Ухвала
іменем україни
10 лютого 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду
цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: прокурора при секретарі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000234 щодо ОСОБА_6 за касаційною скаргою заступника прокурора Запорізької області на ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 16 вересня 2015 року,
в с т а н о в и л а:
Вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 5 червня 2015 року засуджено

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, раніше судимого вироком від 30.09.2014 за ч. 1 ст. 185 КК України до 240 годин громадських робіт (на момент винесення вироку відбуто 172 години),

- за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки.
На підставі ст. ст. 71, 72 КК України ОСОБА_6 до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за попереднім вироком від 30.09.2014 за ч. 1 ст. 185 КК України та визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на 3 роки 8 днів.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування покарання з випробовуванням та іспитовим строком 2 роки з покладенням відповідних обов`язків, передбачених ч.ч. 2,3,4 ст. 76 КК України.

Вироком вирішено питання про речові докази та судові витрати у кримінальному провадженні.

Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 16 вересня 2015 року вирок місцевого суду залишено без зміни.

За вироком суду ОСОБА_6 визнано винуватим у тому, що він, 18 січня 2015 року, приблизно о 02 год.00 хв., перебуваючи біля торгівельного кіоску, неподалік буд. АДРЕСА_1 , умисно, повторно, зірвавши навісні замки, проник до морозильної камери, звідки таємно викрав належне ОСОБА_7 майно, на загальну суму 263 грн 86 коп., спричинивши останній матеріальної шкоди на вказану суму.

У касаційній скарзі прокурор ставить питання про скасування ухвали апеляційного суду з призначенням розгляду провадження у суді апеляційної інстанції, посилаючись на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, істотні порушення кримінального процесуального закону, невідповідність призначеного покарання тяжкості вчиненого правопорушення внаслідок м`якості. Так, зокрема, прокурор вважає, що звільнення засудженого від призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України є явно несправедливим та невмотивованим з огляду на те, що кримінальне правопорушення засуджений вчинив не вперше.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав касаційну скаргу, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК України підставами для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості злочину і особі засудженого.

При перевірці матеріалів провадження касаційним судом установлено, що доводи прокурора є такими, що заслуговують на увагу.

Згідно зі ст. 75 КК України звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням може бути застосоване в тому випадку, коли суд при призначенні покарання, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, при призначенні покарання ОСОБА_6 суд першої інстанції, послався на те, що він визнав свою вину, добровільно відшкодував заподіяну шкоду, працює, позитивно характеризується, а також урахував відсутність обставин, що обтяжують покарання. На підставі наведених даних районний суд дійшов висновку про необхідність призначення ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі в мінімальному розмірі, передбаченому санкцією інкримінованої йому частини статті КК, та звільнив його від призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України.
Прокурор, не погодившись із цим рішенням подав апеляційну скаргу, в якій порушив питанняпро скасування вироку через невідповідність призначеного покарання у мінімальному розмірі визначеному санкцією ч. 3 ст. 185 КК внаслідок м`якості та безпідставність застосування до нього положень ст. 75 КК України. На обґрунтування своїх доводів прокурор посилався на те, що ОСОБА_6 раніше був засуджений за вчинення корисливого кримінального правопорушення проти власності, але належних висновків для себе не зробив та знову вчинив умисний злочин, крім того, суд залишив поза увагою те, що сам засуджений визнавав, що у день вчинення злочину він перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Однак, цих доводів скарги прокурора про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, що потягнуло за собою м`якість призначеного ОСОБА_6 покарання, апеляційний суд належним чином не перевірив і не спростував та, залишаючи апеляцію прокурора без задоволення, не зазначив ґрунтовні підстави, з яких скаргу визнано необґрунтованою.
Колегія суддів вважає, що за наведених судом обставин кримінального провадження та враховуючи особу засудженого і його стійке небажання стати на шлях виправлення, звільнення ОСОБА_6 від призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України є занадто м`яким.
Наведені вище обставини дають підстави для задоволення касаційної скарги прокурора та скасування ухвали апеляційного суду щодо ОСОБА_6 із призначенням нового розгляду у суді апеляційної інстанції у зв`язку з невідповідністю її змісту вимогам ст.419 КПК.
Разом з тим, касаційний суд звертає увагу апеляційного суду на те, що при новому перегляді провадження необхідно зважити на невеликий розмір викраденого, а також те, що засуджений повністю відбув покарання за попереднім вироком, уклав шлюб з ОСОБА_8 , яка є вагітною, намагається вести правильний спосіб життя, що дає підстави розглянути можливість обрання йому більш м`якого покарання, ніж передбачене санкцією ч. 3 ст. 185 КК України без звільнення від його відбування з випробовуванням.
Під час нового розгляду у суді апеляційної інстанції, суду необхідно повно, всебічно розглянути кримінальне провадження, перевірити обґрунтованість доводів касаційної скарги прокурора та постановити законне, обґрунтоване і умотивоване рішення.

Керуючись статтями 433, 434, 436 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :
Касаційну скаргу прокурора задовольнити.

Ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 16 вересня 2015 року щодо ОСОБА_6 необхідно скасувати, призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

с у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3