Справа № 642/5991/16-к
Провадження № 1-кп/642/568/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 жовтня 2016 року Ленінський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Харкові кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Вільногірська Дніпропетровської області, громадянина України, українця, не одруженого, не працюючого, з середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-21.12.1994 року Фастівським районним судом Київської області за ст. 140 ч. 2 КК України (в ред. 1960 року) до 1 року 6 місяців позбавлення волі, звільнений від відбування покарання на підставі ст. 46 КК України (в ред. 1960 року) строком на 2 роки;

-26.06.1996 року Баглейським районним судом м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ст. 141 ч. 2 КК України (в ред. 1960 року) до 2-х років позбавлення волі;звільнений за відбуттям покрання;

-08.06.2000 року Приморським районним судом м.Одеса за ст. 141 ч. 2 КК України (в ред. 1960 року) до 3 років позбавлення волі; звільнений за відбуттям покрання;

-31.05.2005 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська за ст. 186 ч.2 КК України до 4 років позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України з іспитовим строком 3 роки;

-18.08.2005 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ст. 185 ч. 3 КК України в силу ст. 71 КК України до 6 років позбавлення волі; звільнений за відбуттям покарання;

- 26.04.2012 року Ленінським районним судом м. Харкова за ст. 309 ч. 1 КК України до 6 місяців арешту; звільнений за відбуттям покарання;

-26.03.2013 року Ленінським районним судом м. Харкова за ст. 185 ч. 2 КК України до 4 місяців арешту; показання не відбував,

-у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч .2 ст. 185 КК України,

встановив:
ОСОБА_4 , будучи неодноразово судимим за вчинення злочинів проти власності, останній раз 26.03.2013 року Ленінським районним судом м. Харкова за ст. 185 ч. 2 КК України до 4 місяців арешту,яке він не відбув повністю, повторно вчинив таємне викрадення чужого майна за наступних обставин.

09.04.2016 у ранковий час доби, ОСОБА_4 знаходився на вокзалі ст.Харків-Пасажирський, та близько об 11.00 год. він помітив раніше не знайомого потерпілого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який йшов по вокзалу у стані алкогольного сп`яніння, та маючи намір на теємне викрадення майна ОСОБА_5 підійшов до нього та запропонував вжити разом алкогольні напої у приміщенні кафе «У Галини», на що ОСОБА_5 погодився. Згодом, вживаючи алкогольні напої, знаходячись поруч з кафе «У Галини», що розташоване поруч з вокзалом Харків-Пасажирський, ОСОБА_4 , впевнившись, у тому, що потерпілий ОСОБА_5 знаходиться у стані сильного алкогольного сп`яніння та погано розуміє, що відбувається, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає, маючи намір на власне збагачення, шляхом викрадення чужого майна, перевірив вміст карманів ОСОБА_5 , винайшов у кармані штанів потерпілого мобільний телефон марки Nokia RM-340 Model 2600c-2 Nokia RM-340 Model 2600c-2, розуміючи, що посягає на чужу власність, діючи повторно, таємно викрав його, помістивши до своєї кишені, після чого з викраденим майном з місця вчинення злочину зник, спричинивши потерпілому матеріальну шкоду на суму 289,17 грн. Цього ж дня об 11.45 год. ОСОБА_4 був виявлений співробітниками поліції, які виявили та вилучили у нього викрадений у ОСОБА_5 мобільний телефон Nokia RM-340 Model 2600c-2 Nokia RM-340 Model 2600c-2.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винуватим себе у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, фактичних обставин справи не оспорював та пояснив, що дійсно 09 квітня 2016 року на вокзалі ст.Харків-Пас. помітив раніше не знайомого потерпілого ОСОБА_5 , який був у нетверезому стані, вирішив викрасти його майно, підійшов до нього, запропонував разом випити, на що потерпілий погодився. Вони вживали алкогольні напої поруч із кафе «У Галини», що знаходиться на вокзалі, а коли потерпілий ОСОБА_5 через сильне алкогольне сп`яніння погано розумів, що відбувається, перевірив вміст його карманів, знайшов у кармані штанів мобільний телефон Nokia, забрав телефон та пішов, але об невдовзі був виявлений співробітниками поліції, які виявили та вилучили у нього викрадений мобільний телефон.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд, за згодою всіх учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Вивченням даних про особу ОСОБА_4 встановлено, що він на обліку у психіатра і нарколога не перебуває. Не працює. Раніше неодноразово судимий. За місцем проживання характеризується посередньо.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття, повне відшкодування шкоди потерпілому шляхом повернення вилученого в натурі.

Обставини, що обтяжують його покарання, згідно зі ст. 67 КК України, відсутні.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке є злочином середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, вищенаведені обставини, суму викраденого, яка повністю відшкодована шляхом повернення телефону потерпілому, та приходить до висновку, що він потребує короткострокої ізоляції від суспільства, тому йому слід призначити покарання у вигляді арешту.

Відповідно до ст. 71 КК України при призначенні покарання за сукупністю вироків суд до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднує не відбуте покарання за попереднім вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 26 брезня 2013 року за ч.2 ст.185 КК України, яким він засуджений до 4 місяців арешту, та вказане покарання не відбував.

Цивільний позов не заявлений.

Відповідно до ст. 124 КПК України процесуальні витрати за проведення товарознавчої експертизи №2485 від 21.04.2016 року у розмірі 263 грн. 88 коп. слід стягнути з ОСОБА_4 на користь держави.

Питання про речові докази слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 373-374 КПК України, суд

З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, та призначити покарання у виді 4 (чотирьох) місяців арешту.

Відповідно до ст. 71 КК України за сукупністю вироків частково приєднати невідбуте покарання за вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 26 березня 2013 рооку - 1 місяць - та остаточно призначити покарання ОСОБА_4 у вигляді 5 (п`яти) місяців арешту.

Строк відбування покарання рахувати з 15 вересня 2016 року з моменту затримання ОСОБА_4 .

Відповідно до ст. 72 ч. 5 КК України зарахувати засудженому ОСОБА_4 строк попереднього ув`язнення та тримання його під вартою з 15 вересня 2016 року по день постановлення даного вироку, їз розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні арешту.

Запобіжний захід ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою у Харківському слідчому ізоляторі, обраний згідно з ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м.Харкова від 15 вересня 2016 року, до набрання законної сили вироком залишити без змін, а у разі відбуття строку покарання до набрання вироком законної сили - скасувати.

Речовий доказ - мобільний телефон марки Nokia RM-340 Model 2600c-2 Nokia RM-340 Model 2600c-2, переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_5 , залишити в його розпорядженні.

Стягнути з ОСОБА_4 процесуальні витрати в розмірі 263 грн. 88 коп. в дохід держави.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Ленінський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим- з дня отримання копії випроку, однак відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя - ОСОБА_1