Дата документу Справа № 311/125/16-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ

Єдиний унікальний № 311/125/16-к Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/778/754/16 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ч. 3 ст. 185 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 квітня 2016 року м. Запоріжжя
Судова колегія з кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань апеляційного суду Запорізької області в місті Запоріжжі кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Василівського районного суду Запорізької області від 10 лютого 2016 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Косівцево Новомиколаївського району Запорізької області, українця, громадянина України, маючого неповну середню освіту, не працюючого, не одруженого, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не маючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , не маючого постійного місця проживання, раніше судимого:

1) 4 червня 2010 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч.ч. 2, 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільненого з випробуванням з іспитовим строком 2 роки;

2) 27 січня 2011 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч.ч. 2, 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі Звільненого 7 квітня 2014 року умовно-достроково на невідбутий строк 1 місяць 14 днів,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та засуджено до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі.

Строк відбування покарання відраховано з 30 листопада 2015 року.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишено у вигляді тримання під вартою.

Стягнуто на користь держави витрати на проведення експертиз сумі 859,32 грн.

Вирішено долю речових доказів, -

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком суду першої інстанції, ОСОБА_7 визнано винним у тому, що він, 28 червня 2015 року приблизно 22 години 30 хвилин у с. Приморське Василівського району Запорізької області, знаходячись на території садового товариства «Електровозник-2», діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, переліз через металеву огорожу дачної ділянки АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_8 , де, перебуваючи на території вказаної ділянки, підійшовши до господарської будівлі, шляхом підбору ключа від замку дверей, проник до приміщення, звідки таємно, повторно, викрав перфоратор «Stern RH-26G» вартістю 1156,95 грн., кутову шліфувальну машинку «Stern AG125D» вартістю 291,82 грн. та електролобзик «Фіолент ПМ4-700Э», вартістю 1230,37 грн., якими у подальшому розпорядився на власний розсуд, тим самим заподіяв потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 2679,14 грн.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 , не оскаржуючи вирок суду в частині кваліфікації його дій і доведеності вини, вважає що призначене йому покарання не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та його особі, є надто суворим. Зазначає, що судом першої інстанції не в повній мірі дана оцінка пом`якшуючим покарання обставинам, таким як: повне визнання вини, активне сприяння розкриттю злочину, щиросердечне каяття, характеристиці за місцем проживання, відсутності цивільного позову у справі. Суд не врахував, що він перебуває під вартою з 30 листопада 2015 року, внаслідок чого, як він вважає, суд не виконав вимоги щодо індивідуалізації покарання. Крім того вказує на те, що при призначенні покарання судом першої інстанції не застосовано вимоги ч. 5 ст. 72 КК України та не зараховано у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Просить вирок суду змінити та призначити йому покарання не пов`язане із позбавленням волі із застосуванням ст. 75 КК України та застосувати положення ч. 5 ст. 72 КК України.

Заслухавши доповідь судді по справі, обвинуваченого ОСОБА_7 , який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, розглянувши матеріали справи та дослідивши посилання, що наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину, за обставин, викладених у вироку, а також висновки суду про юридичну кваліфікацію дій обвинуваченого за ч. 3 ст. 185 КК України, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджені наявними у справі доказами, які досліджувались за згодою усіх учасників провадження, у тому числі ОСОБА_7 в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України.

У відповідності до ст. 65 КК України суд призначає покарання в межах, встановлених в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК України, яка передбачає відповідальність за скоєний злочин, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу винного, обставини пом`якшуючи та обтяжуючі покарання. Особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, повинно бути призначено покарання, необхідне та достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

Як вбачається з мотивувальної частини вироку, суд, призначаючи ОСОБА_7 покарання, виконав вимоги ст. 65 КК України, а саме: врахував, що ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, яке віднеситься до тяжких злочинів, за місцем проживання характеризується задовільно, раніше судимий. Обставинами, що пом`якшують покарання суд врахував щире каяття обвинуваченого та активне сприяння розкриттю злочину. Також судом встановлено та враховано в якості обставини, яка обтяжує покарання рецидив вчинених ОСОБА_7 злочинів.

Відсутність цивільного позову, на що як на одну з підстав для зміни вироку зазначає в апеляційній скарзі обвинувачений, як вбачається з матеріалів провадження, не пов`язана із відшкодуванням шкоди потерпілому (а.с. 16).

Суд першої інстанції, дійшовши обґрунтованого висновку про неможливість виправлення та перевиховання обвинуваченого без його ізоляції від суспільства, призначив ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі строком на три роки, яке є мінімальним покаранням, передбаченим санкцією ч. 3 ст. 185 КК України для даного виду покарання.

Судова колегія вважає, що покарання, призначене ОСОБА_7 відповідає тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення та даним про його особу і підстави для призначення покарання із застосуванням ст.ст. 69, 75 КК України відсутні.

З урахуванням наведеного колегія суддів не вбачає підстав для зміни вироку в частині виду та розміру призначеного покарання за доводами апеляційної скарги.

Разом з тим як вбачається з вироку, суд першої інстанції при призначенні покарання, дійсно не зарахував обвинуваченому ОСОБА_7 у відповідності до вимог ч. 5 ст. 72 КК України у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення.

За таких обставин колегія суддів вважає за необхідне у відповідності до вимог ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_7 у строк призначеного йому покарання строк попереднього ув`язнення з 30 листопада 2015 року по 21 квітня 2016 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

На підстав зазначеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 413, 418, 420 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Василівського районного суду м. Запоріжжя від 10 лютого 2016 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін.

У відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_7 у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 30 листопада 2015 року по 21 квітня 2016 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту оголошення.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана протягом трьох місяців з дня її оголошення безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, а засудженим, який утримується під вартою - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4