Справа № 635/5512/16-к
Провадження № 1-кп/635/623/2016
ВИРОК

Іменем України

26 вересня 2016 року

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому розгляді у відкритому судовому засіданні в смт. Покотилівка Харківського району Харківської області кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за 0002096 від 26.05.2016р., за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця сел. Покотилівка Харківського району Харківської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, який офіційно не працює, не судимий, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України;

за участю:

сторони обвинувачення:

прокурора - ОСОБА_4 ,

сторони захисту:

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 згідно рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 25.12.2014 р. зобов`язаний до виплати аліментів на користь ОСОБА_5 на утримання неповнолітньої доньки - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 (одна тисяча) гривень щомісячно, але не менш 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20.11.2014 р. до досягнення дитиною повноліття.

ОСОБА_3 , діючи умисно, керуючись злочинним наміром, направленим на злісне ухилення від сплати аліментів, будучи працездатним і достовірно знаючи про необхідність щомісячно сплачувати аліменти на утримання доньки, офіційно не працевлаштувався, на обліку в Харківському районному центрі зайнятості з метою працевлаштування та отримання стабільної заробітної плати, можливості сплати аліментів, не перебував. Таким чином, ОСОБА_3 , маючі доходи від неофіційних заробітків, фактично унеможливлював виконання свого обов`язку щодо сплати аліментів, шляхом приховування заробітку, грошових коштів, що підлягають обліку при відрахуванні аліментів на утримання доньки, не надавав відповідної інформації до виконавчої служби, тим самим приховував її, ніякої матеріальної допомоги на дитину не надавав, участі в її матеріальному утриманні та вихованні не приймав, на виклики державних виконавців не з`являвся, відомості про сплату заборгованості та поточних платежів до виконавчої служби Харківського району не надавав.

Враховуючи вищевикладене, за ОСОБА_3 виникла заборгованість за період часу з 20 листопада 2014 року по 30 червеня 2016 року, що в грошовому виражені становить: за 2014 рік - за листопад - 366 грн. 67 коп., за грудень - 1000 грн.; за 2015 рік - за січень - 1000 грн., за лютий - 1000 грн., за березень - 1000 грн., за квітень - 1000 грн., за травень - 1000 грн., за червень - 1000 грн., за липень - 1000 грн., за серпень 1000 грн., за вересень - 1000 грн., за жовтень - 1000 грн., за листопад - 1000 грн., за грудень - 1000 грн.; за 2016 рік - за січень - 1000 грн., за лютий - 1000 грн., за березень - 1000 грн., за квітень - 1000 грн., за травень - 1000 грн., за червень - 1000 грн.; а всього загальна сума заборгованості ОСОБА_3 за сплатою аліментів складає 19 366 грн. 67 коп.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України визнав повністю, підтвердив в судовому засіданні встановлені судом обставини вчинення злочину та розповів про обставини вчиненого кримінального правопорушення відповідно до пред`явленого обвинувачення.

У вчиненому кримінальному правопорушенню ОСОБА_3 щиро розкаявся та зазначив, що зібрані під час досудового розслідування матеріали кримінального провадження відповідають дійсності, він не має заперечень щодо повноти пред`явленого йому обвинувачення та кваліфікації його дій, а тому вважає недоцільним дослідження доказів, стосовно фактичних обставин справи, які він не оспорює. Розуміє, що в такому випадку він буде позбавлений права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Суд встановив, що обвинувачений ОСОБА_3 правильно розуміє зміст зазначених обставин кримінального правопорушення, які ним не оспорюються. При цьому судом з`ясовано: чи правильно учасники судового провадження розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку. Суд переконався, що відсутні сумніви в добровільності й істинності позицій обвинуваченого ОСОБА_3 , тому, враховуючи думку прокурора, обвинуваченого, оскільки він не оспорює встановлені обставини, судом відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України визнано недоцільним дослідження доказів у даному кримінальному провадженні, крім показань обвинуваченого ОСОБА_3 та документів, які характеризують його особистість.

Суд вислухавши пояснення обвинуваченого, проаналізувавши фактичні обставини кримінального правопорушення і оцінивши зібрані докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що зазначений злочин мав місце і скоїв його ОСОБА_3 .

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 органом досудового розслідування за ч. 1 ст. 164 КК України кваліфіковані правильно, оскільки, він, діюче умисно, вчинив злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів).

При призначенні покарання обвинуваченому суд у відповідності зі ст. 65 КК України бере до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є злочином невеликої тяжкості, конкретні обставини кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, офіційно не працює, за місцем проживання характеризується посередньо.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому відповідно до вимог ст. 66 КК України суд визнає щире каяття, сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого відповідно до вимог ст. 67 КК України судом не встановлено.

За сукупністю обставин вчиненого злочину, його ступені тяжкості, даних про особу обвинуваченого суд приходить до висновку, що виправлення й перевиховання ОСОБА_3 можливо без ізоляції від суспільства, але в умовах здійснення за його поведінкою постійного й обов`язкового контролю. Відповідно до вищевикладених обставин суд вважає за можливе застосувати відносно ОСОБА_3 вимоги ст.ст. 75-76 КК України.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 373, 374 КПК України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України та призначити йому покарання у виді одного року обмеження волі.

Відповідно до вимог ст.ст. 75-76 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування основного призначеного покарання з іспитовим строком на один рік, поклавши на нього обов`язки:

-не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

-повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;

-періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Харківської області через Харківський районний суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1