, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, умисно, будучи належним чином попередженим про прибуття, придатним за станом здоров`я для проходження військової служби та не маючи правових підстав на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, без поважних причин, від подальшого призову за мобілізацією відмовився.
На стадії судового розгляду, прокурором було надано суду угоду від 05.04.2016 року про визнання винуватості з обвинуваченим ОСОБА_4 , в якій останній свою провину в скоєні зазначеного в обвинувальному акті злочину визнав у повному обсязі і погодився на призначення йому покарання за вчинений злочин у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки, на підставі ст. 75 КК України, зі звільненням від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік, з покладенням на нього зобов`язань передбачених п.п. 2, 3 ст. 76 КК України..
Перевіривши зміст угоди про визнання винуватості на її відповідність вимогам ст. 472 КПК України, вислухавши прокурора, обвинуваченого та його захисника, які просили надану суду угоду про визнання винуватості затвердити, і переконавшись, що обвинувачений, уклавши угоду, цілком розуміє її суть та добровільно відмовляється від наданих йому, передбачених ч. 4 ст. 474 КПК України прав, а також те, що обвинувачений та прокурор цілком розуміють наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості передбачені ст. 473 КПК України; та не вбачаючи підстав для відмови в затвердженні зазначеної угоди, керуючись ст.ст. 471-475 КПК України, суд -
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України та призначити йому покарання, у вигляді позбавлення волі строком на два роки.
Згідно ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку - терміном в один рік, не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього, передбачені п. п. 2, 3 ст. 76 КК України, обов`язки, а саме:
- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції;
- повідомляти органам кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Суддя ОСОБА_1