АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 596/1/16-кГоловуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/789/142/16 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ч.1 ст.121 КК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 квітня 2016 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Тернопільської області в складі:

Головуючого - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,
з участю прокурора ОСОБА_6
обвинуваченої ОСОБА_7
потерпілого ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Тернополі кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_7 на вирок Гусятинського районного суду від 25 січня 2016 року,
ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку та жительку АДРЕСА_1 , громадянку України, одружену, непрацюючу, дітей на утриманні немає, раніше не суджену,

визнано винною у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України та призначено їй покарання у виді 5 років позбавлення волі.
Запобіжний захід ОСОБА_7 залишено попередній у виді домашнього арешту, до набрання вироком законної сили.
Відповідно до вироку ОСОБА_7 визнано винною у тому, що вона 30 серпня 2015 року близько 23.00год у приміщенні будинку проживання ОСОБА_7 , між нею та ОСОБА_8 виникла словесна суперечка з приводу зловживання останнім спиртними напоями, під час якої у ОСОБА_7 , виник злочинний умисел щодо нанесення ОСОБА_8 тілесних ушкоджень із застосуванням ножа.
З метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на нанесення тілесних ушкоджень, ОСОБА_7 взяла на кухні у праву руку ніж промислового призначення, наблизилась до ОСОБА_8 та нанесла йому один удар вказаним предметом у область живота, внаслідок чого останній зазнав у місці удару різкого болю і кровотечі.
Усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер вчинено діяння, ОСОБА_7 у період з 30.08.2015 року, тобто, відразу після нанесення удару ножем, до вечора 01.09.2015 року самостійно надавала ОСОБА_8 медичну допомогу, оскільки від надання професійної допомоги він відмовився, а близько 22:00 год. 01.09.2015 року зрозумівши, що його стан різко погіршився і що є небезпека втрати життя, повідомила про даний факт у Гусятинську ЦКРЛ.
Внаслідок злочинних дій ОСОБА_7 , потерпілому ОСОБА_8 заподіяно проникаюче поранення передньої черевної стінки з пошкодженням дванадцятипалої кишки та головки підшлункової залози, що ускладнилось посттравматичним змішаним фібринозно-гнійним розлитим перитонітом, посттравматичним панкреатитом, заочеревинною гематомою і дуоденальною норицею, яке за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння, належить до тяжких тілесних ушкоджень.
В апеляційній скарзі обвинувачена ОСОБА_7 посилається на суворість вироку щодо неї, мотивуючи тим, що вона перебуває в громадянському шлюбі з потерпілим ОСОБА_8 , який також не згідний з вироком стосовно призначеного їй покарання.
Заслухавши суддю-доповідача, обвинувачену ОСОБА_7 і потерпілого ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу та просили в судових дебатах не позбавляти обвинувачену волі, так як вони проживають разом і ведуть спільне господарство, думку прокурора про залишення вироку без зміни, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступних висновків.
Доведеність винуватості обвинуваченої ОСОБА_7 у вчиненні нею злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України та кваліфікація її дій в апеляційній скарзі не оспорюється.
Що стосується призначеного ОСОБА_7 покарання, то воно не відповідає вимогам ст.65 КК України, оскільки судом першої інстанції не в повній мірі враховано особу обвинуваченої та обставини, що помякшують її покарання.
Загальні засади призначення покарання (стаття 65 КК України) наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності призначення покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування статті 75 КК України, за змістом якої рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням суд може прийняти лише у випадку, якщо при призначенні покарання певного виду і розміру, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.
У разі обрання покарання у виді позбавлення волі це рішення має бути вмотивовано у вироку.
Як вбачається з вироку, при призначенні ОСОБА_7 покарання у мінімальних межах санкції ч.1 ст.121 КК України, суд першої інстанції не повною мірою врахував ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення та формально послався на обставини, що помякшують покарання, а саме на те, що ОСОБА_7 характеризується позитивно, вперше притягується до кримінальної відповідальності, щиро розкаялась та активно сприяла розкриттю злочину.
З урахуванням наведеного, а також думки потерпілого ОСОБА_8 в судовому засіданні апеляційної інстанції не позбавляти обвинувачену ОСОБА_7 волі, тобто обставин, які помякшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, колегія суддів вважає за можливе звільнення обвинуваченої від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком та встановлення контролю за її поведінкою.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 404, 407, 408, 419 КПК України, колегія суддів,-
УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_7 задовольнити.
Вирок Гусятинського районного суду від 25 січня 2016 року щодо ОСОБА_7 змінити.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання, призначеного їй судом за ч.1 ст. 121 КК України, з випробуванням з іспитовим строком 2 роки.
Відповідно до ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_7 в період іспитового строку без дозволу кримінально-виконавчої інспекції не виїжджати зав межі України на постійне проживання, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання і роботи, періодично зявлятися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
Ухвала може бути оскаржена до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.
СУДДІ:

________________ _________________ ______________
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3