Справа № 565/1407/16-к
Провадження № 1-кп/565/72/16
У Х В А Л А
21 жовтня 2016 року м. Вараш
Кузнецовський міський суд Рівненської області
в особі судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
ОСОБА_4 обвинувачується за ст.263 ч.1 КК України в тому, що 27.08.2016р. приблизно о 13 год. в ході проведення огляду працівниками Варашського ВП ГУНП в Рівненській області місця проживання ОСОБА_4 у квартирі АДРЕСА_2 , у нього було вилучено придатний для стрільби пістолет з маркуванням «Zoraki-Mod 914-S №110505» калібром 9мм. Р.А.К., який є нестандартною одноствольною короткоствольною гладкоствольною багатозарядною вогнепальною зброєю, та сім патронів марки «Safari-P» 9мм. Р.А., що є боєприпасами, які виготовлені з порушенням вимог безпеки, а саме: із збільшенням кількості порохового заряду, в результаті чого метальні снаряди володіють достатньою вражаючою здатністю. Вищевказану вогнепальну зброю і боєприпаси ОСОБА_4 прибав у 2010р. м. Київ, перевіз до місця проживання та протиправно, без передбаченого законом дозволу, зберігав до 27.08.2016р., тобто до моменту вилучення поліцейськими.
Діяння ОСОБА_4 кваліфіковане за ст.263 ч.1 КК України як придбання, носіння та зберігання вогнепальної зброї і боєприпасів без передбаченого законом дозволу.
До суду надійшли обвинувальний акт із угодою про визнання винуватості, укладеною між підозрюваним ОСОБА_4 та прокурором Кузнецовського відділу Сарненської місцевої прокуратури ОСОБА_3 30.09.2016р. в м.Вараш.
Під час розгляду угоди про визнання винуватості прокурор, обвинувачений та захисник просили затвердити угоду і призначити обвинуваченому узгоджене покарання.
Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого, захисника, вивчивши зміст обвинувального акту та угоди про визнання винуватості від 30.09.2016р., суд приходить до висновку про неможливість затвердження такої угоди про визнання винуватості та вбачає підстави для відмови в затвердженні угоди і повернення кримінального провадження прокурору для продовження досудового розслідування, відповідно до ст.314 ч.3 п.1 КПК.
Зміст угоди про визнання винуватості не відповідає вимогам, що визначені в ст.472 ч.1 КПК, оскільки в угоді не виписано однозначно про згоду підозрюваного на звільнення його від відбування покарання з випробуванням.
Крім того, в угоді сторони зазначили умови про однорічний іспитовий строк і покладення обов`язків: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання. Однак, такі умови угоди не відповідають нормі ст. 75 ч.3 КК України. Із системного аналізу норм ст.75 ч.ч.2, 3 КК України слідує, що суд приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням у випадку затвердження угоди про визнання винуватості, коли було узгоджено звільнення від відбування покарання з випробуванням. Тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначаються судом.
З наведеного слідує, що прокурор та підозрюваний в угоді визначали зміст умов, вирішення питання щодо яких, згідно із законом, належить до компетенції суду. Тому, в цій частині угода про визнання винуватості не відповідає вимогам норми ст.75 ч.3 КК України.
Відповідно до норми ст.474 ч.7 п.1 КПК України суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону.
Отже, з наведених підстав, суд має відмовити в затвердженні розглядуваної угоди.
Крім того, під час розгляду угоди мінливою, невизначеною є думка прокурора і щодо речових доказів, оскільки із викладу фактичних обставин у обвинувальному акті слідує, що той же пістолет може бути речовим доказом у іншому кримінальному провадженні щодо завдання тілесних ушкоджень ОСОБА_6 . Такі істотні обставини не дають можливості суду правильно визначитися із вирішенням питання щодо речових доказів у даному кримінальному провадженні.
Керуючись ст.ст. 314 ч.3 п.1, 474 ч.7 п.1 КПК України, суд, -
у х в а л и в :
Відмовити в затвердженні угоди про визнання винуватості, укладеної між підозрюваним ОСОБА_4 і прокурором Кузнецовського відділу прокуратури Сарненської місцевої прокуратури ОСОБА_3 30 вересня 2016 року в м.Вараш та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування.
Ухвала окремому оскарженню не підлягає і заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч.1 ст.392 КПК.

С у д д я :