Справа № 175/175/16-к
Провадження № 1-кс/175/849/16
У Х В А Л А

Іменем України

09 вересня 2016 року Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3

розглянувши погоджене з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури №3 клопотання старшого слідчого Дніпровського районного відділення поліції Дніпропетровського відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про арешт майна,

В С Т А Н О В И В:
До Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області надійшло вищевказане клопотання про арешт майна.
Прокурор у судовому засіданні просив суд накласти арешт на будинок та земельну ділянку розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_5 , з метою необхідності передбачити заборону для цієї та інших осіб, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином та заборонити будь-які дії щодо використання, переобладнання будинку та земельної ділянки на якій розташований будинок , в іншому випадку його використання може призвести до зникнення, відчуження, втрати або пошкодження вказаного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову

Дослідивши надані матеріали, суд дійшов до наступного.
В провадженні слідчого СВ Дніпропетровського відділення поліції (смт. Ювілейне) Дніпропетровського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції знаходяться матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002554 від 24.12.2015 р, про вчинення кримінального правопорушення за ст. 190 ч. З КК України.

В ході досудового слідства встановлено, що 03.08.2011 року в приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_6 була відкрита спадкова справа №02-14на підставі заяв потерпілого ОСОБА_7 , потерпілої ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В серпні місяці 2014 року між спадкоємцем ОСОБА_7 та ОСОБА_10 виник спір з приводу спадкового майна. В результаті чого, ОСОБА_10 06.08.2015 року звернулася з позовом до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області до ОСОБА_7 , третя особа ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , який до даного часу розглядається у вищезазначеному суді.

В ході кримінального провадження було оголошено вимогу слідчого Апеляційному суду Дніпропетровські області щодо отримання рішення від 31.01.2001 року за фактом позивачів ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , стосовно спадщини домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 . За отриманою інформацією від Апеляційного суду Дніпропетровської області, встановлено, що надана слідчим ксерокопія документу, найменованого «Рішення» «справа» від 31.01.2001 розглядалась суддею одноособово, що не відповідає положенням розділу 4 Цивільного процесуального кодексу України в редакції 1964 року. Крім того з доданої ксерокопії не вбачається номеру провадження та у тексті «Рішення» зроблено посилання на статтю 376 ЦК України «Самочинне будівництво», яка введена в дію з 01.01.2014 року. Також відповідно до алфавітного показника розглянутих цивільних справ за період з 01.01.2001 по 31.01.2001 року данні про розгляд зазначеної цивільної справи відсутні.

Крім того згідно ч. 1 ст. 41 КПК України в ході досудового розслідування отримано інформацію з Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 51926797 від

22.01.2016 року згідно до якої приватним нотаріусом ОСОБА_13 23.10.2015 внесено відомості на підставі договору купівлі-продажу 54 частки домоволодіння №2233 від 23.10.2015 власником якого є ОСОБА_14 .

18.12.2015приватним нотаріусом ОСОБА_15 внесено відомості до ЄДР на підставі договору іпотеки № 931 від 18.12.2015 по вище вказаному домоволодінню, згідно до якого особою в інтересах якої встановлено обтяження є ОСОБА_16 , особою майно якої обтяжуються - ОСОБА_14 .

20.07.2015року приватним нотаріусом ОСОБА_17 внесено відомості на підставі договору купівлі-продажу 54 частки домоволодіння, серія та номер: 789, від 20.07.2016 р. власником якого є ОСОБА_5 .

В порядку ч. 1 ст. 41 КПК України в якості свідка допитано ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_3 мешкає: АДРЕСА_2 . Остання зазначила як і при яких обставинах познайомилась з ОСОБА_14 та склала з останнім договір іпотеки на 54 домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 . Також ОСОБА_18 вказала яким шляхом були надані грошові кошти у розмірі 200 000 гривень ОСОБА_14 та пояснила походження вказаної суми.

Під час підписання договору іпотеки в Нотаріальній конторі у нотаріуса ОСОБА_15 , ОСОБА_18 вказала, що ОСОБА_14 надав свідоцтво про право власності на 54 домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 ., паспорт громадянина України та ШН. В свою чергу ОСОБА_18 надала паспорт громадянина України на своє ім`я, ІПН та передала в нотаріальній конторі грошові кошти у розмірі 200 000 гривень.

Договір іпотеки ОСОБА_18 не надала, пояснивши тим, що не може його знайти.

Також в якості свідка було допитано ОСОБА_14 , який вказав, що дійсно є власником домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , який придбав у ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , що підтверджує договором купівлі-продажу, який складено у приватного нотаріуса ОСОБА_13 . Однак на питання чи бачив останній придбане домоволодіння, ОСОБА_14 відповідати відмовився. Так само відмовився давати відповідь щодо договору іпотеки з ОСОБА_18 та наявності державного акту на приватну власність земельної ділянки.

В ході допиту в якості свідка ОСОБА_12 встановлено, що остання в період з 2001-2015 роки ніяких позовів та договорів щодо домоволодіння не надавала. Також остання повідомила, що домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 ніколи їй не належало, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

У зв`язку з тим, що на теперішній час істина по справі не доведена, що ОСОБА_14 , шахрайським шляхом заволодів житловим будинком , існує загроза відчуження даного майна , розпорядження ним, тобто будинком за вищезазначеною адресою, використання його незаконними методами.

В ході досудового розслідування з метою доведення вчинення кримінального правопорушення, а також передбачити заборону для особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином та використовувати його на свою користь, в іншому випадку його використання може призвести до зникнення, втрати або пошкодження вказаного майна, зникнення та пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову, виникла необхідність в накладенні арешту на будинок розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Однак, судом встановлено, що відповідно до ухвали слідчого судді від 02.09.2016 року в рамках досудового розслідування даного кримінального провадження вже накладено арешт на вказане у клопотання майно, що в даному випадку є підставою для відмови у задоволенні клопотання.
Керуючись ст. ст. 40, 131, 132, 167, 170, 171, 172, 173 КПК України,
У Х В А Л И В:
У задоволенні погодженого з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури №3 клопотання старшого слідчого Дніпровського районного відділення поліції Дніпропетровського відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про арешт майна, - відмовити.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дня отримання її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1