Справа № 148/1441/16-к
Провадження №11-сс/772/345/2016
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 вересня 2016 року м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області
в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
зі секретарем: ОСОБА_5
з участю прокурора: ОСОБА_6
розглянув «29» вересня 2016 року у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці клопотання слідчого СВ Тульчинського ВП Немирівського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_7 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000399 за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Тульчинського районного суду Вінницької області від 16 вересня 2016 року, -
В с т а н о в и в:
Ухвалою Тульчинського районного суду Вінницької області від 16 вересня 2016 року в задоволенні клопотання слідчого СВ Тульчинського ВП Немирівського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_7 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000399 повернуто прокурору.
Як вбачається з ухвали суду , слідчий СВ Тульчинського ВП Немирівського ВП ГУНП у Вінницькій області лейтенант поліції ОСОБА_7 звернувся із клопотанням до Тульчинського районного суду Вінницької області, про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000399, розпочатому 11 липня 2016 року за ознаками злочину, передбаченого ст.246 КК України.
Клопотання мотивоване тим, що 10.07.2016 року при розгляді повідомлення депутата Тульчинської міської ради ОСОБА_8 було затримано та вилучено автомобіль «ЗІЛ 131», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_9 , завантажений лісопродукцією, що знаходилась в кузові автомобіля. Постановою слідчого лісопродукцію визнано речовим доказом та приєднано до матеріалів справи.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 22 колоди лісопродукції містять на собі сліди вчиненого злочину, на підставі яких можливо встановити наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження щодо встановлення вартості лісоматеріалу, встановлення його сортності та походження.
Окрім цього, слідчий та прокурор вважають, що оглянуті при огляді місця події 13.07.2016 року 22 колоди лісопродукції, які вилучені, підпадають під ознаки тимчасово вилучено майна на яке відповідно до ч.2 ст.170 КПК України 2012 року накладається арешт, тому слідчий звернувся із клопотанням про накладення арешту на нього.
В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_6 ставить питання про скасування ухвали слідчого судді Тульчинського районного суду Вінницької області від 16.09.2016 року про відмову в задоволенні клопотання слідчого про накладеня арешту на 22 колоди лісопродукції, в зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.
Постановити нову ухвалу, якою накласти арешт на 22 колоди лісопродукції по 3 м кожна, заборонити особам, у володінні яких вона перебуває, розпоряджатися та використовувати її.
Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі в повному обсязі, вважає ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляція прокурора підлягає до задоволення.
Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами в справі є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.
Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.
В силу ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
Відповідно ч.2 ст.170 КПК України слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій ст.167 цього Кодексу.
Згідно з ч. 4 ст. 170 КПК України заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх не застосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.
З матеріалів судового провадження вбачається, що 22 колоди лісопродукції , які були вилучені з кузова автомобіля «ЗІЛ-131» під керуванням водія ОСОБА_9 містять на собі сліди вчиненого злочину, на підставі яких можливо встановити наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження, щодо встановлення вартості лісоматеріалу, встановлення його походження, тобто визнані речовими доказами по справі. Крім того, за їх наявності можливе проведення по праві ряду належних експертиз.

Апеляційний суд вважає, що у відповідності до кримінально процесуального закону України слідчий суддя при розгляді клопотання слідчого, передчасно дійшов висновку про відмову в задоволенні клопотання слідчого про арешт майна та не обґрунтував прийняте рішення.
Так, до клопотання слідчого додані докази, а саме протокол огляду місця події від 10.0-7.2016 року, яким встановлено , що об`єктом огляду являється автомобіль марки ЗІЛ- 131, д.н.з. НОМЕР_1 та на кузові автомобіля розміщено 22 колоди лісопродукції, на яких відсутні бірки. Слідчий своєчасно звернувся з клопотанням до слідчого судді про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, яке є речовими доказами по кримінальному провадженню, тобто в межах строку, передбаченого КПК України. Слідчий суддя, розглянув клопотання слідчого про арешт майна, не дав належної правової оцінки цим обставинам, що є неприпустимим.
Згідно ст.. 173 КПК України у разі задоволення клопотання, застосовується найменш обтяжливий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірно обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
В той же час, суд дійшов висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню в накладенні арешту на майно у вигляді встановлення заборони відчужувати та розпоряджатися 22 колодами лісопродукції по 3 м кожна.
Таким чином, суд при розгляді апеляційної скарги прокурора вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, ухвала слідчого судді про відмову в задоволенні клопотання слідчого про арешт майна скасуванню і ухвалює нове судове рішення про задоволення клопотання слідчого про арешт майна.
На підставі викладеного, керуючись ст. 405, 407, 419, 422 Кримінально - процесуального кодексу України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу у кримінальному провадженні ОСОБА_6 задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Тульчинського районного суду Вінницької області від 16.09.2016 року, щодо відмови у задоволені клопотання слідчого про арешт майна скасувати.
Клопотання слідчого СВ Тульчинського ВП Немирівського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_7 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000399 задовольнити.
Накласти арешт на 22 колоди лісопродукції довжиною по 3 метри кожна, заборонивши особам, у володінні яких вона перебуває розпоряджатися останньою та використовувати її.

Ухвала остаточна та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3