Справа № 466/2795/14-к
У Х В А Л А
19 серпня 2016 року

Шевченківський районний суд м. Львова

в складі колегії суддів:

головуючий суддя ОСОБА_1

судді ОСОБА_2

ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7

ОСОБА_8 , ОСОБА_9

обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

ОСОБА_12 , ОСОБА_13

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження відносно ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 28- ч. 2 ст. 306, ч. 3 ст. 307 КК України,-

в с т а н о в и в :

в провадженні Шевченківського районного суду м.Львова знаходиться кримінальне провадження відносно ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 у вчиненні злочинів передбачених ч. 3 ст. 28- ч. 2 ст. 306, ч. 3 ст. 307 КК України.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_11 , який спливає 24.08.2016 року та ОСОБА_12 , який спливає 25.08.2016 року.

Обвинувачений ОСОБА_12 та захисник ОСОБА_8 звернулись до суду з клопотанням про зміну ОСОБА_12 запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, оскільки ризики на час розгляду справи, які були підставою обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не існують, прокуратура не забезпечує явку свідків в судові засідання, обвинувачений має на утриманні малолітню дитину(дружина померла) , тривалий час позбавлений можливості займатись вихованням дитини та її піклуванням.

Заслухавши думку учасників судового розгляду з приводу заявлених клопотань, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора не підлягає до задоволення, а слід задовольнити клопотання обвинуваченого ОСОБА_12 та захисника ОСОБА_8 виходячи з наступного.

Статтею 331 КПК України передбачено право обвинуваченого, його захисника на звернення до суду із клопотанням про зміну чи скасування запобіжного заходу. Суд має право під час судового розгляду своєю ухвалою змінити, скасувати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення цього питання відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_12 утримується під вартою з 13.12.2013р.

В процесі розгляду даного кримінального провадження слід допитати значну кількість свідків. Судом неодноразово відкладається розгляд справи в зв`язку з незабезпеченням стороною обвинувачення явки вказаних осіб.

Прокурором при поданні клопотання про продовження строку тримання під вартою не представлено жодних доказів на підтвердження того, що обвинувачений може в будь-який спосіб впливати на свідків, які саме ризики існують на даний час, що потребують продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Як зазначено у ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Саме покликання на тяжкість злочину, у скоєнні якого обвинувачується ОСОБА_12 та припущення, що він знаходячись на волі може переховуватись від органів досудового розслідування або суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за скоєне, незаконно впливати на свідків, інших учасників кримінального провадження, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та продовжувати займатись злочинною діяльністю, враховуючи тривалість перебування обвинуваченого під вартою, є недостатнім.

В ході розгляду клопотання стороною обвинувачення не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, аніж тримання під вартою не зможе запобігти ризикам, пов`язаним із перешкоджанням здійсненню кримінального провадження у будь-яких формах. Тому підстав вважати, що більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого, немає.

Вирішуючи питання про зміну запобіжного заходу суд враховує вимоги п.п.3,4,5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно із якими обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому ризик переховування від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_12 слід змінити запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт, оскільки вказаний запобіжний захід забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого та надасть йому змогу приймати участь у вихованні та піклуванні малолітньою дитиною .

Керуючись ст.ст. 131,132, 176-178,181, 182-184,193, 194,197, 199, 202, 205, 331, 369-372, 395 КПК України, суд-

у х в а л и в :

у задоволенні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_12 - відмовити.

Задовольнити клопотання обвинуваченого ОСОБА_12 та захисника ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу ОСОБА_12 з тримання під вартою на домашній арешт.

Змінити обвинуваченому за ч.3 ст.307, ч.3 ст.28- ч.2 ст.306 КК України ОСОБА_12 запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:

- прибувати на виклики до суду за першою вимогою;

- не залишати місця постійного проживання: АДРЕСА_1 - цілодобово ;

- утриматися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні;

Строк дії ухвали становить шістдесят днів з дня постановлення ухвали до 17 жовтня 2016р., включно.

Скерувати копію ухвали в СІЗО № 19 Державної пенітенціарної служби України та до Шевченківського ВП ГУ НП у Львівській області для виконання.

Звільнити обвинуваченого ОСОБА_12 з-під варти в залі суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Головуюча суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_3

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_1