Справа № 171/440/16-к

В И Р О К
іменем України
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, працюючого електромонтером Апостолівської районної контактної мережі ВСП «Нікопольська дистанція електропостачання», не перебуває в шлюбі, раніше не судимого, у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України,
встановив:
31 серпня 2015 року, приблизно о 18 год., ОСОБА_7 разом зі своєю дружиною ОСОБА_4 знаходився за місцем свого мешкання в приміщенні будинку АДРЕСА_1 . Між подружжям виникла сварка на грунті сімейно-побутових причин, в ході якої ОСОБА_4 намагалася вибігти з приміщення будинку, що викликало у ОСОБА_7 умисел на спричинення тій тілесних ушкоджень.
Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_7 , утримуючи ОСОБА_4 за волосся на голові, став тягнути її до будинку через бетонний поріг, в результаті чого спричинив потерпілій внаслідок ковзаючої та ударної дії об тверду поверхню порогу тілесні ушкодження у вигляді синців та саднин в області задньої поверхні грудної клітини та правого стегна. Після того, як потерпілій ОСОБА_4 вдалося підвестися, ОСОБА_7 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень, прикладаючи зусилля, став стискувати руками праве та ліве передпліччя потерпілої.
В результаті злочинних дій обвинуваченого ОСОБА_7 потерпілій ОСОБА_4 було заподіяно тілесні ушкодження, а саме: крапкову рану лівого передпліччя, синець правого передпліччя, синці та садна на задній поверхні грудної клітки, синці та садна на правому стегні, які за своїм характером відносяться до тілесних ушкоджень легкого ступеню тяжкості, що мають незначні скороминучі наслідки тривалістю не більше шести днів.
Обвинувачений ОСОБА_7 вину визнав частково та пояснив, що дійсно 31.08.2015 року, коли він після роботи приїхав додому, то між ним та потерпілою, яка є його дружиною, виникла сварка, в ході якої він вдарив потерпілу і та впала, внаслідок падіння потерпіла отримала тілесні ушкодження.
Незважаючи на часткове визнання своєї вини, вина обвинуваченого ОСОБА_7 найшла своє підтвердження в судовому засіданні.
Так, потерпіла ОСОБА_4 пояснила, що 31.08.2015 року близько 18 год. обвинувачений у стані алкогольного сп`яніння приїхав додому і між ними виникла сварка, в ході якої вона намагалася вибігти з будинку, але обвинувачений схватив її за волосся та став тягнути до будинку, в результаті чого у неї виникли тілесні ушкодження на нозі та грудній клітині, а коли вона намагалася встати, то обвинувачений із силою тримав за плечі, також завдавши тілесні ушкодження.
Допитана у якості свідка ОСОБА_8 пояснила, що 31.08.2015 року ввечері до неї додому прийшла потерпіла, яка являється сестрою її чоловіка. У потерпілої було розірване плаття, також були тілесні ушкодження на плечі та правому стегні, також були ушкодження на руках, при цьому потерпіла плакала та розповіла, що посварилася зі своїм чоловіком ОСОБА_7 , який її побив.
Висновком експерта № 171/34-Е13 від 24.02.2016 року підтверджено наявність у потерпілої ОСОБА_4 наступних тілесних ушкоджень: крапкової рани лівого передпліччя, синця правого передпліччя, синців та саден на задній поверхні грудної клітки, синців та саден на правому стегні, які виникли від дії тупого твердого предмета (предметів) або при ударі об такі (такий) з обмеженою контактуючою поверхнею та за своїм характером відносяться до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеню тяжкості; термін спричинення тілесних ушкоджень може відповідати даті 31.08.2015 року.
З урахуванням досліджених в суді доказів, які є належними і допустимими, суд вважає доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, оскільки він своїми умисними діями спричинив умисне легке тілесне ушкодження.
При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд враховує його вік, сімейний та матеріальний стан, те, що обвинувачений працездатний, зайнятий суспільно-корисною працею, раніше не судимий, ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним злочину, суд також враховує конкретні обставини скоєного ним злочину та його відношення до цього, позитивну характеристику за місцем проживання та роботи, також враховує, що вчинений обвинуваченим злочин згідно із ст.12 КК України відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості, і вважає, що для його виправлення та попередження скоєння нових злочинів є необхідною міра покарання у вигляді штрафу.
Цивільний позов по кримінальному провадженню у відповідності до ч.5 ст.128 КПК України та п.5 ч.1 ст.207 ЦПК України суд вважає за необхідне залишити без розгляду в зв`язку з клопотанням позивача.
Керуючись ст. ст. 368-371, 373-374 КПК України, суд
ОСОБА_7 визнати винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, та призначити покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 850 гр.
Цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_7 про стягнення моральної шкоди залишити без розгляду.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

На вирок може бути подано апеляцію до апеляційного суду Дніпропетровської області через Апостолівський районний суд в строк 30 діб з дня його проголошення.

Копію вироку вручити обвинуваченому, потерпілій та прокурору.

Суддя: