Апеляційний суд Рівненської області
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
31 травня 2016 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:
головуючого-судді - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю: секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у кримінальному провадження № 0000266 щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого за ч.5 ст.191, ч.3 ст. 357, ч.1 ст.358 КК України, на ухвалу Рівненського районного суду Рівненської області від 13 квітня 2016 року, ?
В С Т А Н О В И Л А:
Цією ухвалою обвинувальний акт із додатками у кримінальному провадженні №0000266 щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.5 ст.191, ч.3 ст. 357, ч.1 ст.358 КК України, повернуто прокурору ОСОБА_5 .
У поданій апеляційній скарзі прокурор покликається на незаконність ухвали суду першої інстанції. Вказує, що під час підготовчого судового засідання суд вийшов за межі своїх повноважень, передбачених главою 27 КПК України Підготовче судове засідання та дав даною ухвалою оцінку певним обставинам кримінального провадження без дослідження їх під час судового розгляду. В обвинувальному акті зазначаються тільки ті відомості, необхідність зазначення яких прямо вказана в ст. 291 КПК України. Доводити обвинувачення, зокрема, час, місце, спосіб вчинення злочину повинен прокурор під час судового розгляду зазначеного кримінального провадження шляхом подання для дослідження у судовому засіданні доказів. Зазначає, що у зв`язку з тим, що у кримінальному провадженні станом на дату затвердження та направлення обвинувального акту до суду жодна особа не була залучена та допущена до участі у кримінальному провадженні як потерпіла, відомості про потерпілих та їх представників в обвинувальному акті не зазначались. Просить ухвалу Рівненського районного суду Рівненської області від 13 квітня 2016 року скасувати, ухвалити нову ухвалу, якою призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта. Позовну заяву в інтересах держави в особі Державного підприємства Харківцукорзбут до ОСОБА_6 про стягнення 3143165 грн. шкоди, завданої в результаті вчинення злочину, подану прокурором з обвинувальним актом у даному кримінальному провадженні від 05 листопада 2014 року № 04/2/5-1187 вих-14, повернути прокурору та не розглядати разом з обвинувальним актом.
Захисник ОСОБА_8 в запереченнях на апеляційну скаргу вказує, що суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про повернення обвинувального акта прокурору, діяв у межах повноважень, на підставі та у спосіб, що передбачені процесуальним законодавством, а доводи апеляційної скарги є надуманими та необґрунтованими. Просить ухвалу Рівненського районного суду Рівненської області від 13 квітня 2016 року залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора ? без задоволення. Дані заперечення підтримує і обвинувачений ОСОБА_6 .
Заслухавши суддю-доповідача, доводи прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, думку обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 , які заперечили проти задоволення апеляційної скарги прокурора та просили ухвалу суду залишити без змін, перевіривши дані обвинувального акта щодо ОСОБА_9 й доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню.
Згідно вимог ч.1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

За змістом положень ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває особі обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.
Для формулювання обвинувачення необхідно встановити всі елементи складу кримінального правопорушення (суб`єкт, об`єкт, суб`єктивна та об`єктивна сторона) та викласти зазначене у відповідному процесуальному документі.
Відповідно до вимог ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); прізвище, ім`я, по батькові та займану посаду слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); дату та місце його складення і затвердження.
Зазначений перелік вимог до обвинувального акта є вичерпним.
Однак, даної норми закону слідчим, прокурором по кримінальному провадженню не дотримано, обвинувальний акт щодо ОСОБА_6 не містить сформульованого, з урахуванням положень ст. 91 КПК України, обвинувачення щодо інкримінованих злочинів, а викладені лише встановлені прокурором фактичні обставини кримінальних правопорушень, що, правильно вказує суд першої інстанції, утруднює належну кваліфікацію таких дій та визначення їх відповідності кримінальному закону.
При цьому судова колегія вважає, що зазначена в ухвалі обставина відсутність формулювання обвинувачення як окремо визначеного елементу обвинувального акту, передбаченого п.5 ч.2 ст. 291 КПК України, яка слугувала підставою для повернення обвинувального акту викладена послідовно, з чітким роз`ясненням норм діючого законодавства та конкретним посиланням на практику Європейського суду.
Крім того, колегія суддів вважає обгрунтованими посилання в ухвалі суду першої інстанції на відсутність в обвинувальному акті даних про наявність потерпілого у справі та представника цивільного позивача, що являється порушенням вимог, передбачених ст. 291 КПК України і перешкодою для призначення кримінального провадження до судового розгляду.
Покликання прокурора на те, що суд першої інстанції вийшов за межі розгляду питань, які вирішуються судом у підготовчому судовому засіданні, є необгрунтованими і не заслуговують на увагу, оскільки невідповідність обвинувального акта вимогам ст. 291 КПК України є суттєвою та являється перешкодою для призначення кримінального провадження до судового розгляду, так як, в подальшому, через вказані суттєві недоліки не надасть можливість повно та всебічно розглянути справу по суті і прийняти законне та обгрунтоване судове рішення, оскільки вказані недоліки не можуть бути усунуті в процесі судового розгляду кримінального провадження.
Таким чином, доводи прокурора, що обвинувальний акт відповідає вимогам ст.291 КПК України є безпідставними, та спростовуються змістом обвинувального акта.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд вірно прийшов до висновку про невідповідність обвинувального акта вимогам ст. 291 КПК України та прийняв законне і обгунтоване рішення про його повернення прокурору відповідно до вимог п.3 ч. 3 ст. 314 КПК України, підстав для скасування якого не вбачається.
Керуючись ст. ст. 405, 407 КПК України, колегія суддів, ?
У Х В А Л И Л А:
Ухвалу Рівненського районного суду Рівненської області від 13 квітня 2016 року про повернення обвинувального акта із додатками у кримінальному провадженні №0000266 по обвинуваченню ОСОБА_6 за ч.5 ст.191, ч.3 ст. 357, ч.1 ст.358 КК України прокурору ОСОБА_5 залишити без зміни, а апеляційну скаргу прокурора ? без задоволення.

С У Д Д І :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3