АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/326/16 Справа № 201/3037/16-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2016 року м. Дніпропетровськ

16 березня 2016 року колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

Судді-доповідача ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 02 березня 2016 року про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Караганда, Казахстан, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України,-
встановила:
Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 02 березня 2016 року відмовлено у задоволенні клопотання слідчого в ОВС СВ СУ прокуратури Дніпропетровської області про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, поклавши на останнього обов`язки: прибувати слідчого, прокурора або суду за першою вимогою; не залишати місце постійного проживання - АДРЕСА_1 , в період доби з 22:00 години до 06:00 години; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця свого проживання.
В обґрунтування ухвали, слідчий суддя, зазначив, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України. До ОСОБА_8 раніше було застосовано запобіжний захід у вигляді поруки, строк дії якого, вийшов, але підозрюваний продовжує сумлінно виконувати вимоги прокурора, слідчого та кожного разу з`являється до суду за першою вимогою. З сторони свідків немає жодних заяв про те, що ОСОБА_8 намагався здійснювати на них вплив. Крім того, підозрюваний сприяє органам слідства у розкритті злочину.
Не погоджуючись з постановленою ухвалою, адвокат ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді особистої поруки.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги адвокат посилається на те, що докази вчинення ОСОБА_8 інкримінованого йому кримінального правопорушення, відсутні. Наявність ризиків слідчим не доведена та ніяким чином в ухвалі не обґрунтована. Крім того, слідчим суддею не з`ясовано та не було враховано відомості про стан здоров`я підозрюваного та його батьків. Судом не було розглянуто клопотання захисту про обрання стосовно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді особистої поруки і не вказано про його наявність в ухвалі, хоча відповідні заяви про поруки були долучені до матеріалів кримінального провадження.
Заслухавши суддю - доповідача, доводи захисника та підозрюваного, які підтримали вимоги апеляційної скарги та просили її задовольнити, думку прокурора, який вважав, що ухвалу слідчого судді слід залишити без змін, перевіривши матеріали та обговоривши доводи скарги, колегія суддів приходить до висновку, що вимоги апеляційної скарги задоволенню не підлягають з наступних підстав.
Одним із видів запобіжних заходів у кримінальному провадженні відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.176 КПК України є домашній арешт.
Зі змісту ст.181 КПК України слідує, що домашній арешт як вид запобіжного заходу може бути застосований до особи, яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі та полягає у забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби на підставі ухвали слідчого судді, суду.
В силу ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Згідно вимог ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.
Відповідно до вимог ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Слідчий суддя, перевіряючи законність, вмотивованість та обґрунтованість клопотання слідчого про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у відповідності до вимог ст.ст.193, 194 КПК України, вислухав учасників судового провадження, належним чином дослідив фактичні обставини, вказані у клопотанні слідчого.
Колегія суддів, перевіривши та проаналізувавши надані суду матеріали, погоджується з висновком суду першої інстанції, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України, оскільки це об`єктивно підтверджується доказами, наявними в матеріалах кримінального провадження. Однак, врахувавши те, що ризики, передбачені п.п.1, 3 5 ч.1 ст.177 КПК України, зменшилися, що виражається у не перешкоджанні слідству, але продовжують існувати, слідчим суддею зроблено правильний висновок про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
При розгляді клопотання слідчим суддею з додержанням вимог ст.ст.181, 194 КПК України розглянуто можливість застосування щодо підозрюваного альтернативного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з покладанням на нього процесуальних обов`язків, у зв`язку з чим, не розгляд клопотання захисту про обрання стосовно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді особистої поруки, як на те посилається адвокат в апеляції, суттєвим порушенням кримінального процесуального закону не є.
Колегія суддів погоджується з таким висновком слідчого судді, оскільки судом апеляційної інстанції встановлено, що підозрюваний ОСОБА_8 має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, позитивно характеризується та вперше притягається до кримінальної відповідальності.
Стан здоров`я підозрюваного та його батьків самі по собі не можуть бути підставою для обрання того чи іншого запобіжного заходу та враховуються у сукупності з іншими обставинами у кримінальному провадженні.
На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді не вбачається, обраний судом запобіжний захід щодо підозрюваного відповідає вимогам, встановленим кримінальним процесуальним законом, ухвала є законною, обґрунтованою і вмотивованою, та скасуванню не підлягає, а в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-
ухвалила:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 02 березня 2016 року про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Апеляційного суду
Дніпропетровської області: