АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 215/218/16-к Суддя 1 інстанції ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/774/267/К/16 Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 квітня 2016 року м. Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретар ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Кривому Розі апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 лютого 2016 року про відмову в задоволенні клопотання захисника засудженого ОСОБА_6 , адвоката ОСОБА_7 щодо зарахування засудженому

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженцю м. Дніпропетровська Дніпропетровської області, громадянину

України, раніше судимий, останній раз 01.11.2011 року Дніпропетровським

районним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 153, п.п. 9, 13 ч. 2 ст. 115 КК

України, із застосуванням положень ст.ст. 70, 71 КК України, до позбавлення волі

строком на 17 років; вироком Апеляційного суду Дніпропетровської області від

15.05.2013 року вирок від 01.11.2011 року скасовано частково та призначено за ч. 1

ст. 153, п.п. 9, 13 ч. 2 ст. 115 КК України, із застосуванням положень ст.ст. 70, 71

КК України, покарання у виді довічного позбавлення волі,

зареєстрований за адресою:

АДРЕСА_1 , до затримання проживав за адресою:

АДРЕСА_2 ,

строку попереднього ув`язнення в строк покарання, на підставі ч. 5 ст. 72 КК України.

Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_8

засуджений ОСОБА_6

захисник, адвокат ОСОБА_9

В С Т А Н О В И Л А :
В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону і неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, та постановити ухвалу, якою зарахувати йому строк попереднього ув`язнення в строк покарання, відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України.

Вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 01 листопада 2011 року ОСОБА_6 було засуджено за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 153, п.п. 9, 13 ч. 2 ст. 115 КК України, із застосуванням положень ст.ст. 70, 71 КК України, до позбавлення волі строком на 17 років.

Вироком Апеляційного суду Дніпропетровської області від 15 травня 2013 року ОСОБА_6 було засуджено за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 153, п.п. 9, 13 ч. 2 ст. 115 КК України, із застосуванням положень ст.ст. 70, 71 КК України, до довічного позбавлення волі.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 вересня 2013 року вирок Апеляційного суду Дніпропетровської області залишено без змін.

22 січня 2016 року на адресу Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від захисника, адвоката ОСОБА_7 надійшло клопотання про зарахування засудженому ОСОБА_6 строку його попереднього ув`язнення в строк покарання, на підставі ч. 5 ст. 72 КК України.

Ухвалою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 лютого 2016 року у задоволенні клопотання захисника, адвоката ОСОБА_7 було відмовлено. Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що ОСОБА_6 призначено покарання у виді довічного позбавлення волі, а закріплені у ст. 72 КК України правила розповсюджуються лише на осіб, яким призначено строковий вид покарання. Довічне позбавлення волі до переліку таких покарань не відноситься. Не застосовуються ці правила й у випадку заміни засудженому призначеного судом покарання у виді довічного позбавлення волі внаслідок акта про помилування.

В обґрунтування вимог своєї апеляційної скарги засуджений ОСОБА_6 зазначає, що суд першої інстанції безпідставно відмовив йому у зарахуванні строку попереднього ув`язнення у строк покарання, врахувавши роз`яснення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, які носять виключно рекомендаційний характер, оскільки чинні акти законодавства не наділяють їх нормативністю та обов`язковістю.

Також апелянт зауважує, що суди при прийнятті рішень зобов`язані керуватися виключно Конституцією України, Кримінальним кодексом України, Кримінальним процесуальним кодексом України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, Законами України «Про попереднє ув`язнення» та «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання». При цьому, останній нормативний акт, як вказує засуджений, не передбачає жодних обмежень для застосування його положень до осіб, засуджених до довічного позбавлення волі, як і не містить жодних обмежень сама ст. 72 КК України.

Відповідно до ст. 402 КПК України заперечення на апеляційну скаргу сторонами судового провадження подані не були.

В судовому засіданні при апеляційному розгляді прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги засудженого, вважав ухвалу суду першої інстанції законною і обґрунтованою та просив залишити її без змін; засуджений та його захисник підтримали апеляційну скаргу, просили скасувати ухвалу суду першої інстанції та зарахувати строк попереднього ув`язнення у строк покарання.

Заслухавши доповідь судді Апеляційного суду Дніпропетровської області, думки учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши наведені у апеляційній скарзі доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга засудженого ОСОБА_6 підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
У відповідності з вимогами ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Вивченням матеріалів провадження, з урахуванням доводів апеляційної скарги засудженого, колегія суддів приходить до висновку, що під час розгляду клопотання захисника судом першої інстанції було припущено істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які тягнуть за собою скасування ухвали суду.
Так, вироком Апеляційного суду Дніпропетровської області від 15 травня 2013 року ОСОБА_6 було засуджено за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 153, п.п. 9, 13 ч. 2 ст. 115 КК України, із застосуванням положень ст.ст. 70, 71 КК України, до довічного позбавлення волі.

В порушення вимог ст. 52 КПК України, суд першої інстанції розглядав клопотання захисника засудженого, адвоката ОСОБА_7 за відсутності захисника, чим суттєво порушив право на захист ОСОБА_6 , що є безумовною підставою для скасування ухвали суду першої інстанції.

Разом з тим, аналізуючи доводи апеляційної скарги засудженого, колегія суддів знаходить їх слушними з наступних підстав.

Законом України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року внесені зміни до п. 5 ст. 72 КК України та встановлено, що зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі у межах кримінального провадження, у якому до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
У строк попереднього ув`язнення включається строк тримання особи під вартою як запобіжний захід на стадії досудового розслідування та під час судового розгляду кримінального провадження. Згідно п. 24 ст. 3 КПК України, поняття судове провадження включає провадження в суді першої інстанції, в апеляційному та в касаційному порядку. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» від 30 червня 1993 року зі змінами, попереднє ув`язнення - це запобіжний захід, який у випадках, передбачених КПК України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Згідно п. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» цей Закон застосовується до всіх осіб, щодо яких на момент набрання чинності цим Законом набрав законної сили обвинувальний вирок, покарання за яким не відбуто повністю.

Вирок Апеляційного суду Дніпропетровської області від 15 травня 2013 року відносно ОСОБА_6 набрав чинності 24 вересня 2013 року, після перегляду в Вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних і кримінальних справ. На даний час покарання засудженим не відбуто. А тому колегія суддів вважає, що ОСОБА_6 є суб`єктом вищезазначеного Закону України від 26 листопада 2015 року.

Зі змісту ч. 1 ст. 72 КК України вбачається, що правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення розповсюджуються на всі види покарань, в тому числі, на довічне позбавлення волі, оскільки законом ніяких виключень не передбачено.

Згідно Положення про порядок здійснення помилування, затвердженого Указом Президента України від 21 квітня 2015 року № 223/2015, у випадку засудження особи до довічного позбавлення волі клопотання про її помилування може бути подано після відбуття нею не менше двадцяти років призначеного покарання. Застосування до ОСОБА_6 , засудженого до довічного позбавлення волі, положення Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року, не може бути обмежено, оскільки передбачені ним правила зарахування у строк покарання строку попереднього ув`язнення мають істотне значення для обрахування засудженому строку фактичного відбування покарання та використання ним права на звернення з клопотанням про помилування.

Відповідно до вироку Апеляційного суду Дніпропетровської області від 15 травня 2013 року (а.к.п. 24-26) строк відбування призначеного ОСОБА_6 покарання обчислено з 01 березня 2010 року, з моменту його затримання (а.к.п. 8), а ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 вересня 2013 року (а.к.п. 27-28) цей вирок набрав законний сили.

Отже, колегія суддів вважає за необхідне, на підставі ч. 5 ст. 72 КК України, зарахувати засудженому ОСОБА_6 у строк призначеного покарання у виді довічного позбавлення волі строк попереднього ув`язнення з 01 березня 2010 року по 24 вересня 2013 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

За таких обставин апеляційна скарга засудженого ОСОБА_6 підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції - скасуванню, з постановленням нової ухвали.

На підставі викладеного, керуючись ч. 5 ст. 72 КК України, ст.ст. 404, 405, 407, 419, 537, 539 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 задовольнити, а ухвалу Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 лютого 2016 року про відмову в задоволенні клопотання захисника засудженого ОСОБА_6 , адвоката ОСОБА_7 щодо зарахування засудженому ОСОБА_6 строку попереднього ув`язнення в строк покарання, на підставі ч. 5 ст. 72 КК України, скасувати.

Клопотання адвоката ОСОБА_7 щодо зарахування засудженому ОСОБА_6 строку попереднього ув`язнення в строк покарання, на підставі ч. 5 ст. 72 КК України, задовольнити та зарахувати ОСОБА_6 у строк покарання час його попереднього ув`язнення з 01 березня 2010 року по 24 вересня 2013 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення.

На судові рішення першої та апеляційної інстанцій може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

.

Судді Апеляційного суду

Дніпропетровської області

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4