Провадження № 1-кс/185/1217/14
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2014 року м.Павлоград Дніпропетровської області

Слідчий суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 розглянувши клопотання у відкритому судовому засіданні погоджене з прокурором Павлоградської міжрайонної прокуратури ОСОБА_3 слідчого СВ Павлоградського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про надання тимчасового доступу до речей і документів, -

В С Т А Н О В И В :

Клопотанням від 21 жовтня 2014 року слідчий СВ Павлоградського МВ ГУМВС України у Дніпропетровській області капітан міліції ОСОБА_4 в рамках досудового розслідування кримінального провадження, порушеного за ч.3 ст.185 КК України та внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.02.2014 року за № 0001508 порушує питання про надання тимчасового доступу до інформації про з`єднання споживачі телекомунікаційних послуг у зоні дії покриття базової станції " ІНФОРМАЦІЯ_1 " LAC: 33642 CID: 51862 (52863), яка працює за адресою: АДРЕСА_1 , в гаражному кооперативі " ІНФОРМАЦІЯ_2 " з приміщення Дніпропетровського територіального управління ПрАТ " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , з 20:00 години 29 травня 2014 року та до 10:00 годин 30 травня 2014.

Розглянувши клопотання, вивчивши додані до нього документи, з`ясувавши думку слідчого та обґрунтування останнього щодо вмотивованості поданого до суду клопотання, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку). Тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, суду.

Звертаючись з даним клопотанням, слідчий залишив поза увагою ту обставину, що збирання доказів, в тому числі і речових, відбувається через інститут слідчих дій (зокрема, вилучення в ході огляду, проведення обшуку). Неправильне розуміння органом досудового розслідування положень кримінального процесуального закону фактично зумовлює підміну слідчих дій заходом забезпечення кримінального провадження.

Так, слідчий суддя, згідно з ч. 4 ст. 132 КПК для оцінки потреб досудового розслідування зобов`язаний врахувати можливість без застосовуваного заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні. У цьому контексті потрібно враховувати, що речі і документи могли би бути отримані шляхом проведення слідчих дій, тобто без застосування заходів забезпечення кримінального провадження. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 223 КПК саме слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 160 КПК у клопотанні про тимчасовий доступ до речей і документів повинні бути зазначені підстави вважати, що речі і документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи. Згідно з п. 1 ч. 5 ст. 163 КПК, слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність підстав вважати, що ці речі або документи перебувають чи можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи.

Окрім цього, в поданому клопотанні слідчий просить надати тимчасовий доступ до з`єднання споживачів телекомунікаційних послуг.

Тобто, перелік інформації, до якої сілдчий намагається отримати тимчасовий доступ свідчить про те, що поданим клопотанням слідчий ставить питання про втручання у приватне спілкування.

В свою чергу, порядок втручання у приватне спілкування регулюється Главою 21 КПК України, а не статтями 36,131,132,159-162 КПК України, на які у клопотанні посилається слідчий.

Таким чином слідчий порушує право на невтручання у приватне життя, яке гарантується статтями 31,32 Конституції України та статтею 15 КПК України, а відтак, як сторона обвинувачення, у не передбачений законом спосіб обирає менш обтяжливий для себе спосіб отримання інформації.

Отже, приходжу до висновку, що клопотання слідчого про надання доступу до речей і документів обґрунтовано лише формально, до нього не додано жодного доказу на обґрунтування доводів, зазначених в клопотанні, що має наслідком відмову в задоволенні клопотання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.163,164 КПК України, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні клопотання слідчого СВ Павлоградського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погодженому з прокурором Павлоградської міжрайонної прокуратури ОСОБА_3 про надання тимчасового доступу до речей і документів - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1