АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________
Апеляційне провадження № 11сс/790/ 324/16 Слідчий суддя: ОСОБА_1
Справа № 635/2204/16-к Доповідач: ОСОБА_2
Категорія ст. 193 КПК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 березня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - ОСОБА_2 , суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , при секретарі - ОСОБА_5 , захисника - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 4 березня 2016 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0001431, -

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 04 березня 2016 року задоволено клопотання слідчого СВ Харківського ВП ГУНП в Харківській області у кримінальному провадженні № 0001431 та застосовано стосовно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст.190, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 02.05.2016 року та визначено розмір застави у сумі 27560 (двадцять сім тисяч п`ятсот шістдесят) гривень. Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя вважав підозру у вчиненні кримінальних правопорушень обґрунтованою та встановленими ризики, передбачені п.1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Зокрема слідчим суддею вказано, що підозрюваний не проживав за адресою, яка визначена в ухвалі слідчого судді від 17.04.2015 року про застосування до ОСОБА_8 домашнього арешту, тобто він переховуюся від слідства. Враховуючи дані про особу підозрюваного, те, що ОСОБА_8 також повідомлено про вчинення іншого злочину, а також доведеність ризиків, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання слідчого. З таким рішенням слідчого судді не погодився захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_7 та подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 4 березня 2016 року скасувати та постановити нову, якою обрати стосовно ОСОБА_8 запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою, а саме домашній арешт із застосуванням електронних засобів контролю, що дозволило б запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. В апеляційній скарзі захисник зазначає про недоведеність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, та недоцільним посилання слідчого судді на невиконання підозрюваним ухвали слідчого судді від 17.04.2015 року, якою до ОСОБА_8 вже було застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Вказує, що із повідомлення начальника Московського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області від 22.04.2015 року не вбачається, яким чином ,було встановлено те, що ОСОБА_8 не проживає за адресою, визначеною в ухвалі слідчого судді 17.04.2015 року ( АДРЕСА_1 ), а з пояснень ОСОБА_9 , доданих до вказаного рапорту неможливо встановити чи дійсно вони стосуються часу, коли стосовно ОСОБА_8 було обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Таким чином, на думку апелянта, докази про невиконання підозрюваним раніше обраного запобіжного заходу відсутні. Останній зазначає про відсутність належного підтвердження про повідомлення ОСОБА_8 підозри у вчиненні іншого кримінального правопорушення, оскільки до матеріалів клопотання не додано належно оформленої копії, а тому слідчий суддя не мав на це посилатися в оскаржуваній ухвалі. Стверджує, що перебування ОСОБА_8 у розшуку в іншому кримінальному провадженні не є підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Слідчим суддею не достатньо вмотивовано неможливості застосування до підозрюваного домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю. Зазначає також, що підозрюваний проживає за адресою: АДРЕСА_2 , одружений, має на утриманні малолітню дитину. Окрім цього, на час розгляду клопотання слідчого ОСОБА_8 повідомлено про зміну підозру та він підозрюється у вчиненні злочинів середньої тяжкості, а не тяжкого злочину. Також на думку апелянта слідчий суддя не звернув уваги, що ОСОБА_8 добровільно з`явився до правоохоронних органів, на виклики суду та слідчого з`явився своєчасно, що свідчить про відсутність наміру переховуватися. Заслухавши суддю-доповідача, апелянта, який підтримав апеляційну скаргу, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що у задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити виходячи із наступного. З матеріалів справи вбачається, що 16.04.2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001431 внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.2 ст.190 КК України. 03.09.2015 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1, 2 ст.190 КК України. Постановою слідчого СВ Харківського РВ ГУМВС України в Харківській області від 12.05.2016 року досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001431 зупинено у зв`язку із оголошенням розшуку підозрюваного. 01.03.2016 року до ЄРДР за цим же номером внесені відомості про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.358 КК України та ч.1 ст.358 КК України. 03.03.2016 року ОСОБА_8 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри, а саме про те, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України. ОСОБА_8 підозрюється у тому, що на початку квітня 2015 року, вдома за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій вніс до раніше знайденого ним паспорта громадянина України на ім`я ОСОБА_10 завідомо неправдиві відомості, а саме, відповідно до висновку технічної експертизи документів № 205 від 24.04.2015 року, замінив дійсну фотографію власника паспорту на свою власну, а також власноруч шляхом дописки замінив дату реєстрації місця проживання з 06.05.04 року на 06.05.09 року, тим самим незаконно підробив документ з завідомо неправдивими відомостями, для подальшого його використання за власним розсудом. Після чого, 14 квітня 2015 року, по мобільному телефону № НОМЕР_1 звернувся до ОСОБА_11 , власника магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та, використовуючи підроблений паспорт, повідомив необхідність взяти в оренду підвісне обладнання тимчасової установки для фасадних робіт. 16 квітня 2015 року о 12 годині ОСОБА_8 прибув до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованому за адресою: АДРЕСА_3 та шляхом обману, використовуючи підроблений паспорт, тим самим вказавши недостовірні свої анкетні дані, з метою незаконного заволодіння майном, став заключати договір оренди та передачі йому у користування терміном на один місяць, підвісного обладнання тимчасової установки для фасадних робіт ZLP-500 та Р-630 та в подальшому його продати, проте потерпілий виявив ознаки підроблення на паспорті, припинив проведення угоди та викликав працівників міліції. Згідно вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується протоколами допитів потерпілого ОСОБА_11 , свідка ОСОБА_12 , протоколом огляду місця події від 16.04.2015 року, протоколом слідчого експерименту, висновками товарознавчої та технічної експертизи документів, протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_8 . Обґрунтованість підозри виходячи зі змісту апеляційної скарги не оспорюється, тому колегія суддів не дає оцінки цьому питанню. Апеляційний суд погоджуючись з висновками та їх обґрунтуваннями, які зроблені судом першої інстанції, та відмічає, що факт зміни місяця проживання ОСОБА_8 підтвердив і сам підозрюваний у протоколі його допиту від 03.03.2016 року (а.с. 28), вказавши, що фактично він проживає в АДРЕСА_2 . Згідно пояснень ОСОБА_9 (а.с. 21), остання повідомила, що останні 4 місяці вона проживає за адресою АДРЕСА_1 тією ж самою, що і зазначено в ухвалі слідчого судді від 17.04.2015 року, і ОСОБА_13 у цій квартирі не проживає. Таким чином послання суду першої інстанції, що ОСОБА_13 порушив покладені на нього ухвалою від 17.04.2015 року про застосування запобіжного заходу домашнього арешту обов`язки, повідомив неправдиву інформацію про місце свого проживання, тим самим вчинив дії, направлені на переховування від органів слідства підтверджуються матеріалами справи, а посилання апелянта щодо доручення до матеріалів провадження незавіреної копії повідомлення ОСОБА_8 про підозру від 03.08.2015 року слідчого СВ Дніпровського РВ ГУМВСУ у м. Києві та відсутності дати відібрання пояснення у ОСОБА_9 при наявності супровідного листа до нього (а.с 19) від 22.04.2015 року не спростовують правильність цих висновків. Приймаючи рішення про відмову в задоволенні апеляційної скарги колегія суддів вважає, що посилання апелянта щодо добровільного з`явлення ОСОБА_8 до правоохоронних органів нічим не підтверджено, і єдиним обґрунтуванням такого твердження є лише висновок захисника, що відсутність протоколу затримання ОСОБА_8 ніби то свідчить про його добровільне з`явлення до слідчого. Також не доведено зазначених в апеляційні скарзі фактів, що ОСОБА_8 проживає разом з дружиною та малолітньою дитиною, оскільки ОСОБА_8 при його допиті у якості підозрюваного не зазначив, де проживають члени його сім`ї. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину. За наявності таких обставин колегія суддів не вбачає підстав вважати необґрунтованим висновок суду першої інстанції про наявність зазначених в судовій ухвалі ризиків, а приймаючи до уваги доведеним факт ухиляння ОСОБА_8 від слідства шляхом проживання в іншій місцевості, ніж ту, якам була визначена в попередній ухвалі про застосування запобіжного заходу від 17.04.2015 року, погоджується, що запобігти вказаним ризикам шляхом застосування іншого запобіжного ніж тримання під вартою неможливо.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення. Ухвалу слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 04 березня 2016 року у відношенні ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без змін. Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Головуючий:

Судді: