УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
7 липня 2016 року м. Хмельницький
Згідно ч. 2 ст. 9 КПК України зазначено, що прокурор, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті що виправдовують підозрюваного, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень. Ст. 91 КПК України встановлено обставини, які підлягають доказуванню, а ст. 92 даного кодексу обов`язок доказування покладається на слідчого, прокурора. На виконання даних вимог сторона обвинувачення в силу ст. 93 КПК України здійснює збирання доказів. Згідно вимог ст. 110 КПК України вказано, що мотивувальна частина повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставою для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України.
Відповідно до оскаржуваної постанови було встановлено, що на підставі ухвали слідчого судді від 21.07.2015 року було внесено відомості до ЄРДР про те, що ОСОБА_6 примушував ОСОБА_4 до виконання цивільно-правових зобов`язань, а саме повернути згідно розписки отримані грошові кошти при цьому погрожуючи фізичною розправою.
Слідчим в постанові зазначено, що «з наявних матеріалів стало відомо, що ОСОБА_4 заборгувала згідно боргової розписки, яку написала власноруч 250 тисяч гривень ОСОБА_6 , так як дана справа має цивільно-правовий характер та триває розгляд в Хмельницькому міськрайонному суді в цивільній справі... . Слідчим в постанові було зазначено, що були допитані ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 і потім зроблено висновок, що будь-яких доказів, якіб вказували на наявність складу кримінального правопорушення в діях ОСОБА_6 не здобуто ф тому в діях останнього відсутній склад правопорушення передбачений ч 1 ст. 355 КК України.
Викладені доводи слідчого в оскаржуваній постанові не відповідають фактичним обставинам.
Так, відповідно до постанови даного слідчого від 02.09.2015 року нею було перекваліфіковано діяння за яким було внесено відомості до ЄРДР з ч. 1 ст. 355 КК України на ч. 1 ст. 189 КК України та продовжилось слідство, а перед цим 06 серпня 2015 року слідчою було винесено постанову про часткове задоволення клопотання ОСОБА_4 , а саме в частині перекваліфікації діяння вчиненого ОСОБА_6 відносно ОСОБА_4 з ч. 1 ст. 355 КК України на ч. 1 ст. 189 КК України та залучення ОСОБА_4 в якості потерпілої відмовити, в частині вилучення оригіналу розписки у ОСОБА_6 та призначити почеркознавчу експертизу задовольнити.
Таким чином в ході досудового слідства слідчим приймаються різні протилежні рішення, не проводяться слідчі та процесуальні дії, обов`язковість, який слідчим визнана при задоволені клопотання, а винесена постанова про закриття кримінального провадження не містить мотивів і не відображає повноту слідства та вжиття заходів для встановлення істини, що говорить про відсутність обґрунтованої з посиланням на докази мотивації в прийнятому рішення і не відповідність винесеної постанови вимогам ст. 110 КПК України.
Зроблений слідчим висновок про закриття кримінального провадження не ґрунтується на належно досліджених доказах, повноті слідства та дослідженні усіх обставин, а відповідно до вимог ст. 9, 91-93 КПК України слідчий зобов`язаний встановити обставини, а не закривати провадження, за наявності певної кількості показів, без врахування інших обставин справи і здобутих доказів
На підставі вище викладеного, слідчий суддя вважає, що постанова є не вмотивованою, винесена без дотримання вимог ст.ст. 91-94, 110 КПК України і тому підлягає скасуванню, а кримінальне провадження має бути проведено та завершено з метою встановлення всіх обставин, в ході якого слід виконати зазначені вище судом процесуальні та слідчі дії.
Керуючись ст. ст. 303-307 КПК України, -
Згідно вимог ст. 307, 309 КПК України ухвала слідчого суді за результатами розгляду скарги апеляційному оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1