Справа № 296/5522/16-к
У Х В А Л А

30 серпня 2016 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м.Житомира ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю заявника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Житомирі скаргу на бездіяльність прокурора прокуратури Житомирської області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудового розслідування , -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність прокурора прокуратури Житомирської області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудового розслідування за заявою скаржника.

В обґрунтування скарги ОСОБА_3 зазначив, що 07.09.2012 року він звернувся до КБ «Приват Банк» з метою поновити депозитний договір по вкладу, строк якого закінчився 06.09.2012 року. Крім того, у заявника було намагання укласти з банком і другий договір, а тому він приніс та передав банку «живі гроші» в сумі 2100,72 доларів США та просив прийняти грошові кошти як вклад та укласти договір на строк 6 місяців з 07.09.2012 року по 07.03.2013 року включно. При узгодженні умов нового договору, було обумовлено, що вклад буде короткостроковим терміном на 6 місяців, однак коли співробітник банку надала примірник договору, скаржник прочитав, що в п. 1 Договору зазначено, що при укладенні договору клієнт передає, а банк приймає грошові кошти в сумі 2100,72 доларів США на строк 366 днів по 07.09.2013 року.

Після неодноразових намагань скаржника вирішити дане питання з банком, ОСОБА_3 в 2012 році звернувся з заявою про вчинення злочину працівниками банку. Впродовж чотирьох років кримінальне провадження постійно закривається. Оскільки, чиним КПК України не заборонено повторно звертатися із завою про вчинення злочину, скаржник повідомив про фальсифікацію документів та незаконне привласнення і заволодіння його грошовими коштами працівниками ПАТ КБ «Приват Банк», а також про злочинні дії слідчих Бердичівського відділу поліції відповідні державні органи. Однак, прокуратурою Житомирської області, без з`ясування обставин справи, без ретельного проведення перевірки, без проведення визначених у законодавчих актах України окремих заходів відповідного характеру, без відібрання пояснень від окремих посадових осіб та без витребування необхідних документів було надіслано лист за підписом начальника управління прокуратури Житомирської області ОСОБА_5 про відсутність підстав для внесення відомостей про вчинене кримінальне правопорушення до ЄРДР. Тому, скаржник звернувся до суду з даною скаргою та просить визнати таке рішення протиправним, визнати бездіяльність незаконною, скасувати рішення про відмову внесення відомостей до ЄРДР, зобов`язати начальника управління прокуратури ОСОБА_6 вчинити певні дії, а саме внести відомості до ЄРДР, прийняти заяву про злочин та винести процесуальне рішення, яке оформити відповідним процесуальним документом.

В судовому засіданні скаржник скаргу підтримав та просив задовольнити з підстав викладених у ній. Також вказав, що він повторно звернувся з заявою про злочин, що не заборонено Законом, при цьому звернув увагу, що кримінальні провадження за його заявою поданою в 2012 році щодо дій працівників банку, не здійснюються за ч. 1 ст. 191 КПК України. Крім того, слідчі постійно закривають кримінальні провадження, які в подальшому скасовуються прокуратурою та судом, не виконують вказівки суду, що є злочином передбаченим ст. 382 КК України.

Прокурор в судовому засіданні заперечив щодо задоволення скарги. Вказав про відсутність підстав для внесення відомостей до ЄРДР, оскільки такі відомості були внесені раніше.

Дослідивши матеріали справи, слідчий суддя вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 в 2012 році звернувся до Бердичівського МВ УМВС України в Житомирської області із повідомленням про злочин вчинений службовими особами ПАТ КБ «Приват Банк», а саме щодо заволодіння, привласнення його грошовими коштами, а також з приводу підроблення документів.

При розгляді скарги встановлено, що за повідомленнями ОСОБА_3 були внесенні відомості про кримінальні провадження № 0000767 за ч.1 ст. 358 КК України, №0000600 за ч. 1 ст. 190 КК України, № 0000668 за ч. 1 ст. 190 КК України та № 0000968 за ч. 1 ст. 358 КК України. Однак не було внесено відомості до ЄРДР за ст. 191 КК України, про що неодноразово вказував ОСОБА_3 .

З пояснень ОСОБА_3 , з наданих ним копій документів, а також з матеріалів наглядового провадження вбачається, що про обставини вчинення кримінального правопорушення повідомлялися державні органи, зокрема Верховна Рада України.

Такі звернення, скарги, заяви про злочин були скеровані на розгляд до прокуратури Житомирської області.

Листом від 03.06.2016р., за підписом начальника управління прокуратури Житомирської області ОСОБА_5 , було повідомлено скаржника, що відносини, які виникли між ним та банком в частині укладення депозитних договорів носять цивільно-правовий характер, а тому вони мають вирішуватись в порядку цивільного судочинства. Також зазначено, що у зверненні про злочин не наведено достатніх даних, які можуть свідчити про вчинення службовими особами кримінальних правопорушень, підстав для внесення відомостей до ЄРДР не вбачається.

Положеннями ст.303 КПК України встановлено певний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, та право на оскарження. Так, у порядку ст.303 КПК України може бути оскаржена бездіяльність слідчого стосовно невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Частиною 1 ст. 214 КПК України передбачено, що слідчий, прокурор невідкладно, не пізніш 24 годин після подачі заяви ,повідомлення про скоєне кримінальне правопорушення зобов`язаний внести відповідні дані до Єдиного реєстру досудових розслідувань та почати розслідування.

Відповідно до п.4 ч.5 ст. 214 КПК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Відповідно до п.1.2 розділу II Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого Наказом Генерального прокурора України № 69 від 17.08.2012 року відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам п.4 ч.5 ст.214 КПК України, зокрема, мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Відмовляючи у внесенні відомостей до ЄРДР прокурор вказав про закриття кримінальних проваджень №0000767 та №0000600 та про відсутність достатніх даних для внесення відомостей до ЄРДР не звернувши увагу, що вказані вище кримінальні провадження не розслідувалися за ст. 191 КК України, а в заяві про злочин були викладені обставни щодо неодноразового скасування постанов про закриття кримінальних проваджень та про не виконання слідчими слідчого відділу Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області вказівки суду, зокрема викладених в ухвалі Апеляційного суду Житомирської області від 05.11.2014р. у справі №274/5347/14-к. Як обґрунтовано вказує скаржник, не з`ясувавши обставин справи, без проведення перевірки та вжиття відповідних заходів, без відібрання пояснень від окремих посадових осіб та без витребування необхідних документів, прокурор без опису встановлених ним обставин дійшов передчасного висновку про відсутність підстав для внесення відомостей до ЄРДР.

Частиною 2 статті 307 КПК України визначені види рішення, які може прийняти слідчий суддя за результатами розгляду скарги. Виходячи з обсягу повноважень наданих слідчому судді, слід дійти висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню, а саме щодо зобов`язання посадових осіб вчинити певну дію. Щодо інших вимог скарги, вони задоволенню не підлягають, оскільки знаходяться за межами компетенції слідчого судді. Вимога про скасування рішення задоволенню не підлягає, оскільки фактично має місце бездіяльність, а тому права скаржника підлягають захисту шляхом зобов`язання вчинити певну дію. Крім того, вимога про зобов`язання видати певний процесуальний документ за наслідками розгляду заяви про злочин не конкретизована.

Відповідно до ч.1 ст.304 КПК України скарга на рішення, дію або бездіяльність слідчого, прокурора, що передбачена ч.1 ст.303 КПК України, може бути подана особою протягом десяти днів з моменту прийняття, вчинення дії або бездіяльності.

У поданій скарзі ОСОБА_3 просить поновити пропущений строк звернення зі скаргою посилаючись на поважність причин пропуску.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя вважає, що строк оскарження підлягає поновленню.

Отже, скарга підлягає задоволенню частково.

Керуючись ст.ст. 303, 306, 307, 376 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Поновити строк звернення зі скаргою.

Скаргу задовольнити частково.

Зобов`язати посадових осіб прокуратури Житомирської області вчинити дії визначені ст. 214 КПК України згідно повідомлення ОСОБА_3 про вчинення працівниками Бердичівського відділення ПАТ "ПриватБанк" злочину передбаченого ст. 191 КК України та про вчинення працівниками слідчого відділу Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області злочину передбаченого ст. 382 КК України.

В задоволенні решти скаргу відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1