Справа №463/4363/16-к
Провадження №1-в/463/181/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 листопада 2016 р. Личаківський районний суд м.Львова

в складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі судових засідань ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
лікаря-психіатра ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові подання лікаря-психіатра комунального закладу Львівської обласної ради Львівський обласний клінічний психоневрологічний диспансер ОСОБА_5 про продовження застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_6 у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, -

встановив:
до суду звернулася із заявою лікар-психіатр Львівського обласного клінічного психоневрологічного диспансеру ОСОБА_5 про продовження застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_6 у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, оскільки він продовжує хворіти тяжким психічним розладом, внаслідок чого він вчиняє (виявляє) реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для нього та оточуючих; завдасть значної шкоди своєму здоров`ю у зв`язку з погіршенням психічного стану у разі ненадання йому психіатричної допомоги.

Оглянувши матеріали справи, заслухавши думку прокурора та лікаря-психіатра, які підтримали подання; а також думку захисника особи, щодо якої обираються заходи примусового медичного характеру, який не заперечив проти задоволення подання, суд встановив наступне.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.514 КПК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється на підставі ухвали суду, в межах територіальної юрисдикції якого застосовується цей захід чи відбувається лікування.

Розгляд питання про продовження, зміну чи припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється за поданням представника медичного закладу (лікаря-психіатра), де тримається дана особа, у передбаченому ст.95 Кримінального кодексу України та ст.512 КПК України порядку. До подання додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.

Відповідно до ч.2 ст.95 КК України особи, до яких застосовані примусові заходи медичного характеру, підлягають огляду комісією лікарів-психіатрів не рідше одного разу на 6 місяців для вирішення питання про наявність підстав для звернення до суду із заявою про припинення або про зміну застосування такого заходу. У разі відсутності підстав для припинення або зміни застосування примусового заходу медичного характеру представник психіатричного закладу (лікар-психіатр), який надає особі таку психіатричну допомогу, направляє до суду заяву, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність продовження застосування примусового заходу медичного характеру. У разі необхідності продовження застосування примусового заходу медичного характеру понад 6 місяців представник психіатричного закладу (лікар-психіатр), який надає особі таку психіатричну допомогу, повинен направити до суду за місцем знаходження психіатричного закладу заяву про продовження застосування примусового заходу. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність продовження надання особі такої психіатричної допомоги. В подальшому продовження застосовування примусового заходу медичного характеру проводиться кожного разу на строк, який не може перевищувати 6 місяців.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 хворіє параноїдною шизофренією, безперервно-прогредієнтний тип перебігу з вираженим дефектом в емоційно-вольовій сфері на органічному ґрунті, є інвалідом ІІ групи, диспансер відвідував нерегулярно, отримував рекомендоване психофармакологічне підтримуюче лікування нерегулярно, у його психічному стані особливих змін не відбулося, психічний стан залишається нестабільним, втримується виражений емоційно-вольовий дефект, перебіг захворювання несприятливий, відмічаються часті загострення.

Як вбачається із оглянутої в судовому засіданні кримінальної справи №1-52/11, ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Львівської області від 06.09.2011р. змінено постанову Галицького районного суду м. Львова від 28.03.2011р., ухвалено вважати застосованими щодо ОСОБА_6 примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації останнього до психіатричного закладу із звичайним наглядом. З 30.11.2008 року по 19.03.2012 року ОСОБА_6 перебував на примусовому лікуванні в КЗ ЛОПЛ. Постановою Франківського районного суду м.Львова від 02.03.2012р. до ОСОБА_6 було змінено застосування примусових заходів медичного характеру в психіатричній лікарні із звичайним наглядом на надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку. Постановою Личаківського районного суду м.Львова від 28.12.2012р. до гр. ОСОБА_6 було продовжено застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку. Постановою Личаківського районного суду м.Львова від 20.09.2013р. ОСОБА_6 продовжено застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку. Постановою Личаківського районного суду м.Львова від 22.09.2014р. ОСОБА_6 було продовжено застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку. Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 27.04.2016р. ОСОБА_6 продовжено застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

Як вбачається із висновку-обґрунтування ЛКК №37 від 16.08.2016р. (а.с.3-6) ОСОБА_6 встановлено діагноз параноїдна шизофренія. Психічний стан на момент огляду: свідомість ясна, орієнтований правильно, доступний формальному мовному контакту. Напружений, тривожний, підозрілий. Емоційно блідий. Мислення не завжди послідовне, паралогічне. Заглиблений у свої хворобливі переживання, які до кінця не розкриває. На запитання відповідає вибірково, не завжди по суті заданого запитання. Критика до свого стану страждає. Активної продуктивної психосоматики на момент огляду не виявляє. За своїм психічним станом потребує постійної корекції, динамічного спостереження амбулаторного та стаціонарного лікування. Тому комісія вважає, що хворому необхідно продовжити застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Оскільки ОСОБА_6 на даний час хворіє тяжким хронічним психічним розладом, його психічний стан потребує подальшого спостереження, лікування та корекції, і у суду відсутні підстави для припинення або зміни застосування примусового заходу медичного характеру, тому заяву слід задовольнити та продовжити застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_6 у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку терміном на 6 місяців.

Керуючись ст.514 КПК України, ст.95 КК України, -

ухвалив:
заяву лікаря-психіатра Львівського обласного клінічного психоневрологічного диспансеру ОСОБА_7 задовольнити.

Продовжити застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_6 у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку терміном на 6 місяців.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Львівської області через Личаківський районний суд м.Львова протягом 7 днів з дня її оголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1