Справа № 297/527/16-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 квітня 2016 року м. Берегове

Берегівський районний суд Закарпатської області в особі: головуючого ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , представника потерпілого ОСОБА_4 , законного представника неповнолітнього обвинувачено ОСОБА_5 ОСОБА_6 , неповнолітнього обвинувачено ОСОБА_5 , його захисника ОСОБА_7 , законного представника малолітнього ОСОБА_8 ОСОБА_9 , малолітнього свідка ОСОБА_8 , його захисника ОСОБА_10 , представника служби у справах дітей Берегівської РДА за довіреністю ОСОБА_11 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Берегове клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000005 від 04.01.2016 року, відносно:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, учня 7 класу Свободянської ЗОШ І-ІІІ ст.,

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України,

ВСТАНОВИВ:
09 березня 2016 року до Берегівського районного суду надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000005 від 04.01.2016 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та клопотання про застосування відносно малолітнього ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусових заходів виховного характеру.

Оскільки ОСОБА_9 не досягнув віку, з якого передбачена кримінальна відповідальність, прокурор у клопотанні порушив питання про застосування щодо ОСОБА_9 заходів виховного характеру передачу малолітнього під нагляд матері ОСОБА_8 ..

Згідно клопотання 03 січня 2016 року приблизно о 17 годині ОСОБА_5 за попередньою змовою із малолітнім ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходячись в АДРЕСА_2 , разом проникли через відкрите вікно в приміщення ДНЗ №1, звідки таємно викрали ДВД плеєр марки «ВВК» та гірлянди бувші у використанні, чим спричинили ОСОБА_12 ДНЗ №1 матеріальну шкоду в сумі 560 грн..

Так, обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні свою вину визнав повністю і показав, що 03 січня 2016 року він разом із ОСОБА_9 зайшли на територію Свободянської ДНЗ в с. Свобода, де побачили відкрите вікно і через нього залізли всередину приміщення. Звідти вони викрали ДВД плеєр та гірлянди, які ОСОБА_9 забрав додому.

Допитаний в судовому засіданні малолітній свідок ОСОБА_9 показав, що 03.01.2016 року у вечірній час вони разом із ОСОБА_5 дійсно залізли через вікно у приміщення Свободянської ДНЗ, звідки викрали ДВД плеєр та гірлянди, які він забрав додому.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання про застосування заходів виховного характеру підтримала та просила передати малолітнього ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під нагляд матері ОСОБА_8 строком на один рік.

Законний представник малолітнього ОСОБА_8 просила суд передати малолітнього сина під її нагляд та вона намагатиметься надати йому відповідне виховання, щоб в майбутньому подібного не сталося.

Захисник ОСОБА_10 також підтримав клопотання прокурора.

Представник потерпілого ОСОБА_4 не заперечила щодо задоволення клопотання.

Представник служби у справах дітей Берегівської РДА ОСОБА_11 вважав за доцільним застосувати у відношенні до малолітнього ОСОБА_9 захід виховного характеру - передачу його під нагляд матері.

Оцінивши зібрані по даному кримінальному правопорушенню докази, суд вважає, що винність ОСОБА_9 в скоєнні ним суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України, а саме як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у інше приміщення, доведена в повному обсязі, однак враховуючи недосягнення віку кримінальної відповідальності за вчинений злочин, суд вважає за доцільним вирішити питання про застосування до ОСОБА_9 , примусових заходів виховного характеру.

Відповідно до ст. 22 КК України кримінальній відповідальності підлягають особи, яким до вчинення злочину виповнилося 16 років, а відносно осіб, які вчинили злочин передбачений ст. 185 КК України кримінальна відповідальність наступає з 14-ти річного віку.

Як встановлено судом, на час вчинення суспільно-небезпечного діяння ОСОБА_9 не досяг 14-ти річного віку, з якого настає кримінальна відповідальність за вчинення злочину, що виключає його кримінальну відповідальність.

Згідно ст. 498 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може настати кримінальна відповідальність, суспільно-небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно п. 3 ч. 2 ст. 105 КК України суд застосовує до неповнолітнього такі примусові заходи виховного характеру, зокрема як передача неповнолітнього під нагляд батьків чи осіб, які їх заміняють, чи під нагляд педагогічного або трудового колективу за його згодою, а також окремих громадян на їхнє прохання.

Як передбачає ч. 2 ст. 97 КК України примусові заходи виховного характеру, передбачені ч. 2 ст. 105 цього Кодексу, суд застосовує і до особи, яка до досягнення віку, з якого може настати кримінальна відповідальність вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки складу злочину передбаченого Особливою частиною цього кодексу.

При обранні виду примусового заходу виховного характеру малолітньому ОСОБА_9 суд враховує умови життя та виховання малолітнього, те, що він проживає разом з батьками, раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра на перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно.

Згідно позицій постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №2 «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» строк нагляду, передбачений ч. 2 ст. 105 КК України, суд встановлює з урахуванням конкретних обставин справи та виправлення малолітнього. Цей нагляд має здійснюватись, як правило, не менше одного року, оскільки за короткого строку він буде малоефективним (але не довше ніж до досягнення особою повноліття).

Беручи до уваги вищенаведені обставини, суд вважає, що стосовно ОСОБА_9 доцільно застосувати примусові заходи виховного характеру, передбачені ч. 2 ст. 105 КК України у вигляді передачі під нагляд матері. При цьому, з врахуванням особи малолітнього, його позитивної характеристики, на думку суду, заходи виховного характеру слід застосувати у відношенні ОСОБА_9 строком на один рік.

Керуючись ст.ст. 372 498, 500, 501 КПК України, ст.ст. 22, 105 КК України,

ухвалив:
Клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру - задовольнити.

Застосувати до малолітнього ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , учня 7 класу Свободянської ЗОШ І-ІІІ ст., примусові заходи виховного характеру у вигляді передачі його під нагляд матері ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , строком на один рік.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції може бути подана протягом тридцяти днів з дня її оголошення.
Суддя ОСОБА_1