Справа № 219/6916/2013-к
У Х В А Л А
про застосування запобіжного заходу
6 серпня 2013 року Слідчий суддя Артемівського міськрайонного суду Донецької області Худіна О.О., при секретарі Смага Н.М. за участю заступника Артемівського міжрайонного прокурора Мєшкова Д.В., ст.. слідчого Артемівської міжрайонної прокуратури ОСОБА_1, захисника ОСОБА_2, підозрюваного ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Артемівську клопотання ст.. слідчого Артемівської міжрайонної прокуратури ОСОБА_1, погоджене з заступником Артемівського міжрайонного прокурора Мєшковим Д.В. про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365 КК України:
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, перебуває у фактичних шлюбних відносинах, на утриманні має двох неповнолітніх дітей, працюючого старшим дільничним інспектором міліції Новолуганського селищного відділення міліції Артемівського міськвідділу (з обслуговування міста Артемівська та Артемівського району) ГУМВС України в Донецькій області, раніше не судимого, мешкає за адресою: Донецька область, смт. Луганське, вулиця Аптечна, 23, -
Ст. слідчий Артемівської міжрайонної прокуратури ОСОБА_1, за погодженням з заступником Артемівського міжрайонного прокурора Мєшковим Д.В., звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_3.
Вказує, що 19.06.2013 року приблизно о 19 годині дільничні інспектори міліції Новолуганського СВМ Артемівського МВ (з обслуговування міста Артемівська та Артемівського району) ГУ МВС України в Донецькій області ОСОБА_3 та ОСОБА_4, перебуваючи поблизу будинку № 73 по вулиці Калініна, смт. Луганське Артемівського району Донецької області, перевищуючи свої владні повноваження, діючи умисно, спільно, усвідомлюючи незаконність своїх дій, не маючи жодних правових підстав, застосували щодо неповнолітнього ОСОБА_5 заходи фізичного впливу, а саме схопили останнього, почали закручувати йому руки, під час чого ОСОБА_4 обхватив шию ОСОБА_5 правою рукою, а лівою наніс йому удар в область правої надбрівної дуги, після чого обхватив шию ОСОБА_5 обома руками та почав проводити задушливий прийом.
Не встановивши причетність ОСОБА_5 до вчинення вищезазначеного злочину, з метою убезпечити себе від викриття у вчиненні кримінального правопорушення, ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_3, не оформили жодних процесуальних документів про проведені з ОСОБА_5 процесуальні дії, та примусили останнього написати заяву про відсутність у нього претензій до працівників міліції та незастосування ними щодо нього незаконних заходів фізичного і психологічного впливу, що ОСОБА_5 був змушений зробити, побоюючись за безпеку власного життя, здоровя та особисту недоторканість.
В результаті перевищення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 влади, яке супроводжувалось застосуванням насильства, ОСОБА_5 було спричинено забій мяких тканин правої надбрівної дуги, який відноситься до легких тілесних ушкоджень, порушено його гарантовані Конституцією України права на повагу до його гідності і недоторканість та підірвано авторитет органу державної влади Артемівського міськвідділу (з обслуговування м. Артемівська та Артемівського району) ГУ МВС України в Донецькій області.
01.08.2013 року ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ст. 365 ч. 2 КК України, перевищення влади, яке супроводжувалося насильством.
Підставою до внесення клопотання стало те, що в діях ОСОБА_3 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 9 років з позбавленням спеціального права та зі штрафом, під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ч. І ст. 177 КПК України - необхідність запобігти підозрюваному спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого і свідків, сховати або спотворити будь яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Крім того, під час додаткового допиту 02.08.2013 року свідок ОСОБА_6 зазначила, що 31.07.2013 року до неї прийшла мати підозрюваного ОСОБА_3, яка просила її змінити показання, щоб помякшити участь сина, оскільки в неї вже було два інфаркти, та, якщо сина засудять, вона помре. Їй стало шкода мати ОСОБА_3, яка пообіцяла найняти адвоката, щоб написати заяву про помякшення участі ОСОБА_3, оскільки останній навіть не надягав її онуку наручники, а це зробив ОСОБА_4 Із жалості до матері ОСОБА_3 вона погодилась написати заяву, щоб помякшати участь ОСОБА_3, та 01.08.2013 року разом з матірю ОСОБА_3 поїхала до м. Артемівська, де зустрілась з адвокатом ОСОБА_7, якого мати ОСОБА_3 найняла в якості представника потерпілого ОСОБА_5, та під його диктовку написала заяву, щоб помякшати участь ОСОБА_3 Послуги адвоката оплатила мати ОСОБА_3 Після цього до м. Артемівська привезли її онука, який також під диктовку ОСОБА_7 написав аналогічну заяву. Із заяви, поданої до Артемівської міжрайонної прокуратури представником потерпілого ОСОБА_7, вбачається, що останній ввів в оману заявника ОСОБА_6, яка, будучи юридично неграмотною особо, довіряючи адвокату ОСОБА_7, який є спеціалістом в області права та повинен діяти в інтересах особи, яку представляє або захищає, написала під диктовку останнього заяву, в якій викладено, що заявник подав заяву про вчинення злочину, в якій, нібито, були викладені первісні помилкові відомості щодо застосування до її онука працівниками міліції заходів фізичного впливу. Слідчий вказує, що викладене свідчить, що з метою ухилення від кримінальної відповідальності підозрюваним ОСОБА_3 під час досудового розслідування за допомогою своїх близьких родичів вчиняються спроби здійснити негативний вплив на заявника і потерпілого з метою зміни останніми своїх показань шляхом введення в оману за допомогою найнятого матірю ОСОБА_3 в якості представника потерпілого адвоката ОСОБА_7
У судовому засіданні ст.. слідчій Артемівської міжрайонної прокуратури ОСОБА_1 підтримав клопотання, та вказав, що звертає увагу слідчого судді на той факт, що ОСОБА_3 підозрюється у скоєнні злочину перебуваючи на посаді у правоохоронних органах, був повинен захищати законні права та інтереси осіб, а не порушувати закон. ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вчинили злочин з особливою зухвалістю щодо неповнолітньої особи, будучі впевненими у своїй безкарності. Крім того, ОСОБА_3 через своїх родичів вже чинить вплив на потерпілого та свідків. Вина ОСОБА_3 на даний час досудового розслідування повністю доведена, ніяких протиріч між показами потерпілого, свідків та висновками експертів не існує. До того, як забрати ОСОБА_5 до відділу, вони напевно знали, що він є неповнолітньою особою, бо про це їм повідомив як сам ОСОБА_5, так і його бабуся. На теперішній час повторно опитана бабуся потерпілого, яка не відмовляється від первісних пояснень, вирішується питання про відмову від адвокату найнятого матірю ОСОБА_3. Просив задовольнити клопотання, а також не застосовувати заставу, адже кримінальне правопорушення у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_3 скоєне з застосуванням насильства.
У судовому засіданні заступник Артемівського міжрайонного прокурора Мєшков Д.В. підтримав дане клопотання, вказав, що жодний з інших більш мяких запобіжних заходів застосувати не можливо. На теперішній час є доведені факти впливу підозрюваного ОСОБА_3 на потерпілого. Також просив при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не застосовувати заставу.
У судовому засіданні захисник ОСОБА_2 просив відмовити у задоволенні клопотання, вказав, що доказів скоєння ОСОБА_3 кримінального правопорушення передбаченого ст.. 365 ч. 2 КК України не має. Пояснення потерпілого, свідків, протирічать один одному, а також висновку експерта. ОСОБА_3 діяв у межах своїх повноважень, що підтверджується наданим дорученням. Кваліфікація кримінального правопорушення, яка інкримінується ОСОБА_3 не відповідає нормам КК. ОСОБА_3 більш ніж 10 років працює у охоронних органах, позитивно характеризується, має постійне місце мешкання, на утриманні має двох неповнолітніх дітей, мати інваліда, та бабусю, яка потребує догляду, жінка, з якою він перебуває у фактичних шлюбних відносинах чекає дитину. У даному випадку потерпілий оговорює його з метою уникнути самому кримінальної відповідальності за вчинення злочину. Що стосується пояснень з приводу впливу матері ОСОБА_3 на потерпілого та його бабусю, то по перше це не доведено, а по друге, навіть якщо такий факт мав би місце, ОСОБА_3 не повинен відповідати за дії своєї матері. Просив обрати міру запобіжного заходу у вигляді особистого зобовязання.
У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_3 вказав на те, що вказаного злочину не вчиняв, про дії матері йому нічого не відомо, просив відмовити у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя дійшов до слідуючого висновку:
Відповідно до ч. І ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов'язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення ;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м'яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
ОСОБА_3 органом досудового розслідування, 01.08.2013 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України.
Так, ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ст.. 365 ч. 2 КК України, тобто перевищення влади, яке супроводжувалося насильством, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років з позбавленням спеціального права та зі штрафом, що передбачає можливість застосування тримання під вартою як виняткового запобіжного заходу згідно з ч.2 ст.183 КПК України.
ОСОБА_3 є посадовою особою правоохоронного органу, підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, скоєного відносно неповнолітньої особи, з перевищенням влади, яке супроводжувалося насильством, а тому існує обґрунтований ризик того, що перебуваючи на волі ОСОБА_3 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого і свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
З огляду на викладене, вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_3 враховую тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого підозрюється, вік та стан здоров'я, сімейний стан, наявність місця реєстрації та постійного проживання, місця праці, наявність на утриманні неповнолітніх дітей, матері інваліда, особу підозрюваного, який раніше не судимий, підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, приходжу до висновку про те, що є підстави для обґрунтованої підозри, а також наявність ризиків, вважати, що підозрюваний може впливати на потерпілого, свідків, або здійснити інші дії, передбачені частиною першою ст. 177 КПК України.
Між тим, такий запобіжний захід, як тримання під вартою, застосовується у виключних випадках. Слідчий суддя вважає не доведеним той факт, що жоден із більш мяких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.. 177 КПК України.
Що стосується доводів про наявність фактів впливу з боку підозрюваного на потерпілого та свідка, то матеріли кримінального провадження мають підтвердження факту стосунків матері підозрюваного з потерпілим та його бабусею, доказів, що на даний момент ініціатива вплинути якимось чином на потерпілого з боку саме підозрюваного в матеріалах не має.
Згідно ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п.п. 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини передбачені п. 3 частини першої цієї статі, слідчий суддя м має право застосувати більш мякий запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обовязки, передбачені ч. 5 цієї статті.
З метою забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_3 покладених на нього процесуальних обов'язків, йому необхідно обрати запобіжний захід у вигляді застави, оскільки обрати менш м'який запобіжний захід не є можливим.
Керуючись вимогами ст. ст. 131, 132, 176, 177, 178, 182, 184,198 КПК України та ст. 29 Конституції України, суд, -
Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді застави.
Зобов'язати ОСОБА_3 прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора а також суду, не відлучатися із населеного пункту, в якому зареєстрована та проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду, повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.
Ухвала підлягає оскарженню тільки в частині відмови у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у іншій частині оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя О.О.Худіна