Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області
Справа № 1-336
ВИРОК

іменем України

6 грудня 2010 року м. Хмільник

Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючої: Білої Л.М.

при секретарі: Янюк А.И.

з участю прокурора Шемети І.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмільнику справу про обвинувачення

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, неодруженого, не працюючого, раніше судимого 30 грудня 2008 року за ст. 164 ч.2 КК України до 1 року 1 місяця обмеження волі, звільненого умовно - достроково 9 жовтня 2009 року, невідбутитй строк 5 місяців 4 дні

у вчиненні злочину, передбаченого ст.164 ч.2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , будучи раніше судимий Хмільницьким міськрайонним судом за несплату аліментів, заборгованість по аліментах не погасив і повторно за період з 1 жовтня 2008 року по 1 лютого 2009 року та з 1 листопада 2009 року по 31 серпня 2010 року злісно ухилявся від сплати аліментів, згідно рішення Хмільницького районного суду Вінницької області по справі № 1-288 від ЗО грудня 2008 року на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, чим допустив заборгованість станом на 31 серпня 2010 року в сумі 6 991,20 грн.

Свою винуватість у вчиненні вказаного злочину підсудній ОСОБА_1 визнав повністю і показав, що в 1996 році він одружився з ОСОБА_2 Від шлюбу у них народилося двоє дітей: син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 та син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, один з яких є інвалідом з дитинства. В 2004 році їх шлюб було розірвано. Йому відомо що згідно виконавчого листа він мав би сплачувати аліменти на утримання дітей. Однак він цього не робив, так як після розлучення він розрахувався з роботи і переїхав на проживання до своєї матері в с. Порик, а на роботу до цього часу не влаштувався. Про заборгованість по виплаті аліментів йому було відомо і про кримінальну відповідальність він попереджався неодноразово.

Судом, в порядку ст. 299 КПК України, визнано недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, оскільки, крім повного визнання вини самим підсуднім, його вина повністю доведена матеріалами справи, підсудній правильно розуміє та пояснює обставини вчиненого злочину, сумнівів в добровільності та істинності його позиції немає, він не має наміру оспорювати фактичні обставини справи та усвідомлює, що буде позбавлений такого права в разі оскарження вироку суду у апеляційному порядку.

Суд вважає, що дії під суднього ОСОБА_1 необхідно кваліфікувати за ст.164 ч.2 КК України, оскільки він повторно злісно ухилився від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання неповнолітніх дітей.

При обрані виду та міри кримінального покарання підсудному ОСОБА_1, суд враховує те, що він повністю визнав свою вину і щиро розкаявся в скоєному, позитивно характеризується по місцю проживання. Разом з тим враховує те, що він раніше притягувався до кримінальної відповідальності, а тому вважає можливим його виправлення та перевиховання в умовах ізоляції від суспільства, не застосовуючи максимальної міри покарання, передбаченої санкцією ст. 164 ч.2 КК України.

Керуючись ст. ст.299, 323, 324 КПК України, суд ,-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним за ст.164 ч.2 КК України і призначити покарання 2 роки обмеження волі.

На підставі ст. ст. 71, 72 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати не відбуте покарання за вироком Хмільницького міськрайонного суду від 9 жовтня 2009 року і за сукупністю вироків визначити остаточне покарання у виді обмеження волі строком 2 роки 2 місяці.

Міру запобіжного заходу відносно засудженого ОСОБА_1 до вступу вироку в законну силу залишити зобовязання про явку.

Вирок можна оскаржити до Апеляційного суду Вінницької області на протязі 15 (п'ятнадцяти) діб з моменту його проголошення.

Головуюча: