АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/2277/16 Справа № 176/788/16-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2016 року м. Дніпро
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря: ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 , на ухвалу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 09 вересня 2016 року, якою частково задоволено клопотання засудженого про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання,

за участю учасників провадження:

прокурора: ОСОБА_7

засудженого в режимі відеоконференції: ОСОБА_6

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 09 вересня 2016 року, частково задоволено клопотання засудженого та зараховано ОСОБА_6 у строк відбування покарання, призначеного вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 лютого 2015 року, строк попереднього ув`язнення з 10 квітня 2014 року по 25 червня 2015 року, у відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Висновки суду першої інстанції обґрунтовані тим, що вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 лютого 2015 року ОСОБА_6 засуджено за ч. 3 ст. 187 КК України до покарання у виді 9 років 6 місяців позбавлення волі. Одночасно, вказаним вище вироком, до набрання ним законної сили, ОСОБА_6 продовжено міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яка застосовувалася до нього з 10 квітня 2014 року.

Вирок Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 лютого 2015 року набрав законної сили 25 червня 2015 року, тому суд першої зарахував саме вказаний строк попереднього ув`язнення в покарання.

Та відповідно до листа Дніпропетровської установи виконання покарань №4 УДПтС України у Дніпропетровській області від 26 серпня 2016 року №3/5-17694, ОСОБА_6 27 жовтня 2015 року прибув до Дніпропетровського УВП №4 на підставі ухвали Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області, для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, 25 квітня 2016 року ОСОБА_6 вибув до Київського СІЗО на підставі ухвали Вищого спеціалізованого Суду України від 23 березня 2016 року для розгляду касаційної скарги, 09 червня 2016 року повернутий з Київського СІЗО до Дніпропетровського УВП №4, 16 липня 2016 року вибув для подальшого відбування покарання до Жовтоводської ВК №26. При цьому, згідно вказаного листа, попереднє ув`язнення у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_6 у період часу з 27 жовтня 2015 року по 15 липня 2016 року не обиралось.

Таким чином, із матеріалів особової справи засудженого ОСОБА_6 вбачається, що до останнього застосовувалося попереднє ув`язнення у період часу з 10 квітня 2014 року по 25 червня 2015 року.

Не погодившись з ухвалою суду, засуджений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 09 вересня 2016 року, змінити та перерахувати строк попереднього ув`язнення з 10.04.2014 року по 16.07.2015 року, та з 27.10.2015 року по 15.07.2016 року.

В обґрунтування апеляційної скарги засуджений зазначає що ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню у зв`язку з односторонністю та неправильним застосуванням кримінально процесуального закону.

Наводячи підстави для зміни ухвали суду, засуджений зазначає, що в ухвалі суду першої інстанції вказано що з 27.10.2015 року по 15.07.2016 року не було продовжено строк арешту відповідною ухвалою, але в свою чергу засуджений знаходився в умовах СІЗО, та посилаючись на ч.5 ст. 72 КК України, вказує що знаходження особи для проведення слідчих дій або розгляд кримінального провадження які проводилися за участю засудженого ОСОБА_6 за провадженнями № 0000428, № 90000488, повинно бути зараховано у строк покарання.

Разом з тим засуджений вказує що проводилось ознайомлення з матеріалами кримінального провадження та слідчі дії за провадженням - № 0000158 після чого, його було етаповано 25.04.2016 року в СИЗО № 13 м. Києва для участі в судовому засіданні у Вищому спеціалізованому суді України.

Відповідно до апеляційної скарги засуджений ОСОБА_6 зазначає що незалежно від цілі перебування в СІЗО, умови утримання засудженого не змінюються та суттєво не покращуються, тобто весь час знаходження засудженого в умовах СІЗО повинен бути перераховано відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України.

Вислухав суддю - доповідача, доводи засудженого ОСОБА_6 який підтримав свою апеляційну скаргу в повному обсязі, та просив перерахувати йому строк, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з апеляційної скарги засудженого ОСОБА_6 , просить зарахувати йому строк попереднього ув`язнення у строк покарання на підставі вимог ч. 5 ст. 72 КК України із змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» №838-VIII від 26 листопада 2015 року, за періоди 10.04.2014 року по 16.07.2015 року, та з 27.10.2015 року по 15.07.2016 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КПК України зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
На думку колегії суддів суд першої інстанції прийшов до правильного висновку та обґрунтовано частково задовольнив клопотання засудженого, оскільки з матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_6 за вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 лютого 2015 року ОСОБА_6 засуджено за ч. 3 ст. 187 КК України до покарання у виді 9 років 6 місяців позбавлення волі. Вказаним вироком було продовжено міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яка застосовувалась відносно засудженого з 10 квітня 2014 року.
Вирок Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 лютого 2015 року відносно ОСОБА_6 набрав законної сили 25 червня 2015 року.
Відповідно до довідки яка знаходиться в матеріалах провадження (а. п. 27) Дніпропетровської установи виконання покарань №4 УДПтС України у Дніпропетровській області від 26 серпня 2016 року №3/5-17694, ОСОБА_6 27 жовтня 2015 року прибув до Дніпропетровського УВП №4 на підставі ухвали Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області, для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, 25 квітня 2016 року ОСОБА_6 вибув до Київського СІЗО на підставі ухвали Вищого спеціалізованого Суду України від 23 березня 2016 року для розгляду касаційної скарги, 09 червня 2016 року повернутий з Київського СІЗО до Дніпропетровського УВП №4, 16 липня 2016 року вибув для подальшого відбування покарання до Жовтоводської ВК №26. При цьому, згідно вказаного листа, попереднє ув`язнення у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_6 у період часу з 27 жовтня 2015 року по 15 липня 2016 року не обиралось.
Наведене свідчить про те, що судом першої інстанції було вірно встановлено відносно засудженого ОСОБА_6 застосовувалось попереднє ув`язнення у період 10 квітня 2014 року по 25 червня 2015 року, тому суд обґрунтовано ухвалив рішення про зарахування саме попереднього ув`язнення по вищенаведеному кримінальному провадженню.

Згідно до абз. 1 ч. 5 ст. 72 КК зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того ж кримінального провадження (тобто в межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення) провадиться з розрахунку: один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

При цьому у строк попереднього ув`язнення за нормами КПК включається строк:

а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду;

б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання;

в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом як на стадії досудового розслідування, так і під час судового розгляду кримінального провадження;

г) перебування обвинуваченого у судово-медичної або судово-психіатричної експертизи;

д) перебування особи, що відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

Незалежно від процесуального порядку (КПК чи КПК 1960 р.) попереднє ув`язнення у розумінні положень ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» закінчується з моменту набрання вироком законної сили. У зв`язку із цим не підлягає зарахуванню у строк попереднього ув`язнення термін слідування під вартою засудженої особи із слідчого ізолятора до установи виконання покарань, тобто термін від дати набрання обвинувальним вироком законної сили до дати прибуття до місця відбуття покарання, перебування в СІЗО міста Києва для розгляду касаційних скарг, оскільки вказані процесуальні дії провадяться після набрання вироком законної сили у період відбування призначеного вироком покарання.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, оскільки судом вірно встановлено що до засудженого ОСОБА_6 застосовувалось попереднє ув`язнення у період з 10.04.2014 року по 25 червня 2015 року, а період часу з 25.06.2016 року по 16.07.2015 року, та з 27.10. 2015 року по 15 липня 2016 року не може вважатися попереднім ув`язненням, так як засудженому в даному періоді не обиралася міра запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, разом з тим засуджений вже відбував покарання за вироком який набрав законної сили.
З урахуванням викладеного, ухвала суду першої інстанції законна та обґрунтована та відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги засудженого ОСОБА_6 .
Керуючись ст.ст.404, 407, 539 КПК України, колегія суддів, -

П о с т а н о в и л а :
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 09 вересня 2016 року, якою частково задоволено клопотання засудженого ОСОБА_8 про зарахування йому строку попереднього ув`язнення у строк покарання залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Апеляційного суду:
---------------------- --------------------- ---------------------
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4