дата документу :15.08.2016
Справа № 1-в/359/1034/2016
У Х В А Л А
Іменем України

15.08.2016р. Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3
засудженого ОСОБА_4
представника БВК № 119 ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Бориспіль в режимі відеоконференції матеріали клопотання захисника ОСОБА_6 , поданого в інтересах ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 20.03.2012р. за ст.121 ч.2 КК України до 8 років позбавлення волі, Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 19.02.2016р. в строк відбування покарання зараховано час попереднього ув`язнення з 10.09.2011р. по 12.09.2012р. з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, та клопотання адміністрації Бориспільської виправної колонії № 119 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,
УСТАНОВИВ:
Згідно вищевказаного вироку засуджений ОСОБА_4 відбуває покарання в виді позбавлення волі в Бориспільській ВК №119.

Захисник засудженого та адміністрація БВК № 119 звернулись до суду із клопотаннями про застосування щодо засудженого ОСОБА_4 умовно-дострокового звільнення від покарання, посилаючись на те, що ОСОБА_4 за час відбуття покарання неодноразово заохочувався, працевлаштований, дотримується встановлених правил поведінки та розпорядку дня, характеризується позитивно та відбув 2/3 призначеного покарання, а тому довів своє виправлення та заслуговує на умовно-дострокове звільнення.

В судове засідання захисник не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в своїй письмовій заяві клопотання підтримує та просить проводити розгляд справи у його відсутність.

Представник адміністрації БВК № 119 в судовому засіданні також клопотання підтримав.

Засуджений проти застосування щодо нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання не заперечує.

Суд, заслухавши учасників судового розгляду та думку прокурора, який вважає, що клопотання задоволенню не підлягають, дослідивши матеріали клопотань та особової справи в їх сукупності, вважає, що у задоволенні даних клопотань слід відмовити з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів особової справи, засуджений ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем відбуття покарання в Бориспільській виправній колонії № 119 характеризується позитивно, за сумлінну поведінку та ставлення до праці має 3 заохочення, що були застосовані 30.10.2015р., 08.02.2016р. та 18.05.2016р., працевлаштований.

Перебуваючи в Білоцерківський виправній колонії № 35, засуджений ОСОБА_4 08.02.2012р. допустив злісне порушення режиму утримання (зберігав та приховував в особистих речах мобільний телефон), за що мав 1 стягнення, що погашено в установленому законом порядку.

Крім того, 20.01.2014р. засуджений ОСОБА_4 за місцем відбуття покарання в Бориспільській виправній колонії № 119 допустив ще 1 порушення режиму утримання, а саме зберігав особисті речі під особистим спальним місцем, що обмежилось проведенням з ним профілактичної бесіди.

Вищенаведене підтверджується даними постанови від 08.02.2012р. про поміщення засудженого в карцер та довідки по рапорту № 36/32 (а.с.49,97 особової справи засудженого), постанов про заохочення засудженого (а.с.107, 112,115 матеріалів особової справи засудженого), а також даними характеристики від 26.07.2016р. на засудженого та довідки про стягнення та заохочення (а.с.121-122).

За правилом положень ст.81 КК України до осіб, що відбувають покарання, в т.ч. у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, і після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.

Як вбачається з матеріалів справи, засуджений ОСОБА_4 за місцем відбуття покарання хоч і характеризується позитивно, але раніше протягом 3-х років з 2012р. по 2015р. допускав порушення режиму утримання, одне з яких є злісним (а.с.49,97 особової справи засудженого), а наявні у засудженого заохочення мали місце лише протягом 6 місяців, які передували виникненню у нього права на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Тому, враховуючи вищенаведені обставини, а також приймаючи до уваги тяжкість злочину, значний термін покарання, що залишився не відбутим, а також ту обставину, що заохочення мали місце протягом незначного терміну в межах 8-ми річного призначеного покарання у виді позбавлення волі, суд дійшов висновку, що на момент прийняття даного судового рішення неможливо однозначно зробити висновок про те, що засуджений ОСОБА_4 своєю поведінкою довів своє виправлення, враховуючи також, що у вересні 2015 року останній, за характеристикою від 14.09.2016р. (а.с.103 матеріалів особової справи), ще не став на шлях виправлення, а тому на даний час до останнього не можливо застосувати умовно-дострокове звільнення від відбуття покарання, і з цих підстав, в задоволенні поданих клопотань слід відмовити.

Керуючись ст.81 КК України, ст.ст.537,539 КПК України,

суд

УХВАЛИВ :
В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 , поданого в інтересах ОСОБА_4 та клопотання адміністрації Бориспільської виправної колонії № 119 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційний суд Київської області через Бориспільський міськрайсуд протягом 7 днів з дня оголошення.

Суддя ОСОБА_1