УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"26" вересня 2016 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 перевіривши виконання вимог ст. 91 КК України та ст. 538 КПК України за клопотанням ОСОБА_2 , в інтересах ОСОБА_3 , про зняття судимості за вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 01.12.2014,
23.09.2016 у провадження суду надійшла дане клопотання заявника.
Відповідно до ст. 35 КПК України, автоматизованою системою документообігу суду, з урахуванням положень ст. ст. 75, 76 КПК України, було визначено головуючого суддю, - ОСОБА_1 та передано провадження - 26.09.2016.
Суд, перевіриши виконання вимог ст. 91 КК України та ст. 538 КПК України за заявою приходить до наступного.
Порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України (ст. 1 КПК України).
Так, відповідно до ст. 91 КПК України, якщо особа після відбуття покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі зразковою поведінкою і сумлінним ставленням до праці довела своє виправлення, то суд може зняти з неї судимість до закінчення строків, зазначених у статті 89 цього Кодексу. Зняття судимості до закінчення строків, зазначених у статті 89 цього Кодексу, не допускається у випадках засудження за умисні тяжкі та особливо тяжкі, а також корупційні злочини. Зняття судимості допускається лише після закінчення не менш як половини строку погашення судимості, зазначеного у статті 89 цього Кодексу. Порядок зняття судимості встановлюється Кримінальним процесуальним кодексом України.
Статтею 538 КПК України регламентовано, що після відбуття покарання у виді позбавлення волі або обмеження волі суд, який ухвалив вирок, має право розглянути питання про зняття судимості з цієї особи за її клопотанням.
Тобто, враховуючи вищезазначені правові норми, саме особа відносно якої було безпосередньо ухвалено вироку має право подавати заяву у порядку ст.. 538 КПК України.
Що не позбавляє захисника права представництва заявника у суді під час розгляду такої заяви.
Але, остання, у силу імперативних вимог ст. 538 вказаного Кодексу, має бути подана засудженим особисто.
За таких умов, суд враховуючи вищезазначене вважає за необхідне беручи до уваги положення ч. 6 ст. 9 КПК України, яка передбачає, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу, та враховуючи загальні засади кримінального провадження дане клопотання захисника повернути останньому, так як, згідно ст. 538 КПК України, він не є уповноваженим суб`єктом звернення в силу вимог кримінального процесуального законодавства України, оскільки не є особою, яка була засуджена за вироком суду від 01.12.2014.
Також, суд звертає увагу на те, що при поданні таких звернень заявник, виходячи з положень ст.ст. 22, 26 КПК України, має долучити до клопотання докази, які у розумінні ст. 84 цього Кодексу, підтверджують обставини визначені ч. 1 ст. 91 даного Кодексу, а не просто вказати на їх теоретичну наявність.
Поряд з цим, п.п. 13.6, 13.7 Інструкції з діловодства у місцевих загальних судах, апеляційних судах областей, апеляційних судах м. Києва та Севастополя, Апеляційному суді Автономної Республіки Крим та Вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних і кримінальних справ, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 17 грудня 2013 року № 173 (надалі Інструкція) передбачено, що копії судових рішень, що набрали законної сили, мають бути підписані відповідальним працівником (особою) суду та суддею, а також скріплені відбитком гербової печатки суду. У разі якщо судове рішення не набрало законної сили, про це працівником апарату суду зазначається на копії, що видається. На копії судового рішення, що набрало законної сили, зазначається дата набрання ним чинності. Копії судових рішень мають бути належним чином оформлені та засвідчені відбитком гербової печатки суду. Якщо копія судового рішення складається з кількох аркушів, вона має бути прошнурована нитками на п`ять проколів, а на зворотному боці останнього аркуша скріплена підписом судді, працівника апарату суду, засвідчена відбитком гербової печатки суду, із зазначенням кількості зшитих аркушів, однак, у цій ситуації, заявник вказаних вимог не дотримався та доулчив не завірено згідно положень ІВнструкції копії вироку, що в світлі позиції ВССУ, зокрема висвітленої у справах 5-1762ск16, 5-1759ск16, 5-1736ск16, 5-1666ск16, свідчить про невідповідність таких звернень нормам КПК України та позбавляє суд, до якого подано таке звернення, перевірити факт достовірності відображених у них відомостей.
Крім того, виходячи з положень ст. 538 та ст. 392 КПК України, дане судове рішення оскарженню не підлягає.
На підставі викладеного та керуючись ст. 91 КК України, ст. ст. 1-29, 369-372, 376 392, 538 КПК України, суддя
п о с т а н о в и в :
Клопотанням ОСОБА_2 , в інтересах ОСОБА_3 , про зняття судимості за вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 01.12.2014, - повернути заявнику.
Копію ухвали про повернення клопотання надіслати особі, яка його подала, разом із клопотанням та усіма доданими до нього документами.
Повернення клопотання не є перешкодою для повторного звернення до уповноваженого суду в порядку Кримінального процесуального Кодексу України для вирішення питання про зняття судимості.
Ухвала оскарженню не підлягає є обов`язковою для безумовного виконанню на всій території України.
С у д д я : ОСОБА_1