У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.10.2016 року місто Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді клопотання слідчого військової прокуратури Ужгородського гарнізону старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_4 , погоджене прокурором, про застосування відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, -

В С Т А Н О В И В:

З внесеного клопотання та матеріалів, доданих до нього, вбачається, що військовою прокуратурою Ужгородського гарнізону проводиться досудове розслідування кримінального провадження, відомості щодо якого внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000093 від 26.10.2016, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Згідно клопотання, у ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_6 проходить військову службу у ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відповідно до п.п. 5, 19 ч.1 ст. 15 ЗУ «Про Державну прикордонну службу» на Державну прикордонну службу України відповідно до визначених законом завдань покладаються: організація запобігання кримінальним та адміністративним правопорушенням, протидію яким законодавством віднесено до компетенції Державної прикордонної служби України, їх виявлення та припинення, здійснення провадження у справах про адміністративні правопорушення згідно із законами, протидія і запобігання корупційним діянням та злочинам у сфері службової діяльності особового складу Державної прикордонної служби України. Відповідно до ч. 2 ст. 33 ЗУ «Про Державну прикордонну службу» за протиправні дії чи бездіяльність військовослужбовці та працівники Державної прикордонної служби України несуть відповідальність згідно із законом. Під час проходження військової служби у відповідності до ст. 68 Конституції України, ст. ст. 9, 11, 16, 49, Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. 1 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, кожен військовослужбовець зобов`язаний свято і непорушно додержуватися вимог Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати свій військовий обов`язок,неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів, а також додержуватися визначених військовими статутами правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство, виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливим і додержуватися військового етикету, бути дисциплінованим, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» - основними функціями Державної прикордонної служби України є: охорона державного кордону України на суші, морі, річках, озерах та інших водоймах з метою недопущення незаконної зміни проходження його лінії, забезпечення дотримання режиму державного кордону та прикордонного режиму. Відповідно до ч. 2, 3 ст. 10 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» - прикордонний загін є основною оперативно-службовою ланкою Державної прикордонної служби України, на яку покладаються охорона певної ділянки державного кордону самостійно чи у взаємодії з іншими органами охорони державного кордону та Морською охороною, забезпечення дотримання режиму державного кордону і прикордонного режиму, а також здійснення в установленому порядку прикордонного контролю і пропуску через державний кордон України та до тимчасово окупованої території і з неї осіб, транспортних засобів, вантажів, а до складу прикордонного загону можуть входити прикордонні комендатури, відділи прикордонної служби, прикордонні застави, контрольно-пропускні пункти, відділення прикордонного контролю. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» на Державну прикордонну службу покладається наступний обов`язок: здійснення прикордонного контролю і пропуску в установленому порядку осіб, транспортних засобів, вантажів в разі наявності належно оформлених документів після проходження ними митного та за потреби інших видів контролю, а також реєстрація іноземців та осіб без громадянства, які в установленому порядку прибувають в Україну, та їх паспортних документів у пунктах пропуску через державний кордон та у контрольних пунктах в`їзду - виїзду, а також здійснення фіксації біометричних даних іноземців та осіб без громадянства під час здійснення прикордонного контролю в пунктах пропуску через державний кордон та у контрольних пунктах в`їзду - виїзду. Частиною 4 ст. 10 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» передбачено, що окремий контрольно-пропускний пункт є оперативно-службовою ланкою Державної прикордонної служби України, на яку покладається здійснення в установленому порядку прикордонного контролю і пропуску через державний кордон України осіб, транспортних засобів, вантажів. Згідно ч. 4 ст. 2 Закону України «Про Державний кордон України » - охорона Державного кордону України є невід`ємною складовою загальнодержавної системи захисту державного кордону і полягає у здійсненні Державною прикордонною службою України на суші, морі, річках, озерах та інших водоймах, а також Збройними Силами України у повітряному та підводному просторі відповідно до наданих їм повноважень заходів з метою забезпечення недоторканності державного кордону України. Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону України «Про Державний кордон України » охорона державного кордону України на суші, морі, річках, озерах та інших водоймах покладається на Державну прикордонну службу України, а в повітряному та підводному просторі в межах територіального моря - на Збройні Сили України. Частина 2 статті 203 Кодексу України про Адміністративні правопорушення передбачена відповідальність за недодержання іноземцями та особами без громадянства встановленого порядку реєстрації або порушення встановленого терміну перебування в Україні, виявлені в пунктах пропуску через державний кордон України у вигляді попередження або накладення штрафу від тридцяти до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Згідно п.п. 2, п. 2 «Порядку продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України», затвердженого постановою КМУ від 15.02.2012, іноземці та особи без громадянства, які на законній підставі прибули в Україну, можуть тимчасово перебувати на її території: не більш як 90 днів протягом 180 днів у разі в`їзду іноземців, які є громадянами держав з безвізовим порядком в`їзду, якщо інший строк не визначено міжнародними договорами України. Проте ОСОБА_6 , в порушення вимог вказаних законів та нормативних актів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою незаконного збагатитися, став на шлях злочинної діяльності та вчинив кримінальне правопорушення пов`язане з прийняттям пропозиції на отримання неправомірної вигоди за виконання ним дій пов`язаних з використанням свого службового становища в інтересах третьої особи. ОСОБА_6 діяв в порушення вищезазначених Законів України, з корисливих мотивів та з метою отримання неправомірної вигоди, залучивши до своєї протиправної діяльності співучасника - інспектора прикордонної служби 2-ї категорії старшого оператора відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ІНФОРМАЦІЯ_4 прапорщика ОСОБА_7 . Так, до ОСОБА_6 звернулась невстановлена досудовим слідством особа та запропонувала надати йому грошові кошти у сумі 800 грн., у разі якщо ОСОБА_6 скориставшись своїм службовим становищем внесе відомості, до інтегрованої інформаційно-телекомунікаційної системи «Гарт 1-П» щодо виїзду та в`їзду на територію України через пункт пропуску «Лужанка» громадянином Литви ОСОБА_8 , хоча останній фактично перетин державного кордону України не здійснюватиме, з метою не притягнення ОСОБА_8 до адміністративної відповідальності за порушення строку перебування на території України іноземцем. ОСОБА_6 в свою чергу звернувся до ОСОБА_7 , який перебував у прикордонному наряді, та запропонував йому отримати частину неправомірної вигоди у вигляді грошових коштів у сумі 800 грн., в разі якщо ОСОБА_7 внесе відомості, до інтегрованої інформаційно-телекомунікаційної системи «Гарт 1-П» щодо виїзду з території України через пункт пропуску «Лужанка» громадянином Литви ОСОБА_8 , хоча останній фактично перетин державного кордону України не здійснюватиме. ОСОБА_7 в свою чергу погодився на вказану пропозицію. Так, ОСОБА_6 на виконання домовленості із невстановленою на даний час органом досудового розслідування особою, попередньо запропонувавши ОСОБА_7 та отримавши його згоду, прийняв пропозицію вказаної особи на отримання неправомірної вигоди, за вчинення дій в інтересах третьої особи та користуючись своїм службовим становищем, з метою не притягнення особи до відповідальності за порушення правил перебування на території України іноземцями, надав згоду на внесення недостовірної інформації до інтегрованої інформаційно-телекомунікаційної системи «Гарт 1-П» щодо виїзду та в`їзду на територію України через пункт пропуску «Лужанка» громадянином Литви ОСОБА_8 , хоча останній фактично перетин державного кордону України не здійснював. Крім того, ОСОБА_6 повідомив ОСОБА_7 , що паспорт вказаного громадянина Литви передадуть пізніше, і в нього необхідно буде внести відповідну відмітку про перетин кордону України. ОСОБА_7 , розуміючи протиправність своїх дій, надав згоду на вказану пропозицію. 25.10.2016 о 22.21 год. ОСОБА_7 , який перебував в прикордонному наряді на пункті пропуску «Лужанка», вніс до системи «Гарт 1-П» інформацію, про виїзд з України до Республіки Угорщина, через пункт пропуску «Лужанка» громадянина Литви ОСОБА_9 , пішки, без фактичного перетинання останнім державного кордону України. В подальшому, на виконання свого злочинного наміру, 26.10.2016 о 08.00 год. ОСОБА_6 вніс до системи «Гарт 1-П» інформацію, про в`їзд на територію України із Республіки Угорщина, через пункт пропуску «Лужанка» громадянина Литви ОСОБА_9 , на автомобілі марки «Фольсваген» реєстраційний номер Республіки Угорщина « НОМЕР_1 », без фактичного перетинання останнім державного кордону України. Оглянутий в ході досудового розслідування паспорт громадянина Литви ОСОБА_9 в свою чергу не містить відміток про перетинання державного кордону України 25.10.216 та 26.10.2016. Крім того, в ході огляду місця події на ТОВ «Нова Пошта», виявлено та вилучено фірмовий пакет «Нова Пошта», в якому містився паспорт громадянина Литви ОСОБА_9 та предмет неправомірної вигоди грошові кошти у сумі 800 грн. Таким чином, ОСОБА_6 , в порушення вимог ст. 68 Конституції України, ст. ст. 9, 11, 16, 49, Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 1 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст. 2, ч. 2, 3, 4 ст. 10, п. 5 ч. 1 ст. 19, Закону України «Про Державну прикордонну службу України», ст. 2, ч. 2, 3, п. 6 ч. 1 ст. 19, п.п. 5, 19 ч.1 ст. 15, ч. 2 ст. 33, ч. 1 ст. 27 ст. 27 Закону України «Про Державний кордон України», ст. 2, ч. 2, 3, п. 6 ч. 1 ст. 19, ч. 1 ст. 27 ст. 27 Закону України «Про Державний кордон України » діючі умисно, спільно із ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, прийняв пропозицію від невстановленої на даний час слідством особи на отримання неправомірної вигоди у вигляді 800 грн. за вчинення дій з використанням свого службового становища в інтересах третіх осіб та 25.10.2016 о 22.21 год. ОСОБА_7 , перебуваючи у прикордонному наряді «Перевірка документів» на пункті пропуску «Лужанка», вніс до системи «Гарт 1-П» інформацію, про виїзд з України до Республіки Угорщина, громадянина Литви ОСОБА_9 , пішки, без фактичного перетинання останнім державного кордону України, а 26.10.2016 о 08.00 год. ОСОБА_6 вніс до системи «Гарт 1-П» інформацію, про в`їзд на територію України із Республіки Угорщина, через пункт пропуску «Лужанка» громадянина Литви ОСОБА_9 , на автомобілі марки «Фольсваген» реєстраційний номер Республіки Угорщина « НОМЕР_1 », без фактичного перетинання останнім державного кордону України, тобто вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 368 КК України - прийняття пропозиції отримання службовою особою неправомірної вигоди, за вчинення дій в інтересах третьої особи, за попередньою змовою групою осіб.

Як вбачається з клопотання та доданих матеріалів, 29.10.2016 ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 368 КК України. Обгрунтованість підозри ОСОБА_6 підтверджуються, протоколом огляду місця події від 27.10.2016, протоколом обшуку а міський відділ державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції з числа третіх осіб виключити.

від 28.10.2016, та іншими матеріали кримінального провадження. Санкція ч.3 ст.368 КК України передбачає позбавлення волі від на строк від п`яти до десяти років з конфіскацією майна. Згідно ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків. Приймаючи до уваги наведені обставини, слідство вважає, що з метою забезпечення належного досудового розслідування, до підозрюваного необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання із покладанням на нього наступних обов`язків: не відлучатись із Закарпатської області без дозволу слідчого, прокурора або судді; з`являтися за викликом слідчого, прокурора та/або суду; повідомляти слідчого, прокурора та/або суд про зміну місця свого проживання; утримуватися від спілкування із можливими свідками кримінального правопорушення

здати на зберігання до слідчого свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну. А тому на підставі вищенаведеного просить суд клопотання задовольнити.

В судовому засіданні прокурор та слідчий просили клопотання задовольнити з мотивів, викладених у такому.

Підозрюваний ОСОБА_6 та його захисник в судовому засіданні після роз`яснення змісту клопотання не заперечили проти задоволення такого.

Заслухавши думку прокурора, пояснення слідчого, підозрюваного, його захисника, дослідивши матеріали, слідчий суддя приходить до наступного.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Крім того, згідно ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 179 КПК України підозрюваному, обвинуваченому письмово під розпис повідомляються покладені на нього обов`язки та роз`яснюється, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Відповідно до ч. 3 ст. 179 КПК України контроль за виконанням особистого зобов`язання здійснює слідчий, а якщо справа перебуває у провадженні суду, - прокурор.

Враховуючи вищенаведене та те, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з конфіскацією майна, наявні достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, слідчий суддя вважає, що нього слід застосувати запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, а тому приходить до висновку, що клопотання слід задовольнити.

Керуючись ст. ст. 131, 132, 184, 176-179, 184, 193, 194, 309, 392, 395 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.

Застосувати щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бутники, Сокальського району, Львівської області, українця, громадянина України, із середньою освітою, одруженого (має на утриманні 1 неповнолітню і 1 малолітню дитину), раніше не судимого, військовослужбовця військової служби за контрактом ІНФОРМАЦІЯ_4 , який проходить військову службу на відділі прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » на посаді начальника 3 групи інспекторів прикордонної служби, старшого прапорщика, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 - запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 такі обов`язки:

1)не відлучатись із Закарпатської області без дозволу слідчого, прокурора або судді;

2) з`являтися за викликом слідчого, прокурора та/або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора та/або суд про зміну місця свого проживання;

4) здати на зберігання до слідчого свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити ОСОБА_6 , що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Відповідно до ч. 3 ст. 179 КПК України контроль за виконанням особистого зобов`язання відносно ОСОБА_6 покласти на слідчого.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали може бути подано під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1