Справа № 0427/7960/2012
№ 1/183/4/16
В И Р О К
іменем України
19 квітня 2016 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі колегії суддів:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

секретаря ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

потерпілих: ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7 ,

ОСОБА_8 ,

ОСОБА_9 ,

ОСОБА_10 ,

законного представника неповнолітньої потерпілої: ОСОБА_11 ,

захисників: ОСОБА_12 ,

ОСОБА_13 ,

ОСОБА_14 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новомосковську в залі суду

кримінальну справу за обвинуваченням:

ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новомосковська, громадянина України, з середньою освітою, розлученого, має на утриманні неповнолітню дитину, офіційно не працюючого, раніше не судимого, що мешкає: АДРЕСА_1 ,

у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, п.п. 1, 7, 12 ч. 2 ст. 115 КК України,

ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Кам`янець-Подільський Хмельницької області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, приватного підприємця, раніше не судимого, що мешкає: АДРЕСА_2 ,

у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, п.п. 1, 7, 12 ч. 2 ст. 115 КК України,

ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, з середньою технічною освітою, одруженого, працюючого охоронцем ТОВ «Орланд-Плюс», раніше не судимого, що мешкає: АДРЕСА_3 ,

у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, п.п. 1, 7, 12 ч. 2 ст. 115 КК України,

в с т а н о в и в:
21.04.2012 року приблизно о 21.30 годині ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 знаходилися на галявині в лісі, розташованій приблизно в 200 метрах від кафе «Голівуд», на території Орлівщинської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, де проводили тренування за однією з систем рукопашного бою із застосуванням зброї - мачете. При цьому, ОСОБА_15 мав при собі мачете та був одягнений у шапку з прорізами для очей та рота. ОСОБА_16 мав при собі мачете, піротехнічні засоби - петарди, які він заздалегідь саморобним способом наповнив цвяхами, та невстановлений в ході досудового слідства пістолет. ОСОБА_17 мав при собі мачете та був одягнений у шапку з прорізами для очей та рота.

Знаходячись на зазначеному місці в зазначений час ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 побачили раніше їм незнайомих ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 та неповнолітню ОСОБА_18 , які відпочивали неподалік від галявини біля вогнища. Після цього в них виник злочинний умисел, направлений на вчинення з хуліганських мотивів нападу на вказаних осіб, та спричинення їм тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій злочинний умисел, 21.04.2012 року приблизно о 21.30 годині ОСОБА_16 , діючи узгоджено з ОСОБА_15 та ОСОБА_17 , з метою з`ясування обстановки на галявині, підійшов до зазначених відпочиваючих, начебто з метою з`ясування часу. Отримавши відповідь на своє питання, оглянувши вказаних осіб, а також обстановку на галявині, ОСОБА_16 повернувся до ОСОБА_15 та ОСОБА_17 .

Приблизно о 21.45 годині 21.04.2012 року ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , знаходячись на галявині в лісі, розташованій приблизно в 200 метрах від кафе «Голівуд» на території Орлівщинської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, діючи умисно та узгоджено між собою, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, одночасно вибігли на галявину, де розміщувалися відпочиваючі, та напали на них, при цьому ОСОБА_15 підбіг до ОСОБА_7 , ОСОБА_17 до ОСОБА_8 , а ОСОБА_16 підпалив піротехнічні засоби - петарди, спеціально пристосовані для нанесення тілесних ушкоджень, та кинув спочатку одну петарду, та відразу другу, після чого підбіг до раніше йому незнайомої ОСОБА_9 та безпричинно, з хуліганських мотивів, грубо порушуючи громадський порядок, діючи з особливою зухвалістю, наніс їй один удар кулаком у живіт, після чого ОСОБА_9 разом з ОСОБА_18 , почувши крик ОСОБА_6 : «Тікайте», та злякавшись нападу, втекли та сховалися в лісі біля р. Самара, а ОСОБА_16 зробив три постріли їм вслід з невстановленого в ході досудового слідства пістолету, який знаходився у нього. В цей час ОСОБА_6 , який знаходився поряд, схопив з покривала кухонний ніж, та почав розмахувати ним перед собою з метою самозахисту, у зв`язку з чим ОСОБА_16 повернувся до ОСОБА_6 та зробив в його бік декілька пострілів з вказаного пістолета.

В цей же час ОСОБА_15 , діючи узгоджено з ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , з хуліганських мотивів, умисно, безпричинно, з метою спричинення тілесних ушкоджень, знаходячись поряд з ОСОБА_7 , наніс їй 6 ударів мачете, заздалегідь заготовленим для нанесення тілесних ушкоджень, по різним частинам тіла, від яких вона впала на землю, а ОСОБА_15 , наказавши їй йти з лісу, побіг від неї.

Далі ОСОБА_15 побачив, що раніше йому незнайомий ОСОБА_6 , розмахуючи ножем, чинить опір ОСОБА_16 , і продовжуючи доводити свій злочинний умисел до кінця, діючи узгоджено з ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , з хуліганських мотивів, з особливою зухвалістю, умисно, з метою подолання волі ОСОБА_6 та спричинення йому тілесних ушкоджень, підбіг до останнього та наніс йому один удар мачете, заздалегідь заготовленим для нанесення тілесних ушкоджень, по правій частині тулуба, наказав йому йти з лісу, після чого ОСОБА_6 втік та в подальшому сховався від нападників в лісі.

В свою чергу, ОСОБА_17 , опинившись біля раніше йому незнайомого ОСОБА_8 , безпричинно, з хуліганських мотивів, діючи умисно, з особливою зухвалістю, наніс останньому один удар мачете, заздалегідь заготовленим для нанесення тілесних ушкоджень, по тулубу, від чого ОСОБА_8 впав, а ОСОБА_17 наніс ще чотири удари мачете по різним частинам тіла ОСОБА_8 , який лежав на землі.

ОСОБА_15 , продовжуючи реалізовувати злочинний умисел до кінця, діючи узгоджено з ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , з хуліганських мотивів, з особливою зухвалістю та з метою умисного спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , підбіг до ОСОБА_17 , який в цей час наносив удари мачете ОСОБА_8 , що лежав на землі, та також наніс йому декілька ударів мачете. В свою чергу, ОСОБА_8 , зібравши зусилля, піднявся з землі та став втікати по стежці, яка веде до кафе «Голівуд», а ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , переслідували останнього. При цьому ОСОБА_16 зробив один постріл у бік ОСОБА_8 , від якого ОСОБА_8 впав неподалік невеликого металевого містка, ОСОБА_17 , ОСОБА_16 та ОСОБА_15 , наздогнавши його, продовжуючи діяти з хуліганських мотивів, з особливою зухвалістю, умисно, діючи узгоджено між собою, з метою спричинення потерпілому тілесних ушкоджень, нанесли декілька ударів мачете по тулубу ОСОБА_8 , а всього нанесли спільними діями 17 ударів по різним частинам тіла, від яких він залишився лежати на землі.
Після цього ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 з місця скоєння злочину втекли.

В результаті спільних узгоджених дій ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 :

- потерпілій ОСОБА_9 було спричинене тілесне ушкодження у вигляді синця на животі, яке відноситься до легкого ступеню тяжкості;
- потерпілій ОСОБА_7 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді: ран на голові, лівому плечі, лівому передпліччі, спині, лівому стегні, лівій гомілці, відкритого перелому обох кісток лівого передпліччя (променевої та ліктьової) у нижній третині, які у своїй сукупності за ознакою тривалого розладу здоров`я на термін більше ніж 21-а доба відносяться до середнього ступеню тяжкості;
- потерпілому ОСОБА_19 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді: відкритого перелому надплічового відростку правої лопатки, ран на правому надпліччі, спині, які в своїй сукупності за ознакою тривалого розладу здоров`я на термін більше ніж 21-а доба, відносяться до середнього ступеню тяжкості;
- потерпілому ОСОБА_8 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді: рани на голові, струсу головного мозку, рани на правому плечі з переломом плечової кістки, правому передпліччі з повним ушкодженням сухожилку розгинача 2-го пальця, довгого розгинача 1-го пальця, ліктьового розгинача кисті, перелому правої ліктьової кістки у нижній третині, правому ліктьовому суглобі, животі, спині, лівому плечі з відкритим переломом бічного надвиростку лівої плечової кістки, лівому передпліччі з ушкодженням м`яза ліктьового розгинача та переломом ліктьової кістки у середній третині, лівій кисті, з ушкодженням сухожилка згиначів 3-4-5 пальців, власних долонних пальцьових нервів 3-4 пальців, сухожилку розгиначів 3-го пальця, відкритого вивиху 3-го пальця лівої кисті, відкритого перелому 3-ї п`ясткової кістки лівої кисті, правому стегні, правій гомілці, правому гомілково-ступневому суглобі з відкритим уламковим переломом бічного виростку правої гомілки, правому стегні, правій гомілці, лівому стегні, лівому колінному суглобі, лівій гомілці, які в своїй сукупності за ознакою тривалого розладу здоров`я на термін більше ніж 21-а доба відносяться до середнього ступеню тяжкості.
Підсудний ОСОБА_15 в судовому засіданні свою вину в скоєнні злочину не визнав та показав, що 21.04.2012 року він разом зі своєю знайомою ОСОБА_20 в період часу з 22.00 години до 01.30 години 22.04.2012 року знаходилися в гостях у ОСОБА_17 за місцем мешкання останнього, де святкували його одруження. До скоєння злочину він не причетний.

На досудовому слідстві він давав такі показання відносно обставин правопорушення, а саме: 05.06.2012 року в присутності захисника, він показав, що 21.04.2012 року він разом з ОСОБА_16 та ОСОБА_17 близько 22.00 години прийшли до лісу на тренування. При них було: два мачете, дерев`яна палиця, дві петарди, пневматичний пістолет. Одягнені вони були в камуфльований одяг, маски. Вони стали тренуватися. Приблизно через 40 хвилин, почувши галас з місця поряд з ними, де відпочивала компанія молодих людей, він попросив ОСОБА_16 підійти до них та подивитися, що там відбувається. При цьому сказав, щоб він або спитав у них час, або попросив цигарку. Після повернення ОСОБА_16 вони пішли на галявину, при цьому ОСОБА_16 намотав на петарди утеплювач та взяв палицю, він особисто взяв мачете, у ОСОБА_17 в руках було мачете. ОСОБА_16 підпалив петарди та кинув їх у бік силуетів людей. ОСОБА_16 стріляв з пневматичної зброї, а хлопець з компанії, до якої вони наблизилися, взяв ніж та став бити ним ОСОБА_16 . Він підскочив до хлопця та став бити останнього мачете, наніс 4-5 ударів. Крім того, наніс дівчині не менше 4 ударів по голові. Під час цих своїх дій він не бачив, що конкретно робив ОСОБА_17 , він бачив тільки, що той бився з іншим хлопцем. Потім, коли потерпілі втекли до лісу, вони зібрали свої речі, біля Краснокутянського мосту на березі річки помили мачете та розійшлися по домах. Свій мачете він передав ОСОБА_20 , який в неї був вилучений під час обшуку (т. 3, а.с. 141-143). В суді ОСОБА_15 пояснив, що такі показання на досудовому слідстві він давав у зв`язку з тим, що на нього співробітники ОСОБА_21 чинили псіхологчний тиск, який виявився у погрозах щодо притягнення ОСОБА_20 , яка є його нареченою, до відповідальності за будь-які дії, і що як наслідок вона не зможе продовжувати навчання у вищому навчальному закладі, а також погроз відносно нього самого.

Підсудний ОСОБА_16 в судовому засіданні вину в скоєнні злочину не визнав та показав, що 21.04.2012 року він після роботи з ОСОБА_15 приїхав додому до останнього, де знаходився приблизно до 20.00 години, після чого поїхав до себе додому в с. Знаменівка Новомосковського району, де знаходився весь вечір, а також весь день 22.04.2012 року. До скоєння злочину він не причетний.

В ході проведення досудового слідства він давав показання, що 21.04.2012 року він, ОСОБА_15 та ОСОБА_17 тренувалися на галявині в лісі. Приблизно в 30 метрах від них відпочивала компанія молодих людей, які через 15-20 хвилин після початку їх тренування, почали викрикувати на їх адресу образливі слова. ОСОБА_15 попросив його підійти до компанії та попросити вести себе скромніше. Коли він підійшов до цієї компанії та почав розмову один із хлопців взяв кухонний ніж та почав розмахувати ним. Він покликав ОСОБА_15 та ОСОБА_17 на допомогу. Після цього, майже відразу підбіг ОСОБА_15 та наніс хлопцю із зазначеної компанії удар мачете по плечу. При цьому ОСОБА_17 також вступив у бійку. Коли він побачив кров, то втік. При цьому, коли біг, позаду себе чув хлопки та вибух. Хвилин через 5-7 він почув, що його кличе ОСОБА_15 . Вони зібрали речі та пішли в бік Краснокутянського мосту, де у річці помили мачете (т. 3, а.с. 61-67).

В суді ОСОБА_16 пояснив, що такі показання він давав на досудовому розслідуванні у зв`язку з тим, що до нього працівники ОСОБА_21 застосовували фізичний та психологічний тиск, та він не витримав знущань з боку співробітників міліції та вимушений був давати неправдиві показання відносно себе, ОСОБА_15 і ОСОБА_17 .

Підсудний ОСОБА_17 в судовому засіданні свою вину в скоєнні злочину не визнав та показав, що 21.04.2012 року він знаходився у себе вдома, де готувався до приходу ОСОБА_15 та ОСОБА_20 , які прийшли о 22.00 годині. Разом з ними та своєю дружиною вони святкували реєстрацію шлюбу до 01.30 годин 22.04.2012 року. Вдома була присутня також його мати. Вранці він поїхав на роботу. До скоєння злочину він не причетний.

На досудовому слідстві він давав наступні показання: 21.04.2012 року біля 22.00 години він, ОСОБА_15 та ОСОБА_16 тренувалися на галявині в лісі. В стороні від них відпочивали молоді люди. ОСОБА_15 сказав, щоб ОСОБА_16 сходив та дізнався про те, що там відбувається. Через нетривалий час ОСОБА_15 сказав йому, що треба йти до ОСОБА_16 . Вони підбігли до молодих людей, в руках у них були з мачете, оскільки вони ними тренувалися. Він наніс біля двох ударів мачете хлопцю. Позаду він почув три хлопки. Потім вони зібрали свої речі та пішли в бік Краснокутянського мосту, де в річці вимили мачете (т. 3, а.с. 104-108). В суді ОСОБА_17 пояснив, що такі показання він давав тому, що йому погрожували фізичною розправою працівники міліції.

Так, аналізуючи показання підсудних про визнання вини, даних ними в ході проведення досудового слідства, суд вважає їх достовірними, такими, що підтверджуються один одним, а також іншими доказами по справі, а саме показаннями потерпілих про хід подій злочину, показаннями свідків про події, які відбувалися безпосередньо після його скоєння, характеру спричинених тілесних ушкоджень потерпілим.

Суд також бере до уваги і те, що вказані показання мають певні розбіжності, які стосуються певних деталей подій, часу, коли ці події сталися, ролі кожного з учасників. Аналізуючи вказані показання також суд вбачає, що кожний підсудний при розповіді про події злочинів намагався зменшити власну роль у їх вчиненні. Така позиція ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 всупереч іншим доказам по справі нічим об`єктивно не підтверджується. Тому суд відноситься до них, як до обраної кожним з них позиції захисту.

Незважаючи на невизнання своєї вини підсудними ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , в судовому засіданні, їх вина у скоєнні злочину, а саме вчинення грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчиненого групою осіб, із застосуванням предметів,спеціально пристосованих та заздалегідь заготовлених для нанесення тілесних ушкоджень (хуліганство) та умисних середньої тяжкості тілесних ушкоджень, знайшла своє повне підтвердження дослідженими в судовому засіданні доказами.

Так, потерпілий ОСОБА_8 в судовому засіданні показав, що 21.04.2012 року приблизно о 21.00-21.30 годині, він разом з ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 та ОСОБА_18 відпочивали на галявині в лісі поблизу кафе «Голівуд». До них підійшов молодий чоловік, якого він тепер впізнає, як підсудного ОСОБА_16 , який спитав час. ОСОБА_6 сказав цьому хлопцю котра година, і той пішов. Через декілька хвилин ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_18 пішли в ліс. В цей момент він почув тріск, як від петарди. Він озирнувся та побачив, як в його бік іде чоловік в масці, який вимагав, щоб вони йшли з їхнього лісу, та наніс йому удар палицею, від якого він впав, а чоловік продовжував наносити йому удари, при цьому наніс 4 удари. Згодом до них підбіг ще один чоловік та вони разом з першим нападником продовжували наносити йому удари. Удари йому наносили металевим предметом, але яким конкретно, він не бачив. Незважаючи на те, що він показував чоловікам свою руку, яка була скалічена, вони продовжували наносити йому удари з іще більшою силою. Він вскочив та став тікати, але почув біль під коліном та впав. Чоловіки його наздогнали, та ще якийсь час наносили йому удари, а потім пішли. Кількість нанесених йому ударів він вказати не може, оскільки був у шоковому стані. Він намагався встати, але не зміг. До нього підійшла ОСОБА_7 , яка намагалася йому допомогти, але не змогла. Через деякий час підійшли два хлопця, які винесли його з лісу. Крім того доповнив, що конфліктів у нього та його компанії ні з ким не було, вони сиділи тихо та мирно. Всього нападників було троє. Одного з них він впізнав на досудовому слідстві і зараз категорично стверджує, що це був підсудний ОСОБА_16 , який підходив до них запитати час.

Згідно довідки № 2126 від 22.04.2012 року Новомосковської центральної районної лікарні, ОСОБА_8 доставлений 21.04.2012 року о 22.50 годині з чисельними рубленими ранами верхніх та нижніх кінцівок, голови, тулубу, відкритим переломом лівої кисті, з пошкодженням згиначів 2-4 пальців кисті, відкритим переломом зовнішнього мищелку лівого плеча зі зміщенням, відкритим переломом середньої треті правої ліктьової кістки, відкритим неповним переломом середньої третини правої голені. Госпіталізований до 16 міської клінічної лікарні м. Дніпропетровська (т. 1, а.с. 26).

Дослідженим в судовому засіданні висновком судово-медичної експертизи № 582/Е від 23.08.2012 року, згідно якого тілесні ушкодження у потерпілого ОСОБА_8 у вигляді: рани на голові, струсу головного мозку, на правому плечі з переломом плечової кістки, правому передпліччі з повним ушкодженням сухожилку розгинача 2-го пальця, довгого розгинача 1-го пальця, ліктьового розгинача кисті, перелому правої ліктьової кістки у нижній третині, правому ліктьовому суглобі, животі, спині, лівому плечі з відкритим переломом бічного надвиростку лівої плечової кістки, лівому передпліччі з ушкодженням м`яза ліктьового розгинача та переломом ліктьової кістки у середній третині, лівій кисті, з ушкодженням сухожилка згиначів 3-4-5 пальців, власних долонних пальцьових нервів 3-4 пальців, сухожилку розгиначів 3-го пальця, відкритого вивиху 3-го пальця лівої кисті, відкритого перелому 3-ї п`ясткової кістки лівої кисті, правому стегні, правій гомілці, правому гомілково-ступневому суглобі з відкритим уламковим переломом бічного виростку правої гомілки, правому стегні, правій гомілці, лівому стегні, лівому колінному суглобі, лівій гомілці, які в своїй сукупності відносяться до середнього ступеню тяжкості, могли виникнути на місці загоєння ран та за давністю рубцевої тканини можуть відповідати даті події, вказаній потерпілим та у постанові про призначення експертизи (21.04.2012 року). Механізм утворення ран, виявлених у потерпілого, по даним огляду та медичним документам встановити не являється можливим, оскільки на момент огляду мало місце повне загоєння ран, а в наданих медичних документах відсутній необхідний обсяг опису зовнішніх тілесних ушкоджень. Враховуючи характер та локалізацію виявлених тілесних ушкоджень, можливо вважати, що потерпілому було заподіяно, як мінімум, двадцять дві травматичні дії (т. 4, а.с. 14-16).

Потерпіла ОСОБА_7 в судовому засіданні показала, що 21.04.2012 року вона з ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 та ОСОБА_18 відпочивали на галявині в лісі поблизу кафе «Голівуд». До них підійшов молодий чоловік, в якому вона зараз впізнає підсудного ОСОБА_16 , який спитав у них час. ОСОБА_6 відповів йому, та молодий чоловік пішов. Через кілька хвилин вона, ОСОБА_9 та ОСОБА_18 пішли до лісу для справляння природніх потреб. В цей час вона почула перед собою хлопок, побачила блискавки. Вона перед собою побачила молодого чоловіка в масці, та стала тікати. В цей час її вдарили по голові, від чого вона впала, а чоловік, не реагуючи на її прохання припинити бити, наніс їй ще 4-5 ударів предметом, який знаходився в руках у нападника, по голові, спині, рукам та ногам. Потім нападник наказав, щоб вони йшли звідси, та пішов від неї. При цьому вона бачила, що ОСОБА_9 , ОСОБА_18 та ОСОБА_6 втекли, а двоє чоловіків наносять удари ОСОБА_8 , який спочатку лежав, а потім встав та став тікати, при цьому чоловіки побігли за ним. Потім вона зібрала сили та пішла в бік виходу з лісу, знайшла ОСОБА_8 , який був сильно порубаний. З боку лісу вийшла ОСОБА_9 , яку вона попросила покликати на допомогу. Сторонні люди допомогли їм вибратися з лісу. Також повідомила, що приводів для нападу вони не давали, оскільки сиділи тихо, спілкувалися між собою. Всього було троє нападників. На досудовому слідстві вона при впізнанні не впізнала ОСОБА_16 тому, що дуже хвилювалась, але зараз в судовому засіданні вона його впізнає.

Згідно довідки № 867 від 22.04.2012 року Новомосковської центральної міської лікарні, ОСОБА_22 доставлена 21.04.2012 року з відкритою черепно-мозковою травмою, рубленою раною правої тіменної області з пошкодженням кісток черепу, рубленою раною лівого стегна, голені, лівого передпліччя та лівого плеча, відкритим переломом лівої ліктьової кістки, травматичним шоком 1-2 ступеню. Госпіталізована до хірургічного відділення (т. 1, а.с. 27).

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 583/Е від 15.08.2012 року у потерпілої ОСОБА_22 було виявлено тілесні ушкодження у вигляді: ран на голові, лівому плечі, лівому передпліччі, спині, лівому стегні, лівій гомілці, відкритого перелому обох кісток лівого передпліччя (променевої та ліктьової) у нижній третині, які у своїй сукупності відносяться до середнього ступеню тяжкості, могли виникнути на місці загоєння ран та за давністю рубцевої тканини можуть відповідати даті події, вказаній потерпілою та у постанові про призначення експертизи (21.04.2012 року). Механізм утворення ран, виявлених у потерпілої, по даним огляду та медичним документам встановити не являється можливим, оскільки на момент огляду мало місце повне загоєння ран, а в наданих медичних документах відсутній необхідний обсяг опису зовнішніх тілесних ушкоджень. Враховуючи характер та локалізацію виявлених тілесних ушкоджень, можливо вважати, що потерпілій було заподіяно, як мінімум, шість травматичних дій (т. 4, а.с. 100-101).

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні показав, що 21.04.2012 року на початку 22 години він разом з ОСОБА_8 , ОСОБА_22 , ОСОБА_9 та ОСОБА_18 відпочивали на галявині в лісі поблизу кафе «Голівуд». До них підійшов молодий чоловік, якого він зараз впізнає як підсудного ОСОБА_16 , який спитав час. Він повідомив чоловіку час і той пішов. Через короткий проміжок часу дівчата ОСОБА_23 , ОСОБА_24 і ОСОБА_25 пішли в бік лісу. Практично відразу з того ж боку він почув вибухи, а з лісу вибігли троє молодих чоловіків в масках. Один з нападників наніс удар ОСОБА_22 , інший наніс удар палицею ОСОБА_9 , а третій ОСОБА_8 . Він крикнув дівчатам: « ОСОБА_26 », тоді той, що бив ОСОБА_9 , повернувся та став наносити йому удари палицею. Він відбивався, схопив з покривала, на якому вони відпочивали, кухонний ніж та став махати ним перед нападником, а той, в свою чергу, зробив в його бік 5-7 пострілів. Підбіг другий нападник, наніс йому удар в область лопатки і наказав йти, після чого він пішов із зазначеної галявини. Вважає, що, якщо його хотіли би вбити, то нападники мали таку можливість. В ході всіх подій він бачив, що удари ОСОБА_22 наносив чоловік, у якого був чорно-білий напис на кофті. Другий нападник наносив удари або сокирою, або мачете ОСОБА_8 , від чого останній впав, а нападник зверху наносив йому удари. Також зазначив, що ніяких конфліктів у них ні з ким не було. В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 підтвердив, що він на досудовму слідстві впізнав ОСОБА_16 , як того хлопця, який підходив до них і запитував час. Він впізнав його, тому що він знаходився близько до нього, і зараз в судовому засіданні він також підтверджує своє впізнання.

Згідно довідки № 2127 від 22.04.2012 року Новомосковської центральної районної лікарні, ОСОБА_6 звернувся 21.04.2012 року о 22.50 годині з рубленою раною правого надпліччя з пошкодженням лопатки та госпіталізований до травматологічного відділення НЦРЛ (т. 1, а.с. 25).

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 591/Е від 23.08.2012 року у потерпілого ОСОБА_6 виявлені тілесні ушкодження у вигляді відкритого перелому надплечового відростку правої лопатки, ран на правому надпліччі, спині, в своїй сукупності за ознакою тривалого розладу здоров`я на термін більше ніж 21-а доба, відносяться до середнього ступеню тяжкості, могли виникнути на місці загоєння ран та за давністю рубцевої тканини можуть відповідати даті події, вказаній потерпілим та у постанові про призначення експертизи (21.04.2012 року). Механізм утворення ран, виявлених у потерпілого, за даними огляду та медичним документам встановити не являється можливим, оскільки на момент огляду мало місце повне загоєння ран, а в наданих медичних документах відсутній необхідний обсяг опису зовнішніх тілесних ушкоджень. Враховуючи характер та локалізацію виявлених тілесних ушкоджень, можливо вважати, що потерпілому було заподіяно, як мінімум, дві травматичні дії (т. 4, а.с. 58-59).

Потерпіла ОСОБА_9 в суді показала, що 21.04.2012 року, коли стемніло, вона разом з ОСОБА_8 , ОСОБА_22 , ОСОБА_6 та ОСОБА_18 відпочивали на галявині в лісі поблизу кафе «Голівуд». Вона бачила, як до них підходив молодий чоловік та питав час. ОСОБА_6 , який був ближче до нього, повідомив хлопцю час і той пішов. Вона не може опізнати вказаного чоловіка, оскільки не роздивлялася його. Через декілька хвилин, перед тим, як збиратися додому, вона з ОСОБА_22 та ОСОБА_18 пішли до лісу. В цей час вона побачила яскравий спалах та почула хлопок. Вона побачила людей, які бігли в їх бік, потім почула знову хлопок. В цей час їй один з нападників наніс удар в спину, вона повернулася до нього та побачила, що той був її зросту, на голові був капюшон, чоловік вдарив її в живіт кулаком. Вона почула, як ОСОБА_6 крикнув: «Тікайте», та вона з ОСОБА_18 побігла у бік лісу. Коли припинилися крики, вона знайшла біля мосту ОСОБА_8 та ОСОБА_22 , обидва були в крові. Вона пішла та покликала на допомогу. Додатково показала, що перед нападом ні у кого ні з ким конфлікту не було. Всього було троє нападників.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 271/Е від 24.04.2012 року у потерпілої ОСОБА_9 виявлені тілесні ушкодження у вигляді синця на животі, які виникли від дії тупого твердого предмета з обмеженою контактуючою поверхнею, за давністю утворення можуть відповідати даті подій, вказаній в постанові та потерпілою (21.04.2012 року), відносяться до легкого ступеню тяжкості тілесних пошкоджень, виникли, як мінімум, від однієї травматичної дії в область живота (т. 4, а.с. 5-6).

Потерпіла ОСОБА_18 суду показала, що 21.04.2012 року вона разом з ОСОБА_8 , ОСОБА_22 , ОСОБА_6 та ОСОБА_9 відпочивали на галявині в лісі поблизу кафе «Голівуд». Біля 21.00 години до них підійшов молодий чоловік, якого вона впізнає як підсудного ОСОБА_16 , та спитав час. ОСОБА_6 повідомив йому час, та молодий чоловік пішов. Приблизно о 21.45 годин вона з ОСОБА_22 та ОСОБА_9 пішли в ліс. В цей час вона почула хлопок та побачила яскраве світло з димом, при цьому хлопків було декілька та вони були різні за звуком: один чи два були, як від петард. Вона побачила трьох чоловіків, почула, як ОСОБА_6 крикнув: «Тікайте», та вона з ОСОБА_9 побігла в бік лісу та чула крики ОСОБА_8 та ОСОБА_22 , а після того, як їх голоси затихли, ОСОБА_9 пішла на галявину, а вона залишилася в лісі. Вийшла лише тоді, коли прийшли її батьки. Повідомила, що до нападу вони спілкувалися між собою, ні з ким конфліктів у них не було.

Представник неповнолітньої потерпілої ОСОБА_18 ОСОБА_11 , суду показала, що 21.04.2012 року її донька повідомила, що йде з друзями відпочити до лісу. В цей день вона спілкувалася з донькою в останній раз приблизно о 21.20 годині, коли вона їй повідомила, що вона з друзями вже збираються додому. З цього часу ні вона, ні її старша дочка не могли додзвонитися ні до дочки ОСОБА_27 , ні до ОСОБА_22 . А після 23.00 години їй подзвонила знайома та повідомила, що в лісі порізали людей, а її доньку ОСОБА_18 не можуть знайти. Одразу, вона з чоловіком пішла до лісу, де лише близько 01.00 години вони змогли її знайти. В ту ніч вони з донькою пішли до лікарні, де побачили одяг ОСОБА_6 та ОСОБА_22 , який був порізаний та в крові. Її донька ОСОБА_18 пережила сильну психологічну травму, тривалий час лікувалася.

Оцінюючі показання потерпілих в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що вони давали правдиві показання, про те, що ввечері 21.04.2012 року вони відпочивали на галявини в лісі поблизу кафе «Голівуд», горіло вогнище, вони смажили шашлик, та що на них напали невідомі їм люди, та безпричинно, з хуліганських мотивів, вчинили таки дії, яки сильно налякали потерпілих. Судом встановлено, що в показаннях потерпілих є суперечності щодо зовнішнього вигляду осіб, які на них здійснили напад, їх одягу, предметів, якими наносилися удари, часу подій, освітлення, яке було під час нападу тощо. Аналізуючи всі досліджені докази у справі, в тому числі й час здійснення нападу, вік потерпілих, характер нападу, його несподіваність та інші фактори, суд вважає, що вказані суперечності не мають суттєвого впливу на об`єктивність показань потерпілих на теперішній час, а наявність певних деталей (наприклад, те, що нападники були в касках чи шоломах, з мечами, сокирами і таке інше), свідчить лише про їх психологічний стан під час та після нападу, та їх психологічне сприйняття подій того дня.

Свідок ОСОБА_28 суду показав, що в квітні 2012 року він разом з ОСОБА_29 та ОСОБА_30 відпочивали біля кафе «Голівуд». Вони почули постріли та сильний крик дівчат. Стали прислухатися. З лісу вийшла дівчина, яка розповіла, що її друзів порубали сокирою чи чимось схожим, чоловіки, які напали, були в камуфляжі та в масках. Вони викликали швидку. Потім знайшли іншу дівчину, яка була у дуже поганому стані та в крові. З лісу вийшов хлопець, який також був поранений в області спини, був у крові. Поранений повідомив, що конфлікту у них ні з ким не було, а з кущів вискочили нападники та без будь-якої причини стали їх бити. Потім винесли пораненого хлопця, який також був у крові та у важкому стані.

Свідок ОСОБА_31 дала суду показання, аналогічні показанням ОСОБА_28 .

Свідкок ОСОБА_29 в судове засідання не з`явився з поважної причини, оскільки згідно свідоцтва про смерть він помер ІНФОРМАЦІЯ_4 (т. 17, а.с. 125).

Свідок ОСОБА_32 суду показала, що 21.04.2012 року її донька ОСОБА_22 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 та ОСОБА_18 пішли до лісу смажити шашлик. Вона була вдома та близько 23.00 години їй повідомили, що її донька в лікарні. Зі слів доньки тієї ж ночі, 22.04.2012 року, в лікарні, їй стало відомо, що, коли донька ОСОБА_22 з дівчатами пішли до лісу, на них напали троє чоловіків. Її вдарили по голові, потім по плечу та сказали «Пішла геть», вона відповзла до дерева та бачила, як рубали ОСОБА_8 . Говорила, що рубали предметами, схожими на тесак.

Згідно протоколу огляду місця події від 22.04.2012 року в ході проведення огляду оглянута частина території лісу Орлівщинської сільської ради поблизу кафе «Голівуд», зафіксована обстановка, вилучені предмети, сліди, які доставлені до Новомосковського МВ (т. 1, а.с. 29-38).

Згідно протоколу додаткового огляду місця події від 22.04.2012 року в ході проведення огляду території лісу Орлівщинської сільської ради поблизу кафе «Голівуд», зафіксована обстановка поблизу безпосереднього місця скоєння злочину, вилучені сліди речовини, схожої на кров, сліди від взуття, залишки петард та інші предмети (т. 1, а.с. 47-69).

Даними протоколу огляду від 22.04.2012 року особистих речей потерпілого ОСОБА_8 , в ході проведення якого були зафіксовані пошкодження на одязі, а також сліди речовини, схожої на кров (т. 1, а.с. 41).

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 309-к від 19.06.2012 року, кров ОСОБА_8 належить до групи О з ізогемаглютиміном анти-А і анти-В (т. 4, а.с. 26).

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 614 від 08.06.2012 року в слідах на спортивних штанах, спортивній куртці, футболці, парі шкарпеток та парі кросівок, які належать ОСОБА_8 , встановлено належність крові людини, та за висновками судово-медичної експертизи № 669 від 04.07.2012 року, згідно яких в двох слідах на шкарпетках виявлений антиген Н та ізогемаглютиміни анти-А та анти-В, що не виключає можливості походження крові від потерпілого ОСОБА_8 (т. 4, а.с. 36-38, т. 4, а.с. 48-50).

Згідно протоколу огляду від 22.04.2012 року особистих речей потерпілого ОСОБА_6 , в ході огляду були зафіксовані пошкодження на одязі, а також сліди речовини, схожої на кров (т. 1, а.с. 42-44).

Згідно висновку судово-імунологічної експертизи № 307-к від 19.06.2012 року кров ОСОБА_6 належить до групи А з ізогемаглютиміном анти-А (т. 4, а.с. 69).

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 613 від 08.06.2012 року в слідах на спортивних брюках та куртці, які належать ОСОБА_6 , встановлено належність крові людини, та за висновком судово-медичної експертизи № 671 від 04.07.2012 року в слідах на вказаному одязі виявлені антигени А і Н, що не виключає можливості походження крові від потерпілого ОСОБА_6 (т. 4, а.с. 78-80, т. 4, а.с. 90-92).

Протоколом огляду від 22.04.2012 року особистих речей потерпілої ОСОБА_22 , в ході проведення якого були зафіксовані пошкодження на одязі, а також сліди речовини, схожої на кров (т. 1, а.с. 45-46).

Згідно висновку судово-імунологічної експертизи № 308-к від 19.06.2012 року кров ОСОБА_22 належить до групи А з ізогемаглютиміном анти-В (т. 4, а.с. 111).

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 615 від 08.06.2012 року в слідах на спортивних брюках, кофті, футболці, які належать ОСОБА_22 , встановлена належність крові людини, та за висновком судово-медичної експертизи № 672 від 04.07.2012 року в слідах крові на зазначених речах виявлений антиген Н та ізогемаглютиміни анти-А та анти-В, що не виключає можливості походження крові від потерпілої ОСОБА_22 (т. 4, а.с. 120-122, т. 4, а.с. 131-133).

Протоколом огляду від 24.04.2012 року предмету циліндричної форми, довжиною 137 мм., діаметром 34.4 мм, виготовлений з картону, вилучений 22.04.2012 року з ділянки місцевості, розташованої на території Орлівщанської сільської ради поблизу кафе «Голівуд» (т. 1, а.с. 103-106).

Протоколом огляду від 24.04.2012 року предмету циліндричної форми, довжиною 161 мм., діаметром 35.5 мм, виготовлений з картону, вилучений 22.04.2012 року з ділянки місцевості, розташованої на території Орлівщанської сільської ради поблизу кафе «Голівуд» (т. 1, а.с. 107-110).

Протоколом огляду від 24.04.2012 року двох предметів, схожих на паралон, вилучених 22.04.2012 року з ділянки місцевості, розташованої на території Орлівщанської сільської ради поблизу кафе «Голівуд» (т. 1, а.с. 111-112).

Згідно висновку вибухо-технічної експертизи № 70/26-46 від 22.05.2012 року предмети, вилучені 22.04.2012 року з ділянки місцевості, розташованої на території Орлівщинської сільської ради поблизу кафе «Голівуд», є: металевими монтажними цвяхами, промислового виробництва, які до категорії боєприпасів та вибухових речовин не відносяться; залишками піротехнічних засобів, а саме фітильної петарди ТС-5В з вогневим способом підриву, промислового виробництва, які до категорії вибухових речовин та боєприпасів не відносяться; відрізками термоізоляції для труб, промислового виробництва, які до категорії вибухових речовин та боєприпасів не відносяться. Спосіб підриву піротехнічних засобів, а саме фітильних петард типу ТС-5В вогневий (т. 4, а.с. 143-148).

Згідно висновку судової дактилоскопічної експертизи № 33/01-96 від 27.04.2012 року сліди пальців рук, вилучених 22.04.2012 року під час огляду місця злочину в лісі поблизу кафе «Голівуд», придатні для ідентифікації (т. 4, а.с. 223-228).

За висновками судово-дактилоскопічної експертизи № 33/01-217 від 01.09.2012 року, вбачається, що сліди на відрізках липкої стрічки № 2, 3, 4, вилучені 22.04.2012 року з поверхні пляшки з-під «Coca-Cola» та пляшки з-під води на ділянці місцевості, розташованої на території Орлівщинської сільської ради поблизу кафе «Голівуд», залишені відповідно вказівним пальцем лівої руки, середнім пальцем правої руки, безіменним пальцем правої руки, середнім пальцем лівої руки ОСОБА_8 ; слід на відрізку липкої стрічки № 7 залишений безіменним пальцем лівої руки ОСОБА_18 (т. 4, а.с. 237-245).

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 510 від 16.05.2012 року на засушеному листку, вилученому 22.04.2012 року, з ділянки місцевості, розташованої на території Орлівщинської сільської ради поблизу кафе «Голівуд», виявлена кров людини з антигенами А, Н і ізогемаглютиміном анти-В; та за висновком судово-медичної експертизи № 667 від 02.07.2012 року походження крові не виключається від потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_22 (т. 5, а.с. 17-18; т. 5, а.с. 27-28).

Згідно з висновком судово-медичної експертизи № 616 від 08.06.2012 року в слідах на шкіряній куртці, вилученій 22.04.2012 року з ділянки місцевості, розташованої на території Орлівщинської сільської ради поблизу кафе «Голівуд», встановлено наявність крові людини; та за висновком судово-медичної експертизи № 666 від 04.07.2012 року походження зазначеної крові не виключається від потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_22 , а від потерпілого ОСОБА_8 лише у вигляді домішок (т. 5, а.с. 37-38, т. 5, а.с. 48-50).

Згідно з висновку судово-медичної експертизи № 688 від 02.07.2012 року в слідах на поліетиленовому пакунку, вилученому 22.04.2012 року з ділянки місцевості, розташованої на території Орлівщинської сільської ради поблизу кафе «Голівуд», встановлено наявність крові людини, походження якої не виключається від потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_22 , а від потерпілого ОСОБА_8 лише у вигляді домішок (т. 5, а.с. 59-61).

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 509 від 16.05.2012 року на чотирьох фрагментах листя, вилучених 22.04.2012 року з ділянки місцевості, розташованої на території Орлівщинської сільської ради поблизу кафе «Голівуд», виявлена кров людини, та за висновком судово-медичної експертизи № 668 від 02.07.2012 року походження зазначеної крові не виключається від потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_22 , а від потерпілого ОСОБА_8 лише у вигляді домішок (т. 5, а.с. 71-73; т. 5, а.с. 83-84).

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 512 від 16.05.2012 року в змиві на марлевому тампоні, вилученому 22.04.2012 року з ділянки місцевості, розташованої на території Орлівщинської сільської ради поблизу кафе «Голівуд», виявлена кров людини, та за висновком судово-медичної експертизи № 665 від 02.07.2012 року походження зазначеної крові не виключається від потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_22 , а від потерпілого ОСОБА_8 лише у вигляді домішок (т. 5, а.с. 104-106, т. 5, а.с. 116-117).

До матеріалів справи долучені речові докази у вигляді: куртки та спортивних штанів, що належать ОСОБА_6 ; шкіряної куртки, що належить ОСОБА_22 ; спортивної куртки, спортивних штанів, футболки, пари шкарпеток; спортивної кофти, футболки чорного кольору, спортивних штанів, що належать ОСОБА_22 ; поліетиленового пакету; зразків крові потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_22 та ОСОБА_6 , що містяться в трьох паперових пакетах; змивів, зразків листя, що містяться в трьох паперових пакетах, переданих до камери схову речових доказів Новомосковського МВ (з обслуговування м. Новомосковська та Новомосковського району) УМВС України в Дніпропетровській області (т. 6, а.с. 205), а також речові докази у вигляді фрагментів петард, вилучених 22.04.2012 року під час проведення огляду місця злочину, переданих на зберігання до камери схову речових доказів Новомосковського МВ (з обслуговування м. Новомосковська та Новомосковського району) УМВС України в Дніпропетровській області (т. 6, а.с. 215), речовий доказ у вигляді фрагменту паралонового утеплювача сірого кольору, вилученого 22.04.2012 року під час проведення огляду місця злочину, переданого на зберігання до камери схову речових доказів Новомосковського МВ (з обслуговування м. Новомосковська та Новомосковського району) УМВС України в Дніпропетровській області (т. 6, а.с. 217).

Дослідженими в судовому засіданні протоколами відтворення обстановки та обставин події: від 18.09.2012 року за участю потерпілого ОСОБА_6 (т. 2, а.с. 9-16); від 14.09.2012 року за участю потерпілої ОСОБА_22 (т. 2, а.с. 24-33); від 18.09.2012 року за участю потерпілого ОСОБА_8 (т. 2, а.с. 44-51); від 26.04.2012 року за участю потерпілої ОСОБА_18 (т. 2, а.с. 63-73); від 27.04.2012 року за участю потерпілої ОСОБА_9 (т. 2, а.с. 80-93), в ході проведення яких вони, кожний окремо, показали та розповіли про обставини скоєння відносно них злочинів.

Протоколом пред`явлення особи для впізнання від 02.06.2012 року, під час проведення якого потерпілий ОСОБА_6 під номером 2 впізнав особу, яка 21.04.2012 року у вечірній час, на галявині в лісі поблизу кафе «Голівуд», питав у нього час. Під № 2 знаходився ОСОБА_16 (т. 3, а.с. 49).

Протоколом пред`явлення особи для впізнання від 09.06.2012 року, під час проведення якого потерпілий ОСОБА_8 під номером 3 впізнав особу, яка 21.04.2012 року у вечірній час, на галявині в лісі поблизу кафе «Голівуд», питав про час у компанії, в якій він знаходився. Під № 3 знаходився ОСОБА_16 (т. 3, а.с. 163).

Дослідженим в судовому засіданні речовим доказом у вигляді ДВД-диску з відеозаписом допиту підозрюваного ОСОБА_15 від 05.06.2012 року, долученого до матеріалів кримінальної справи (т. 3, а.с. 145-146).

Згідно висновку судово-психологічної експертизи № 462 від 26.06.2013 року, в ході допиту ОСОБА_15 від 05.06.2012 року задано значну кількість відкритих питань, які не мають активного випереджального характеру, виключають несамостійність відповідей і стимулюють їх змістовне розширення. Альтернативні питання за своїм змістом є уточнюючими, логічно і послідовно сформульовані за попередніми повідомленнями підозрюваного і суттєво не вплинули на формулювання повідомлень ОСОБА_15 . Перебивання мовлення ОСОБА_15 зустрічними питаннями переважно організовує багатослівну розповідь підозрюваного. Динаміка допиту характеризується послідовним переходом від одного сюжету до іншого, відповідно до повідомлень ОСОБА_15 . Суттєва більшість відповідей ОСОБА_15 є змістовно поширеними категоричними твердженнями по фабулі сюжетних фрагментів, які містять уточнення, загальні та специфічні деталі, дозволяють скласти основну послідовність подій у справі зі слів підозрюваного. Поведінка ОСОБА_15 не має ознак вимушеної спонуки до спілкування, супроводжується активною увагою, ініціативною комунікативною позицією. Невербальні засоби комунікації ОСОБА_15 виражають високу готовність до спілкування. У відеозаписі допиту ОСОБА_15 від 05.06.2012 року ознак суттєвого психологічного впливу на нього зі сторони осіб, які брали участь у проведенні допиту, не виявлено. У переважній частині допиту ОСОБА_15 в його комунікативній діяльності суперечностей між вербальною та невербальною поведінкою не виявлено (т. 9, а.с. 214-245).

Дослідженим в судовому засіданні речовим доказом - ДВД-диском з відеозаписом допиту підозрюваного ОСОБА_17 від 04.06.2012 року, долученого до матеріалів кримінальної справи (т. 3, а.с. 110-111).

Згідно висновку судово-психологічної експертизи № 463 від 26.06.2013 року, в ході допиту ОСОБА_17 від 04.06.2012 року задано значну кількість відкритих питань, які не мають активного випереджального характеру, виключають несамостійність відповідей і стимулюють їх змістовне розширення. Альтернативні питання за своїм змістом є уточнюючими, логічно і послідовно сформульовані за попередніми повідомленнями підозрюваного і суттєво не вплинули на формулювання суджень ОСОБА_17 . Динаміка допиту характеризується послідовним переходом від одного сюжету до іншого відповідно до повідомлень ОСОБА_17 . Повернення в ході допиту до окремих елементів сюжету сприяє актуалізації пригадування та реконструкції підозрюваного. Суттєва більшість відповідей ОСОБА_17 є змістовно поширеними категоричними твердженнями, які містять уточнення та загальні деталі, дозволяють скласти основну послідовність подій у справі зі слів підозрюваного. Повідомлення ОСОБА_17 не мають ознак вимушеної спонуки до комунікації, супроводжуються активною увагою, ініціативною комунікативною позицією. У поведінці ОСОБА_17 маються психологічні особливості, властиві для самостійного відтворення ним обставин подій у справі. У відеозаписі допиту ОСОБА_17 від 04.06.2012 року ознак суттєвого психологічного впливу на нього зі сторони осіб, які брали участь у проведенні допиту, не виявлено. У ході допиту ОСОБА_17 в комунікативній діяльності останнього констатується взаємоузгодженість (конгруентність) між вербальною та невербальною поведінкою (т. 10, а.с. 1-34).

Дослідженим в судовому засіданні речовим доказом - ДВД-диском з відеозаписом допиту підозрюваного ОСОБА_16 від 03.06.2012 року, долученого до матеріалів кримінальної справи (т. 3, а.с. 69-70).

Згідно висновку судово-психологічної експертизи № 464 від 26.06.2013 року, у відеозаписі допиту ОСОБА_16 03.06.2012 року ознак суттєвого психологічного впливу на нього зі сторони осіб, які брали участь у проведенні допиту, не виявлено. В ході допиту ОСОБА_16 в комунікативній діяльності останнього констатується взаємоузгодженість (конгруентність) між вербальною та невербальною поведінкою (т. 9, а.с. 155-186).

Протоколом відтворення обстановки та обставин події від 04.06.2012 року за участю ОСОБА_16 в присутності його захисника адвоката ОСОБА_33 , в ході проведення якого останній показав та розповів про обставини скоєння ним, а також ОСОБА_15 та ОСОБА_17 злочину 21.04.2012 року (т. 3, а.с. 74-79).

Дослідженим в судовому засіданні речовим доказом - ДВД-диском з відеозаписом відтворення обстановки та обставин події за участю ОСОБА_16 від 04.06.2012 року, долученого до матеріалів кримінальної справи (т. 3, а.с. 82-83).

Згідно висновку судово-психологічної експертизи № 465 від 26.06.2013 року, повідомлення ОСОБА_16 під час відтворення обстановки та обставин подій від 04.06.2012 року не мають ознак вимушеної спонуки до спілкування, супроводжуються особливостями поведінки, властивими для дискомфортних рухів, активною увагою, ініціативною комунікативною позицією, зосередженню на власному викладі. Невербальні засоби комунікації ОСОБА_16 ілюструють та доповнюють його словесні повідомлення. У поведінці ОСОБА_16 маються психологічні особливості, властиві для самостійного відтворення ним обставин події у справі, містить достатній комплекс ознак, які за своєю психологічною суттю є «слідами», які відображають його минулий досвід відносно реконструйованих подій. У відеозаписі відтворення обстановки та обставин події за участю ОСОБА_16 від 04.06.2012 року ознак суттєвого психологічного впливу на нього зі сторони осіб, які брали участь у проведенні слідчої дії, не виявлено. У ході відтворення обстановки та обставин подій за участю ОСОБА_16 в комунікативній діяльності останнього констатується взаємоузгодженість (конгруентність) між вербальною та невербальною поведінкою (т. 9, а.с. 188-212).

Свідок ОСОБА_34 в судовому засіданні показав, що він був запрошений в якості понятого при відтворенні обстановки та обставин події за участі ОСОБА_16 , який самостійно розповів, що вони тренувалися з ОСОБА_15 та ОСОБА_17 в лісі, потім виник конфлікт з потерпілими, показав його місце. Потім показав місце, де вони мили мачете. ОСОБА_16 розповів все добровільно, тиску на нього не здійснювалося.

Свідок ОСОБА_35 , який був присутній в якості другого понятого при проведенні слідчої дії відтворення обстановки та обставин події за участю ОСОБА_16 , не був допитаний в судовому засіданні з поважної причини, оскільки місце його знаходження на час судового слідства по справі встановити не вдалося. Будинок, в якому він проживав, згорів і він вибув у невідомому напрямку.

З протоколу обшуку від 02.06.2012 року квартири АДРЕСА_4 за місцем мешкання ОСОБА_15 , суд вбачає, що в ході проведення обшуку було знайдено та вилучено речі та предмети, що належать останньому, в тому числі ножі, мачете, камуфльований одяг, шапки з прорізами для очей та носа (т. 3, а.с. 27-30).

Свідок ОСОБА_36 суду показав, що він був присутній в якості понятого при проведенні обшуку в квартирі ОСОБА_15 . Також був присутній другий понятий ОСОБА_37 . Під час обшуку вилучалися особисті речі, а саме одяг, телефон, все, що вилучали, пакували. Оглянувши протокол в судовому засіданні даний свідок пояснив, що деякі підписи в протоколі його, а деякі - ні. Змінював свої показання неодноразово, з цих підстав суд відноситься критично до показань свідка ОСОБА_36 в частині не визнання ним своїх підписів в протоколі.

Свідок ОСОБА_38 не допитаний в судовому засіданні з поважної причини, оскільки хворіє на відкриту форму туберкульозу та перебуває у спеціалізованій лікарні.

Свідок ОСОБА_20 суду покзала, що вона знайома з ОСОБА_15 з 2008 року і є його нареченою. Їй відомо, що він займався із своїми друзями ОСОБА_16 і ОСОБА_17 по системі ОСОБА_39 . 21.04.2012 року вона була дома у с. Вільне. О 20 год. поїхала до м. Новомосковська до ОСОБА_15 , який запросив її піти у гості до ОСОБА_17 . Приблизно о 21.20 годині вони прийшли до ОСОБА_17 , де знаходились до 01 годин 30 хвилин ночі, а потім повернулись до ОСОБА_15 , де вона заночувала. На наступний день вона поїхала додому. Вона на досудовму слідстві відразу давала інши пояснення, тому що працівники міліції застосовували психологічний тиск на неї, тому вона показала працівникам міліції, що 21.04.2012 року вона лягла спати приблизно о 22.00 годині. Перед сном подзвонила ОСОБА_15 . Наступного дня вона поїхала на заняття. Про події 21.04.2012 року в лісі вона дізналася від мешканців с. Вільне.

Оцінюючі показання данного свідка в судовому засіданні, суд вважає, що їх не можна прийняти до уваги, оскільки свідок є нареченою підсудного ОСОБА_15 , її показання є необ`єктивними, не відвертими та такими, що не відповідають дійсності, оскільки протирічать іншим доказам у справі. Також, вона є особою заінтересованою в результатах розгляду кримінальної справи.

Згідно протоколу обшуку від 02.06.2012 року домоволодіння АДРЕСА_5 за місцем мешкання ОСОБА_20 в ході проведення обшуку остання добровільно видала мачете, загальною довжиною 50 см з дерев`яною рукояткою, який належить ОСОБА_15 , кухонний ніж, юсб-накопичувач та системний блок. Крім того, також були вилучені: камуфльований одяг, СД-диски, фотографії (т. 3, а.с. 38).

Свідок ОСОБА_40 , суду показала, що вона була присутня в якості понятої при проведенні обшуку в с. Вільне у помешканні ОСОБА_20 . В ході обшуку на присутніх ніякого тиску працівники міліції не чинили. При обшуку було вилучено камуфльований одяг, сокири, системний блок, фотографії. Всі вилучені речі були запаковані в її присутності. В ході обшуку складався протокол, в якому все відповідало дійсності, який вона і підписала.

Згідно протоколу обшуку від 02.06.2012 року домоволодіння АДРЕСА_2 за місцем мешкання ОСОБА_16 , в ході проведення обшуку було знайдено та вилучено речі та предмети, що належать останньому, в тому числі мачете, палки різної довжини, ножі для тренувань, арбалет, стріли до нього, пістолет пневматичний з пустим магазином, спортивний одяг, шапка маска, патрони, дві мисливські рушниці, взуття. (т. 3, а.с. 42-45).

Свідок ОСОБА_41 суду показала, що вона та її чоловік в червні 2012 року приймали участь в якості понятих при проведенні обшуку у ОСОБА_16 . Вони підійшли до двору, там знаходилися працівники міліції та ОСОБА_16 , вони разом зайшли у будинок. Там працівники міліції повідомили ОСОБА_16 , що буде проводитися обшук. Вона та її чоловік ходили по всім кімнатам разом з працівниками міліції. Що знаходили, клали до мішків, опечатували. У ОСОБА_16 зауважень ніяких не було. Знайшли рушниці, ножі, всі ті предмети, які були записані до протоколу. Свідок підтвердила свій підпис у протоколі.

Свідок ОСОБА_42 суду показав, що він був запрошений разом з жінкою в якості понятих при проведенні обшуку у ОСОБА_16 , під час якого була вилучена вогнепальна зброя, ножі, одяг, взуття та інші речі. Все, що було вилучено, запаковували у мішки, він ставив підпис у протоколі. Протокол обшуку він читав, підписував, там все відповідало дійсності.

Свідок ОСОБА_43 суду показав, що вона є рідною тіткою підсудного ОСОБА_16 . Останній має хронічне захворювання, а саме скаліоз. Він, після смерті матері, проживав в с. Знаменівка Новомосковського району, де в нього зберігалося обладнання для занять спортом. Для тренувань він, ОСОБА_15 , ОСОБА_17 та інші знайомі ОСОБА_16 ходили в лісову зону в м. Новомосковську.

Дослідженими в судовому засіданні документами роздрукованих вхідних та вихідних дзвінків з телефонних номерів та інформацією, що міститься на двох ДВД-дисках, а також роздрукована на паперовому носії щодо вхідних та вихідних дзвінків, текстових повідомлень абонентів мобільного зв`язку операторів «МТС» та «КиївСтар», згідно яких номери телефонів НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_15 та НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_17 21.04.2012 року під час скоєння злочину, знаходилися в зоні дії базової станції, розташованої за адресою АДРЕСА_6 , тобто навпроти місця скоєння злочину (т. 7, а.с. 140-145; т. 10, а.с. 101-114).

В судове засідання в якості спеціалістів були запрошені працівники ПрАТ «Київстар» і ПрАТ «МТС» (vodafone), які були допитані в судовому засіданні, ОСОБА_44 головний інженер східного регіону «Київстар», ОСОБА_45 інженер східного регіону «Київстар», ОСОБА_46 старший експерт з питань безпеки МТС, і ОСОБА_47 - експерт МТС, які пояснили, що в районі місця скоєння злочину 21.04.2012 року працювали базові станції: м. Новомосковськ, вул. Сучкова,4, і м. Новомосковськ, вул. Сучкова,64. Точне місце перебування абонентського номеру визначити під час дзінка технічно неможливо. Прив`язка до місцевості абонентського номеру визначається зоною покриття кожного сектору базової станції. Визначити місце знаходження підсудних за місцем перебування їх номерів телефонів неможливо, в зв`язку з тим, що телефон не є прив`язаним до конкретного абонента. Встановити наявність в одному місці і номеру телефону і людини, якій він належить, за вказаними даними не можливо.

Також, зазначені спеціалісти пояснили суду, що технічної можливості встановити точні координати місця знаходження абонента за сигналом його мобільного телефону, немає, оскільки зона покриття базової станції складає близько 2 км в радіусі. Оператор мобільного зв`язку може надати інформацію лише про те, чи знаходився даний абонент в зоні покриття базової станції, чи ні, без зазначення конкретної адреси місцевості тощо.

Суд дослідив також висновки проведених під час досудового слідства експертиз, а саме: висновок судової трасологічної експертизи № 33/02-97 від 27.04.2012 року двох зліпків низу взуття, вилучених 22.04.2012 року під час огляду місця злочину в лісі поблизу кафе «Голівуд» (т. 4, а.с. 157-163); висновок судової трасологічної експертизи № 33/02-216 від 05.09.2012 року, згідно якого встановлено відсутність відповідності слідів низу взуття, вилучених 22.04.2012 року під час огляду місця злочину в лісі поблизу кафе «Голівуд», слідам взуття потерпілих та підсудних (т. 4, а.с. 172-213); висновок судово-балістичної експертизи № 70/07-306 від 26.04.2012 року гільзи та патрону, вилучених 22.04.2012 року під час огляду місця події в лісі поблизу кафе «Голівуд» (т. 5, а.с. 6-8); висновок судово-медичної експертизи № 511 від 16.05.2012 року, згідно якого встановлена групова належність крові на листі, вилученому 22.04.2012 року під час огляду місця злочину в лісі поблизу кафе «Голівуд» (т. 5, а.с. 93-95); висновок судово-медичної експертизи № 662 від 02.07.2012 року, згідно якого на камені, вилученому у ОСОБА_16 під час обшуку, кров не встановлена (т. 5, а.с. 126-127); висновок судово-медичної експертизи № 664 від 02.07.2012 року, згідно якого на правому кросівку ОСОБА_15 встановлена наявність крові (т. 5, а.с. 136-137); висновок судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи № 54 від 18.07.2012 року, згідно якого кров на кросівку ОСОБА_15 не належить ОСОБА_8 , ОСОБА_22 та ОСОБА_6 (т. 5, а.с. 147-150); висновок судово-медичної експертизи № 663 від 02.07.2012 року, згідно якого на куртці ОСОБА_15 встановлено наявність крові (т. 5, а.с. 159-160); висновок судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи № 53 від 18.08.2012 року, згідно якого кров на куртці ОСОБА_15 не належить ОСОБА_8 , ОСОБА_22 та ОСОБА_6 (т. 5, а.с. 170-173); висновок судово-медичної експертизи № 670 від 02.07.2012 року, згідно якого на кофті з капюшоном ОСОБА_16 встановлено наявність крові (т. 5, а.с. 182-183); висновок судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи № 55 від 18.07.2012 року, згідно якого походження ДНК крові на кофті ОСОБА_16 від потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_22 та ОСОБА_6 виключається (т. 5, а.с. 193-196); висновок експертизи холодної зброї № 33/03-148 від 27.06.2012 року, згідно якого предмет, вилучений за місцем мешкання ОСОБА_16 , є арбалетом та до категорії холодної зброї не відноситься (т. 6, а.с. 6-10); висновок судово-балістичної експертизи № 70/07-486 від 02.07.2012 року, згідно якого гвинтівки, вилучені під час обшуку за місцем мешкання ОСОБА_16 , є мисливською зброєю (т. 6, а.с. 19-23); висновок експертизи холодної зброї № 33/03-146 від 26.06.2012 року, згідно якої предмет, вилучений під час обшуку у ОСОБА_16 , є мачете середньо-американського типу (т. 6, а.с. 36-39); висновок судово-балістичної експертизи № 70/07-488 від 02.07.2012 року, згідно якого револьвер «KORA BRNO» № НОМЕР_3 калібра 4мм Flobert, вилучений під час обшуку у ОСОБА_16 , до категорії вогнепальної зброї не відноситься (т. 6, а.с. 52-55); висновок судово-балістичної експертизи № 70/07-463 від 25.06.2012 року, згідно якого пістолет, вилучений під час обшуку у ОСОБА_16 , є пневматичним пістолетом, моделі «С31» № НОМЕР_4 калібра 4,5 мм, виробництва Тайвань до категорії вогнепальної зброї не відноситься (т. 6, а.с. 69-71); висновок судово-балістичної експертизи № 70/07-478 від 01.07.2012 року, згідно якого патрони, вилучені під час обшуку у ОСОБА_16 , відносяться до бойових припасів (т. 6, а.с. 84-86); висновок експертизи холодної зброї № 33/03-144 від 24.06.2012 року, згідно якого ножі, вилучені під час обшуку у ОСОБА_16 , не являються холодною зброєю (т. 6, а.с. 100-104); висновок судово-балістичної експертизи № 70/07-477 від 02.07.2012 року, згідно якого 31 патрон, вилучений під час обшуку у ОСОБА_16 , є патронами до мисливської вогнепальної зброї (т. 6, а.с. 117-120); висновок експертизи холодної зброї № 33/03-227 від 14.09.2012 року, ножі, вилучені під час обшуку у ОСОБА_16 , є туристичним набором та тренувальними ножами (т. 6, а.с. 133-145); висновок експертизи холодної зброї № 33/03-145 від 24.06.2012 року, згідно якого ножі, вилучені під час обшуку у ОСОБА_16 є садовим та бойовим ножем (т. 6, а.с. 158-164); висновок експертизи холодної зброї № 33/03-218 від 13.09.2012 року, згідно якого ніж, вилучений під час обшуку у ОСОБА_20 , до категорії холодної зброї не відноситься (т. 6, а.с. 177-181).

Суд вважає, що висновки вказаних експертиз сами по собі та в сукупності з іншими доказами не доводять та не спростовують обвинувачення підсудних в скоєнні ними злочинів, а тому доказового значення по справі не мають.

В ході проведення досудового слідства також були зібрані матеріали, досліджені в судовому засіданні, а саме: орієнтування Новомосковського МВ (з обслуговування м. Новомосковська та Новомосковського району) ГУМВС України в Дніпропетровській області (т. 1, а.с. 154-156); постанова про відмову в порушенні кримінальної справи від 11.10.2011 року відносно подій, що мали місце 08.10.2011 року (т. 1, а.с. 193); протокол пред`явлення особи для впізнання від 09.06.2012 року (т. 3, а.с. 165), згідно якого потерпіла ОСОБА_7 не впізнала ОСОБА_16 як особу, яка підходила до їх компанії 21.04.2012 року; протоколом огляду від 02.06.2012 року автомобіля «Опель Астра», державний номер НОМЕР_5 , яким керував ОСОБА_16 , в ході проведення якого вилучені речі, що належать останньому (т. 3, а.с. 46). Суд вважає, що вказані матеріали за своїм змістом не доводять та не спростовують обвинувачення підсудних, а тому доказового значення у справі також не мають.

Крім того, суд дослідив в судовому засіданні й наступні зібрані в ході досудового слідства докази: постанови про визнання та долучення до справи речових доказів від 08.06.2012 року (т. 2, а.с. 42); від 10.09.2012 року (т. 6, а.с. 27); від 27.04.2012 року (т. 2, а.с. 96); від 05.09.2012 року (т. 6, а.с. 91); від 10.09.2012 року (т. 6, а.с. 44); від 24.09.2012 року (т. 6, а.с. 185); від 11.09.2012 року (т. 6, а.с. 75); від 10.09.2012 року (т. 6, а.с. 59); від 11.09.20012 року (т. 6, а.с. 108); від 10.09.2012 року (т. 6, а.с. 124); від 14.08.2012 року (т. 6, а.с. 205); від 24.09.2012 року (т. 6, а.с. 149); від 11.09.2012 року (т. 6, а.с. 168); від 11.09.2012 року (т. 6, а.с. 210); від 10.09.2012 року (т. 6, а.с. 213); від 11.09.2012 року (т. 6, а.с. 220); від 11.09.2012 року (т. 6, а.с. 224); від 10.09.2012 року (т. 6, а.с. 226); від 10.09.2012 року (т. 6, а.с. 228); від 10.09.2012 року (т. 6, а.с. 230); від 10.09.2012 року (т. 6, а.с. 233); від 15.08.2012 року (т. 6, а.с. 236); від 11.09.2012 року (т. 6, а.с. 239); від 12.09.2012 року (т. 6, а.с. 243); від 19.09.2012 року (т. 6, а.с. 245).

Як встановлено в судовому засіданні, всі перелічені у зазначених постановах речі, були вилучені під час огляду місця події, під час проведених обшуків та іншим шляхом. Однак вказані речі не несуть на собі властивостей, визначених ст. 78 КПК України (в редакції 1960 року). Тому суд вважає, що зазначені речі не можуть бути речовими доказами у справі, і, відповідно, доказового значення не мають.

Аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази, оцінюючи їх в сукупності, суд вважає, що вина підсудних ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 доведена повністю. Всі досліджені докази як окремо, так і в сукупності доводять, що вказані події дійсно мали місце при обставинах, встановлених в судовому засіданні, а також винність підсудних в скоєнні даних злочинів.

В судовому засіданні не знайшли свого підтвердження факти надання показань підсудними про визнання ними своєї вини під впливом фізичного та психологічного тиску з боку органів досудового слідства.

Так, згідно постанови слідчого прокуратури Дніпропетровської області від 22.12.2014 року, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000624 від 16.10.2014 року, за заявами ОСОБА_15 , ОСОБА_16 і ОСОБА_17 щодо застосування до них з боку органів досудого слідства недозволених методів дізнання та досудового слідства, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 365 КК України, закрито, в зв`язку з відсутністю в діях співробітників Новомосковського МВ ГУ МВС України в Дніпропетровської області ознак складу кримінального правопорушення.

В судовому засіданні досліджені матеріали вищевказаного кримінального провадження, з яких суд вбачає, що слідчі дії у вказаному кримінальному провадженні виконані, досудове розслідування за фактом застосування недозволених методів дізнання та досудового слідства в ході проведення досудового слідства у кримінальній справі відносно ОСОБА_15 , ОСОБА_16 і ОСОБА_17 , з боку співробітників Новомосковського МВ ГУ МВС України в Дніпропетровської области за ч.2 ст 365 КК України, проведено, за результатами якого не встановлено в діях спірробітників МВ ГУ МВС України в Дніпропетровської області ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 365 КК України.

Відеозаписи допитів ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , а також відеозапис відтворення обстановки та обставин події з участю ОСОБА_16 доводять, що вони проводилися відповідно до діючого законодавства, ознак впливу на них з боку учасників слідчих дій не вбачається. Також, допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_34 показав, що ОСОБА_16 давав показання під час проведення відтворення обстановки та обставин події за його участі, добровільно, самостійно показував як місце скоєння злочину, так і обставини його скоєння.

На підтвердження відсутності негативного впливу на дачу показань ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 свідчать і висновки судово-психологічних експертиз по зазначеним відеозаписам, згідно яких ознак суттєвого психологічного впливу на ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 з боку осіб, які брали участь у проведенні слідчих дій, не виявлено.

Аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає вину підсудних ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 встановленою та доведеною, а дії кожного з них підлягають кваліфікації за ч. 4 ст. 296 КК України як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчинене групою осіб, із застосуванням предметів, спеціально пристосованих та заздалегідь заготовлених для нанесення тілесних ушкоджень, а також за ч. 1 ст. 122 КК України як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Особлива зухвалість в діях підсудних виразилась в ігноруванні загальноприйнятих норм і правил поведінки в громадському місці, насильстві над потерпілими і спричиненні їм тілесних ушкоджень.
Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про хуліганство» від 22.12.2006 року № 10, вирішуючи питання щодо наявності в діях винної особи такої кваліфікуючої ознаки хуліганства, як застосування вогнепальної або холодної зброї чи іншого предмета, спеціально пристосованого або заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень (ч. 4 ст. 296 КК), слід враховувати, що ця ознака має місце лише в тих випадках, коли винний за допомогою названих предметів заподіяв чи намагався заподіяти тілесні ушкодження або коли використання цих предметів під час учинення хуліганських дій створювало реальну загрозу для життя чи здоров`я громадян.

Наявними у справі доказами не підтверджується застосування підсудними під час вчинення хуліганських дій вогнепальної та/або холодної зброї. Однак, суд враховує, що з огляду на положення ч. 4 ст. 296 КК України, спеціально пристосованими для нанесення тілесних ушкоджень слід визнавати предмети, які пристосовані винною особою для цієї мети наперед або під час вчинення хуліганських дій, а заздалегідь заготовленими - предмети, які хоч і не зазнали якоїсь попередньої обробки, але ще до початку хуліганства були приготовлені винним для зазначеної мети.

Отже, використання підсудними при вчиненні хуліганства мачете, які згідно із висновком експертизи визнані предметами господарсько-побутового призначення, пневматичної зброї, піротехнічних засобів, на думку суду, є підставою для кваліфікації дій підсудних за ч. 4 ст. 296 КК, оскільки із застосуванням саме вказаних предметів було завдано тілесні ушкодження потерпілим.

Судом також враховано, що об`єктом захисту у ст. 296 КК України є громадський порядок, який слід розуміти як стан суспільних відносин, що виник, сформувався, змінюється та існує під впливом дії правових норм (значною мірою), моральних засад, звичаїв, етичних правил, традицій, інших позаюридичних чинників і знаходить свій вияв (відображається) у безпечності громадського спокою, охороні здоров`я, честі та гідності людини, її прав та свобод, зокрема, права на відпочинок, усталених правил співжиття, комунікації (спілкування), у поведінці в побуті, у повазі і ставленні членів спільноти один до одного, у нормальному функціонуванні органів державної влади, місцевого самоврядування, різних установ, організацій, громадських об`єднань, інших інституцій, які займаються корисною суспільною діяльністю. Посягання на ці відносини здійснюються в активній формі, в основному з ініціативи правопорушника або через використання незначного (нікчемного) приводу, як правило, відбуваються в публічних (громадських, людних) місцях, супроводжуються ненормативною (брутальною, нецензурною) лексикою та/або фізичним насильством, зокрема із використанням травмуючих властивостей таких предметів, як вогнепальна зброя, і призводять до заподіяння моральної та матеріальної шкоди.

З огляду на зазначене, суд вважає, що вчинене підсудними діяння було спрямоване саме на грубе порушення громадського порядку, оскільки було вченене в громадському місці (лісова зона, яка використовується мешканцями м. Новомосковська та прилеглих населених пунктів для відпочинку та прогулянок), з мотивів явної неповаги до суспільства, щодо незнайомих їм осіб та з використанням незначного (нікчемного) приводу.

Отже, суд перевірив і встановив всі фактичні обставини справи, в тому числі спрямованість умислу, мотиви, мету, характер дій кожного з учасників хуліганства, з`ясував, що підсудні порушили своїми діями громадський порядок, вони вчинили ці дії з мотивів явної неповаги до суспільства, та супроводжувалися особливою зухвалістю, вчинені групою осіб, із застосуванням предметів, спеціально пристосованих та заздалегідь заготовлених для нанесення тілесних ушкоджень.
Органами досудового слідства ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 обвинувачуються в тому, що 21.04.2012 року біля 21.30 години, реалізуючи свій попередній злочинний умисел, направлений на умисне позбавлення життя осіб, які відпочивають в лісі, з хуліганських мотивів, діючи разом та узгоджено між собою, прибули на галявину в лісі, розташовану приблизно в 200 метрах від кафе «Голівуд» на території Орлівщинської сільської ради Новомосковського району за мостом через р. Самара навпроти парку м. Новомосковська, де побачили раніше їм незнайомих ОСОБА_8 , ОСОБА_22 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 та ОСОБА_18 , та визначили їх як об`єктів своїх злочинних дій. В подальшому, приблизно о 22.45 годині 21.04.2012 року ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , діючи спільно та узгоджено за раніше обумовленим планом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, з хуліганських мотивів, без будь-якої причини, нехтуючи загальноприйнятими правилами в суспільстві та нормами моралі, та маючи умисел на позбавлення життя, тобто умисне спричинення смерті, здійснили напад на зазначених осіб, спричинивши потерпілій ОСОБА_9 тілесне ушкодження, яке відноситься до легкого ступеню тяжкості, а потерпілим ОСОБА_6 , ОСОБА_22 та ОСОБА_8 - тілесні ушкодження, які відносяться до середнього ступеню тяжкості.

Після цього ОСОБА_16 , ОСОБА_15 та ОСОБА_17 , вважаючи, що довели свій злочинний умисел до кінця, з місця скоєння злочину втекли. Таким чином, нападники ОСОБА_16 , ОСОБА_15 та ОСОБА_17 виконали всі дії, які вважали необхідними для доведення злочинного умислу до кінця, однак злочин не був закінчений з причин, які не залежать від їх волі. Їх дії були кваліфіковані за ч. 2 ст. 15, п.п. 1, 7, 12 ч. 2 ст. 115 КК України як закінчений замах на вбивство, тобто умисне протиправне спричинення смерті двом або більше особам, скоєне з хуліганських мотивів, за попередньою змовою групою осіб, однак не доведене до кінця, з причин, що не залежали від їх волі, оскільки виконали усі дії, які вважали необхідними для доведення злочину до кінця.

Дослідивши всі докази у справі, суд дійшов до висновку, що в судовому засіданні не знайшло свого підтвердження наявність у ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 попереднього умислу на скоєння даного злочину. Так, підсудні під час досудового слідства в показаннях, в яких визнавали свою вину, зазначали, що вони знаходилися в лісі з метою проведення тренувань. Про те, що ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 займалися бойовими мистецтвами та тренувалися, в тому числі й в лісі, крім самих підсудних, зазначали і свідки ОСОБА_48 , ОСОБА_43 , ОСОБА_49 , ОСОБА_50 . Таким чином, показання самих підсудних про те, що вони саме з метою тренування прийшли в ліс 21.04.2012 року, ніякими іншими даними не спростовані, а наявність у них попереднього умислу та змови, іншими доказами по справі не підтверджено.

Крім того, органами досудового слідства зазначено, що ОСОБА_16 мав при собі один піротехнічний засіб петарду, який ним і був використаний при нападі на потерпілих. Однак в судовому засіданні було встановлено, що потерпілі ОСОБА_8 , ОСОБА_22 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 та ОСОБА_18 чули щонайменше два вибухи. Про наявність не менше ніж двох вибухів показали в судовому засіданні й свідки ОСОБА_28 та ОСОБА_51 . Крім того, згідно протоколу додаткового огляду місця події від 22.04.2012 року, було знайдено два піротехнічних засоби петарди. Наявність залишків саме двох піротехнічних засобів підтверджується висновками судово-балістичної експертизи. Таким чином, суд вважає, що ОСОБА_16 було використано саме два піротехнічних засоби петарди.

Що стосується висновків органів досудового слідства про наявність у ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 умислу саме на протиправне заподіяння смерті іншій людині, яке не було доведено до кінця з причин, які не залежать від волі підсудних, і, відповідно, кваліфікації їх дій за ч. 2 ст. 15, п. 1, 7, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, суд зазначає наступне.

Висновки органів досудового слідства в цій частині спростовуються як показаннями самих підсудних, так і показаннями потерпілих, які зазначали, що у нападників була реальна можливість їх вбити, однак нападники свої дії супроводжували вимогами до потерпілих про те, щоб останні пішли з лісу.

Так, в судовому засіданні встановлено, що після отримання потерпілим ОСОБА_6 удару, ОСОБА_15 наказав йому: «Йди», підсудні не переслідували потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_18 , хоча мали таку можливість, ОСОБА_15 , який наносив удари потерпілій ОСОБА_7 , сам припинив свої дії, сказав, щоб вона йшла та залишив її, ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 самостійно припинили наносити удари потерпілому ОСОБА_8 , спроб перевірити чи живий він не робили, обставин, які б говорили про те, що вони були вимушені припинити свої дії, не було. Крім того, локалізація, характер та спосіб нанесення мачете ударів потерпілим зверху вниз по тулубу, а не колючі удари в життєво важливі органи, також свідчить про відсутність у підсудних умислу на вбивство потерпілих.

За таких обставин суд вважає, що в судовому засіданні не знайшло свого підтвердження наявність у підсудних умислу на спричинення смерті іншій людині, який не був доведений до кінця з причин, які не залежали від їх волі, а вважає доведеним саме умисел підсудних ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 на вчинення хуліганських дій та спричинення потерпілим тілесних ушкоджень.

Тому, відповідно до вимог КПК України 1960 року, суд вважає можливим перекваліфікувати дії підсудних з ч. 2 ст.15, п.п.1,7,12 ч. 2 ст. 115 КК України на ч.4 ст. 296 і ч.1 ст.122 КК України.

Також суд дослідив версію підсудних ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 щодо непричетності їх до скоєння злочину.

Так, в судовому засіданні підсудний ОСОБА_15 та підсудний ОСОБА_17 показали, що 21.04.2012 року вони знаходилися за місцем мешкання останнього разом з ОСОБА_20 , ОСОБА_52 та ОСОБА_53 , де знаходилися з 22.00 години 21.04.2012 року по 01.30 годин 22.04.2012 року.

Про свою непричетність до скоєння злочину ОСОБА_15 також давав показання в ході проведення досудового слідства під час допитів 03.06.2012 року (т. 3, а.с. 129); 12.06.2012 року (т. 3, а.с. 195-196); 20.06.2012 року (т. 7, а.с. 4-8); 26.09.2012 року (т. 8, а.с. 29), а ОСОБА_17 під час допитів 02.06.2012 року (т. 3, а.с. 98); 20.06.2012 року (т. 7, а.с. 30-35); 26.09.2012 року (т. 8, а.с. 44).

В свою чергу, версію підсудних ОСОБА_15 та ОСОБА_17 про знаходження останніх в зазначений час за місцем мешкання ОСОБА_17 підтвердили й свідки ОСОБА_20 , ОСОБА_49 та ОСОБА_54 . Свідок ОСОБА_55 показав, що 21.04.2012 року біля 21.00-22.00 години ОСОБА_17 по телефону повідомив йому, що чекає у гості ОСОБА_15 з дівчиною. Свідок ОСОБА_48 суду показала, що 21.04.2012 року біля 21.00 години її син ОСОБА_15 та ОСОБА_20 пішли в гості до ОСОБА_17 , додому повернулися біля 02.00 години 22.04.2012 року.

Підсудний ОСОБА_16 в судовому засіданні показав, що 21.04.2012 року в період з 20.30 годин 21.04.2012 року та весь наступний день знаходився за місцем свого мешкання в с. Знаменівка.

Суд вважає, що вказана версія підсудних ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 не знайшла свого підтвердження в судовому засіданні, оскільки в ході проведення досудового слідства неодноразово змінювалися показання самих підсудних.

Також в судовому засіданні встановлено, що показання свідків, що підтверджують версію підсудних про непричетність їх до скоєння злочину, не носять будь-якого конкретного характеру, суперечать не тільки іншим доказам по справі, а й одне одному. Так, пам`ятаючи чітко про свої дії саме 21.04.2012 року, жодний із зазначених свідків не зміг пояснити чому запам`яталася саме ця дата. Незважаючи на показання ОСОБА_15 та ОСОБА_17 про те, що про зустріч між ними була домовленість за тиждень до вказаної події, свідок ОСОБА_56 суду повідомила, що чоловік сказав їй про це по телефону лише 21.04.2012 року коли вона була на стажуванні за місцем роботи. Свідок ОСОБА_20 повідомила, що зустріч з Шупарськими повинна була відбутися о 20.00 годині, вона запізнилася, а коли приїхала до ОСОБА_15 , той біля години ще займався своїми справами. Свідки ОСОБА_56 , ОСОБА_55 суду повідомили, що ОСОБА_17 збирався до поїздки на роботу на тиждень вранці 22.04.2012 року, але чекав в гості ОСОБА_15 та ОСОБА_20 , які запізнилися, щонайменше на 2 години. Підсудний ОСОБА_16 суду показав, що 21.04.2012 року після роботи вони з ОСОБА_15 заїхали до магазину «АТБ», де зробили покупки, після цього приїхали до ОСОБА_15 додому, де пили чай майже до 20.00 години, після чого він заїхав до магазину «АТБ», зробив покупки та поїхав до с. Знаменівка. Свідок ОСОБА_48 суду показала, що ОСОБА_15 разом з ОСОБА_16 приїхали до них додому, розвантажили інструменти, та ОСОБА_16 поїхав.

Суд вважає, що вказані показання будь-якими іншими доказами у справі не підтверджуються, не узгоджуються з іншими доказами та між собою, а тому критично відноситься до цих показань і розцінює їх наступним чином: щодо показань підсудних ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 - як до обраної ними позиції захисту; а до показань свідків ОСОБА_57 , ОСОБА_20 , ОСОБА_58 , ОСОБА_59 , як до способу захисту, в їх розумінні, близьких їм людей.

Суд, перевіряючи доводи підсудних в частині не законності іх затримання встановив наступне.

Згідно протоколів затримання: ОСОБА_17 був затриманий 02.06.2012 року о 22. 30 год. (т.3 а.с. 92-93), ОСОБА_16 03.06. 2012 року в 00.11 год. (т.3, а.с. 53-55) і ОСОБА_15 03.06.2012 року о 01.35 год. (т.3, а.с. 122-123).

Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання від 02.06.2012 року о 23.30 годині, потерпілий ОСОБА_6 під номером 2 впізнав особу, яка 21.04.2012 року у вечірній час питав у нього час. Під № 2 знаходився ОСОБА_16 (т. 3, а.с. 49). Оперативнорозшуковими заходами співробітників Новомосковського МВ ГУ МВС України в Дніпропетровській області було встановлено місце проживання ОСОБА_15 за адресою: АДРЕСА_1 . Отримавши постанову судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 травня 2012 року (т.3, а.с. 26), слідчий СВ Новомосковського МВ ГУ МВС України в Дніпропетровської області 02.06.2012 року в період з 15.40 годин до 17.30 години провів обшук за місцем проживання ОСОБА_15 , де були вилучені речові докази ( т.3 а.с. 27-33). Отримавши постанову судді від 25.05.2012 року (т.3, а.с. 37), слідчий СВ Новомосковського МВ ГУ МВС України в Дніпропетровської області 02.06.2012 року в період часу з 16.30 годин до 17.30 годин провів обшук за місцем проживання ОСОБА_20 у АДРЕСА_5 (т.3, а.с. 38), де були виявлені і вилучені речові доказі, в тому числі мачете. Отримавши постанову судді Новомосковського міськрайонного суду від 25.05.2012 року (т.3, а.с. 41), слідчий СВ Новомосковського МВ ГУ МВС України в Дніпропетровській області 02.06.2012 року в період часу з 15.20 годин до 17.30 годин провів обшук за місцем проживання ОСОБА_16 (т.3, а.с 42-45), де були виявлені та вилучені речові докази.

Оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що у органів досудового слідства були підстави для затримання ОСОБА_16 , ОСОБА_15 і ОСОБА_17 .

Відносно показань свідків ОСОБА_60 і ОСОБА_61 , які були допитані в судовому засіданні за клопотанням підсудного ОСОБА_15 , суд зазначає, що вказані свідки не були очевидцями злочину, і їх пояснення не мають доказового значення. Свідок ОСОБА_62 пояснив суду, що у 2012 році його зупили на вулиці працівники міліції і запитували, що він бачив в лісі. Він розповів, що бачив групу людей в камуфльованому одязі, які тренувались. Підсудного ОСОБА_15 він бачив в інтернеті, де у нього була сторінка, на фотографіях були інші особи, але зараз пройшов тривалий час, тому він все не пом`ятає. Свідок ОСОБА_63 суду пояснив, що він ніяких показань працівникам міліції у 2012 році не давав.

Таким чином, даючи остаточну оцінку доказам, які підтверджують вину підсудних ОСОБА_15 , ОСОБА_16 і ОСОБА_17 у вчиненні ними злочинів, передбачених ч. 4 ст. 296 і ч. 1 ст. 122 КК України, суд категорично встановив їх належність, допустимість, достовірність, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, для повного та правильного вирішення питань при ухваленні вироку.

Співставивши ознаки злочинів, передбачених ч. 4 ст. 296 і ч. 1 ст. 122 КК України, та встановлені судом ознаки злочинних діянь, вчинених підсудними, суд дійшов до висновку про те, що вони повністю відповідають один одному.

Вирішуючи питання про призначення виду та розміру покарання ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 відповідно до ст.ст. 50-52 КК України, обставин, які обтяжують та пом`якшують покарання суд не встановив.

В судовому засіданні були досліджені явки з повинною ОСОБА_15 (т. 3, а.с. 136) та ОСОБА_17 (т. 3, а.с. 99). Суд вважає, що оскільки від зазначених явок з повинною підсудні ОСОБА_15 та ОСОБА_17 в судовому засіданні відмовилися, вони були написані ними вже після їх затримання, вони не можуть бути визнані як обставини, які пом`якшують покарання.

Крім того, ОСОБА_15 відповідно до акту стаціонарної судово-психіатричної експертизи № 245 від 30.08.2012 року, ОСОБА_16 відповідно до акту стаціонарної судово-психіатричної експертизи № 244 від 30.08.2012 року, ОСОБА_17 відповідно до акту стаціонарної судово-психіатричної експертизи № 246 від 30.08.2012 року є особами осудними і такими, що підпадають під дію ч. 1 ст. 19 КК України (в редакції 1960 року) (т. 5, а.с. 213-216, 224-228, 236-239).

Також суд враховує, що ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 раніше не судимі. ОСОБА_15 та ОСОБА_17 за місцем мешкання, а ОСОБА_16 за місцем реєстрації характеризуються позитивно. ОСОБА_16 та ОСОБА_17 за місцем роботи характеризується позитивно і займалися суспільно-корисною працею. ОСОБА_16 є інвалідом 3-ї групи (т. 8, а.с. 16). ОСОБА_15 має на утриманні малолітню дитину.

Крім того, один із злочинів, скоєних всіма підсудними, відноситься до категорії тяжких, а інший середньої тяжкості. Всі потерпілі наполягали на призначенні підсудним суворого покарання.

Санкція ч. 1 ст. 122 КК України передбачає покарання у виді виправних робіт, обмеження волі та позбавлення волі. З урахуванням обставин скоєння злочину, думки потерпілих щодо покарання для підсудних, кількості та характеру нанесених потерпілим тілесних ушкоджень, суд вважає, що призначення покарання у виді виправних робіт та обмеження волі не будуть достатніми для виправлення ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , а призначення їм покарання у виді позбавлення волі буде необхідним і достатнім для їх виправлення та попередження вчинення ними нових злочинів. Санкція ч. 4 ст. 296 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі. Суд вважає, що ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 неможливо призначити мінімальне покарання, передбачене санкцією вказаної статті, оскільки це також не буде достатнім для їх виправлення. При цьому, міру покарання підсудним необхідно призначити з урахуванням найменш активної ролі ОСОБА_16 та найбільш активної та організуючої ролі ОСОБА_15 .

Крім того, суд не може не врахувати ступінь суспільної небезпечності вчинених злочинів та застосовуючи положення ст. 70 КК України, вважає доцільним призначаючи покарання за сукупністю злочинів, обрати принцип часткового складання призначених покарань.

Суд, вирішуючи питання про відшкодування шкоди потерпілим, бере до уваги положення п. п. 5, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна» № 3 від 31.03.1989 року (із змінами і доповненнями, внесеними Постановами Пленуму Верховного Суду України № 13 від 25.12.1992 року, № 12 від 03.12.1997 року), згідно з якими при розгляді цивільного позову в кримінальній справі з питань, не врегульованих КПК України, суд може керуватися відповідними нормами ЦПК України. Вирішуючи при ухваленні вироку питання про відшкодування шкоди, суд має керуватися відповідними нормами цивільного, трудового та іншого законодавства, які регулюють майнову відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам.

Згідно абз. 2 п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року (із змінами і доповненнями, внесеними Постановами Пленуму Верховного Суду України № 5 від 25.05.2001 року, № 1 від 27.02.2009 року), відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Судом був встановлений факт заподіяння підсудними моральних страждань потерпілим. При цьому судом було враховано тривалість моральних страждань потерпілими. Крім того, ними додаються значні зусилля для відновлення стану свого здоров`я. Таким чином, виходячи із засад справедливості, добросовісності та розумності, враховуючи, що розмір грошового відшкодування має бути співмірний із заподіяною шкодою, суд вважає позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди обґрунтованими та такими, що підлягають відповідно частковому і повному задоволенню, з урахуванням положень ч. 3 ст. 23 ЦК України

Потерпілим ОСОБА_8 був заявлений цивільний позов про стягнення солідарно з підсудних ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 матеріальної шкоди, яка полягає у придбанні медичних препаратів та лікуванні, на загальну суму 8525 грн. 14 коп. В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_8 підтримав свої позовні вимоги в цій частині та просив їх задовольнити. В підтвердження вимог потерпілого ОСОБА_8 в матеріалах справи є квитанції на придбання медичних препаратів та проведення лікування на загальну суму 7641 грн. 95 коп. Суд вважає, що оскільки вина підсудних знайшла своє підтвердження в судовому засіданні, в цій частині позов слід задовольнити в розмірі доведеної матеріальної шкоди.

Крім того, потерпілий ОСОБА_8 просив стягнути солідарно з підсудних ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 моральну шкоду в сумі 300 000 грн., яка полягає в тому, що він переніс сильний фізичний біль, сильне душевне хвилювання, втратив звичний ритм життя та соціальні зв`язки.

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема: у моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Суд вважає, що потерпілому ОСОБА_8 діями підсудних ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 дійсно була спричинена моральна шкода, яка полягає в тому, що він зазнав сильних фізичних та моральних страждань внаслідок здійснення відносно нього протиправних дій, у зв`язку з отриманими травмами тривалий час проходив лікування, продовжує його й на теперішній час. Однак при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди, суд вважає його відповідним 100 000 грн., що з огляду на співмірність із завданою шкодою буде справедливим і достатнім за даних умов.

Потерпілою ОСОБА_7 був заявлений цивільний позов про стягнення солідарно з підсудних ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 матеріальної шкоди, яка полягає у придбанні медичних препаратів та лікуванні, на загальну суму 1 702 грн. 51 коп. В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_7 підтримала свої позовні вимоги в цій частині та просила їх задовольнити. В підтвердження своїх вимог потерпіла надала квитанції на придбання медичних препаратів та проведення лікування на загальну суму 1702 грн. 51 коп. Суд вважає, що, оскільки вина підсудних знайшла своє підтвердження в судовому засіданні, в цій частині позов слід задовольнити в розмірі доведеної матеріальної шкоди.

Крім того, потерпіла ОСОБА_7 просила стягнути солідарно з підсудних ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 моральну шкоду в сумі 200000 грн., яка полягає в тому, що вона перенесла сильний фізичний біль, сильне душевне хвилювання, втратила звичний ритм життя та соціальні зв`язки.

Суд вважає, що потерпілій ОСОБА_7 діями підсудних ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 дійсно була спричинена моральна шкода, яка полягає в тому, що вона зазнала сильний фізичний біль, моральних страждань внаслідок здійснення відносно неї протиправних дій, тривалий час проходила та в теперішній час продовжує проходити лікування. Однак при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди, суд вважає його відповідним 70 000 грн., що з огляду на співмірність із завданою шкодою буде справедливим і достатнім за даних умов.

Потерпілим ОСОБА_6 був заявлений цивільний позов про стягнення солідарно з підсудних ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 матеріальної шкоди, яка полягає у придбанні медичних препаратів та лікуванні, на загальну суму 2027 грн. 42 коп. В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 підтримав свої позовні вимоги в цій частині та просив їх задовольнити. В підтвердження вимог потерпілого, в матеріалах справи є квитанції на придбання медичних препаратів та проведення лікування на загальну суму 2027 грн. 42 коп. Суд вважає, що оскільки вина підсудних знайшла своє підтвердження в судовому засіданні, в цій частині позов слід задовольнити в розмірі доведеної матеріальної шкоди.

Крім того, потерпілий ОСОБА_6 просив стягнути солідарно з підсудних ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 моральну шкоду в сумі 30 000 грн., яка полягає в тому, що він переніс сильний фізичний біль, сильне душевне хвилювання, втратив звичний ритм життя та соціальні зв`язки.

Суд вважає, що потерпілому ОСОБА_6 діями підсудних ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 дійсно була спричинена моральна шкода, яка полягає в тому, що він зазнав сильних фізичних та моральних страждань, тривалий час проходив лікування. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди, суд вважає, що позов в цій частині підлягає задоволенню у повному обсязі, що з огляду на співмірність із завданою шкодою буде справедливим і достатнім за даних умов.

Крім того, оскільки підсудні ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 під час досудового слідства та судового розгляду перебували під вартою, на підставі ст. 72 КК України необхідно зарахувати строк їх попереднього ув`язнення в строк призначеного покарання.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 81 КПК України (в редакції 1960 року).

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України в редакції 1960 року, ст.ст. 1166, 1167 ЦК України, суд, -

з а с у д и в:
ОСОБА_15 визнати винним у скоєнні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 4 ст. 296 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 1 ст. 122 КК України у виді 3 років позбавлення волі,

- за ч. 4 ст. 296 КК України у виді 6 років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань остаточно призначити ОСОБА_15 покарання у виді 6 років 5 місяців позбавлення волі.

Зарахувати в строк призначеного ОСОБА_15 покарання строк знаходження його під вартою з 03.06.2012 року по 19.04.2016 року включно, та на підставі ч. 5 ст. 72 КК України, зарахувати в строк покарання строк його попереднього ув`язнення із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі: з 03.06.2012 року по 19.04.2016 року включно, тобто 3 роки 10 місяців 17 днів попереднього ув`язнення зарахувати як 7 років 9 місяців 4 дні позбавлення волі. У зв`язку з фактичним відбуттям призначеного покарання, звільнити ОСОБА_15 від відбування призначеного йому покарання.

Обраний ОСОБА_15 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою - скасувати, звільнивши його з-під варти в залі суду.

ОСОБА_16 визнати винним у скоєнні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 4 ст. 296 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 1 ст. 122 КК України у виді 2 років позбавлення волі,

- за ч. 4 ст. 296 КК України у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань остаточно призначити ОСОБА_16 покарання у виді 5 років 2 місяців позбавлення волі.

Зарахувати в строк призначеного ОСОБА_16 покарання строк знаходження його під вартою з 03.06.2012 року по 19.04.2016 року включно, та на підставі ч. 5 ст. 72 КК України, зарахувати в строк покарання строк його попереднього ув`язнення із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі: з 03.06.2012 року по 19.04.2016 року включно, тобто 3 роки 10 місяців 17 днів попереднього ув`язнення зарахувати як 7 років 9 місяців 4 дні позбавлення волі. У зв`язку з фактичним відбуттям призначеного покарання, звільнити ОСОБА_16 від відбування призначеного йому покарання.

Обраний ОСОБА_16 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою - скасувати, звільнивши його з-під варти в залі суду.

ОСОБА_17 визнати винним у скоєнні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 4 ст. 296 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 1 ст. 122 КК України у виді 3 років позбавлення волі;

- за ч. 4 ст. 296 КК України у виді 5 років 2 місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань остаточно призначити ОСОБА_17 покарання у виді 5 років 10 місяців позбавлення волі.

Зарахувати в строк призначеного ОСОБА_17 покарання строк знаходження його під вартою з 02.06.2012 року по 19.04.2016 року включно, та на підставі ч. 5 ст. 72 КК України, зарахувати в строк покарання строк його попереднього ув`язнення із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі: з 02.06.2012 року по 19.04.2016 року включно, тобто 3 роки 10 місяців 18 днів попереднього ув`язнення зарахувати як 7 років 9 місяців 5 днів позбавлення волі. У зв`язку з фактичним відбуттям призначеного покарання, звільнити ОСОБА_17 від відбування призначеного йому покарання.

Обраний ОСОБА_17 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою скасувати, звільнивши його з-під варти в залі суду.

Речові докази по справі у вигляді: слідів пальців рук, вилучених 22.04.2012 року при огляді місця злочину, які зберігаються в матеріалах справи (т. 4, а.с. 250), зберігати в матеріалах справи.

Речові докази по справі у вигляді: куртки та спортивних штанів, що належать ОСОБА_6 ; шкіряної куртки, що належить ОСОБА_7 ; спортивної куртки, спортивних штанів, футболки, пари шкарпеток, спортивної кофти, футболки чорного кольору, спортивних штанів, що належать ОСОБА_7 ; поліетиленового пакету; зразків крові потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , що містяться в трьох паперових пакетах; змивів, зразків листя, що містяться в трьох паперових пакетах, переданих до камеру схову речових доказів Новомосковського МВ (з обслуговування м. Новомосковська та Новомосковського району) УМВС України в Дніпропетровській області (т. 6, а.с. 205, 206) - знищити.

Речові докази у справі у вигляді: фрагментів петард, вилучених 22.04.2012 року під час проведення огляду місця злочину, переданих на зберігання до камери схову речових доказів Новомосковського МВ (з обслуговування м. Новомосковська та Новомосковського району) УМВС України в Дніпропетровській області (т. 6, а.с. 215), - знищити.

Речовий доказ - фрагмент паралонового утеплювача сірого кольору, вилученого 22.04.2012 року під час проведення огляду місця злочину, переданого на зберігання до камери схову речових доказів Новомосковського МВ (з обслуговування м. Новомосковська та Новомосковського району) УМВС України в Дніпропетровській області (т. 6, а.с. 217), - знищити.

Речовий доказ - ДВД-диск з відеозаписом допиту підозрюваного ОСОБА_15 від 05.06.2012 року, долученого до матеріалів кримінальної справи (т. 3, а.с. 145-146), - зберігати в матеріалах справи.

Речовий доказ - ДВД-диск з відеозаписом допиту підозрюваного ОСОБА_17 від 04.06.2012 року, долученого до матеріалів кримінальної справи (т. 3, а.с. 110-111), - зберігати в матеріалах справи.

Речовий доказ - ДВД-диск з відеозаписом допиту підозрюваного ОСОБА_16 від 03.06.2012 року, долученого до матеріалів кримінальної справи (т. 3, а.с. 69-70), - зберігати в матеріалах справи.

Речовий доказ - ДВД-диск з відеозаписом відтворення обстановки та обставин подій з участю ОСОБА_16 від 04.06.2012 року, долученого до матеріалів кримінальної справи (т. 3, а.с. 82-83), - зберігати в матеріалах справи.

Два ДВД-диски з інформацією щодо вхідних та вихідних дзвінків, текстових повідомлень абонентів мобільного зв`язку операторів «МТС» та «КиївСтар» (т. 10, а.с. 101-102) зберігати в матеріалах справи.

Мобільний телефон «Самсунг С 160», що належить ОСОБА_8 , переданий на зберігання останньому (т. 2, а.с. 42), - залишити у потерпілого ОСОБА_8 .

Мобільний телефон «Самсунг GT - S 5233 T», що належить ОСОБА_9 , переданий на зберігання останній (т. 2, а.с. 96), - залишити у потерпілої ОСОБА_9 .

Рушницю гладкоствольну двоствольну мисливську моделі «ТОЗ-63» серії НОМЕР_6 , 1971 року випуску, 16 калібру; рушницю гладкоствольну мисливську моделі «Browning Auto 5» № НОМЕР_7 , 12 калібру; револьвер «KORA BRNO» № НОМЕР_3 , калібру 4 мм; газобалонний пневматичний пістолет моделі «С31» № НОМЕР_4 , калібру 4.5 мм, передані до камери зберігання речових доказів Новомосковського МВ (з обслуговування м. Новомосковська та Новомосковського району) ГУМВС України в Дніпропетровській області (т. 6, а.с. 27; т. 6, а.с. 59; т. 6, а.с. 75), - конфіскувати в дохід держави.

Мачете середньо американського типу; три гільзи калібру 4 мм.; сім патронів та одна стріляна гільза, калібру 7.92 мм; складний ніж з фіксатором, загальною довжиною 204 мм; туристичний ніж «Фаворит», загальною довжиною 280 мм; 18 патронів 16 калібру; 13 патронів 12 калібру; 9 стріляних гільз; спортивну сумку; ніж, загальною довжиною 256 мм; вісім тренувальних ножів; садовий ніж, загальною довжиною 197 мм; бойовий ніж, загальною довжиною 271 мм; фрагменти ґрунту; арбалет та сім стріл; кофту; гранітний камінь; кухонний ніж у чохлі; чохол з пилою, сокирою та ножем; файл з 2 папірцями, формату А-4 з написами; цвяхи довжиною 2.5 мм; петарду; протигаз з металевим фільтром; дві маски з прорізами для очей та рота; дві пари рукавичок; шапку з прорізами для очей та рота; фрагмент брезенту; сокиру; саперну лопату в чохлі; 6 фрагментів палиць; 6 чохлів; 9 алюмінієвих трубок; два гіпсові зліпки низу взуття, передані до камери схову речових доказів Новомосковського МВ (з обслуговування м. Новомосковська та Новомосковського району) ГУМВС України в Дніпропетровській області (т. 6, а.с. 44; т. 6, а.с. 59; т. 6, а.с. 91; т. 6, а.с. 108; т. 6, а.с. 124, т. 6, а.с. 149; т. 6, а.с. 168; т. 6, а.с. 205, т. 6, а.с. 210, т. 6, а.с. 220; т. 6, а.с. 224; т. 6, а.с. 228, т. 6, а.с. 230; т. 6, а.с. 233, т. 6, а.с. 243, т. 6, а.с. 245), - знищити.

Системний блок; юсб-накопичувач «Тошиба»; 4 СД-диски; дві фотографії; губку для взуття; чохол від мобільного телефону; два блиски для губ; СД-диски; ніж, загальною довжиною 380 мм; ніж загальною довжиною 500 мм, передані до камери схову речових доказів Новомосковського МВ (з обслуговування м. Новомосковська та Новомосковського району) ГУМВС України в Дніпропетровській області (т. 6, а.с. 185; т. 6, а.с. 205), - повернути ОСОБА_20

ДВД-диск; 6 ДВД-дисків з записами фільмів, обкладинку для документів; кобуру для пістолету; записник; мобільний телефон «Нокія 6233»; сім-карту мобільного оператора «МТС», два ліхтарики; спортивну сумку; камуфльовані брюки; дві пари руковичок; саперну лопату; кофту спортивну з капюшоном зеленого кольору; спортивну кофту чорного кольору з капюшоном; куртку камуфльовану; спортивну кофту чорного кольору; спортивну кофту синього кольору з капюшоном; два шкіряних пояси; 7 ДВД-дисків; три папки з юридичною документацією, передані до камери схову речових доказів Новомосковського МВ (з обслуговування м. Новомосковська та Новомосковського району) ГУМВС України в Дніпропетровській області (т. 6, а.с. 210; т. 6, а.с. 213; т. 6, а.с. 228, т. 6, а.с. 239), - повернути ОСОБА_16 .

Мобільний телефон «Нокія 1110 І»; сім-карту мобільного оператора «КиївСтар»; мобільний телефон «Нокія Х1-01»; сім-карту мобільного оператора «КиївСтар»; сім-карту мобільного оператора «МТС»; 85 СД-дисків; нетбук «Самсунг» моделі NP N 127 LA01UA № SN:ZQLA93LZ400248D; шнур живлення; юсб-накопичувач; юсб-накопичувач «TOSHIBA» № 1202BB1440L2NMK; юсб-накопичувач «Kingston» № С-4369-307; карта пам`яті 32 мб; карта пам`яті 32 мб «Cenon»; жорсткий диск 320 гб № ; сумку чорного кольору, передані на зберігання ОСОБА_64 (т. 6, а.с. 220) - залишити у останньої.

Рюкзак зеленого кольору; спортивну сумку синього кольору; рюкзак зеленого та чорного кольору; рюкзак чорно-блакитного кольору; дві пари камуфльованих шортів; камуфльовані брюки; футболку; безрукавку синього кольору; комбінезон; куртку камуфльовану; камуфльовану комбіновану куртку; камуфльований комбінований плащ; камуфльовану комбіновану куртку з капюшоном, передані до камери схову речових доказів Новомосковського МВ (з обслуговування м. Новомосковська та Новомосковського району) ГУМВС України в Дніпропетровській області (т. 6, а.с. 226; т. 6, а.с. 230; т. 6, а.с. 236) - повернути ОСОБА_15

Цивільні позови ОСОБА_8 і ОСОБА_7 задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 на користь ОСОБА_8 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 7 641 грн. 95 коп. (сім тисяч шістсот сорок одна гривня 95 коп.), та в рахунок відшкодування моральної шкоди 100 000 грн. (сто тисяч гривень).

Стягнути солідарно з ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 на користь ОСОБА_7 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 1 702 грн. 51 коп.(одна тисяча сімсот дві гривні 51 коп.), та в рахунок відшкодування моральної шкоди 70 000 грн.( сімдесят тисяч гривень).

Цивільний позов ОСОБА_6 задовольнити повністю.

Стягнути солідарно з ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 на користь ОСОБА_6 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 2 027 грн. 42 коп. ( дві тисячі двадцять сім гривень 42 коп.), та в рахунок відшкодування моральної шкоди 30 000 грн. (тридцять тисяч гривень).

Вирок може бути оскаржений в Апеляційний суд Дніпропетровської області через Новомосковський міськрайонний суд протягом 15 діб з моменту його проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1
Судді:
ОСОБА_2
ОСОБА_3