Справа № 1-118/10 Провадження № 1-118/10
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.06.2010 Жидачівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Цюмрака М.Д.

при секретарі - Опока Г.І.

з участю прокурора - Сірачинського Р.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Жидачів кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,уродженця і мешканця смт.Журавно вул..Б.Хмельницького, 34 Жидачівського р-ну Львівської обл.., українця, гр.-на України, ІНФОРМАЦІЯ_2, розведений, непрацюючий, в порядку ст.89 КК України раніше не судженого, - за ст.185 ч.2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Підсудний ОСОБА_1 06.05.2010 року біля 09.00 год. на автодорозі Луковець-Журавно км 3+500, яка обслуговується філією «Жидачівський автодор», на території смт.Журавно Жидачівського району Львівської області, за попередньою змовою в групі осіб з ОСОБА_2, кримінальна справа відносно якого закрита у зв»язку з його смертю, розбили 4 залізобетонні стовпи тросового огородження, вчинили таємне викрадення з них арматуру діаметром 19 мм в кількості 24 пагонних метра та закладні деталі, чим завдали вказаній організації матеріальну шкоду на суму 840 грн.

Будучи допитаним в судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 свою вину у пред»явленому йому звинуваченні визнав повністю і суду пояснив, що 05 травня 2010 року біля 20.00 год. до нього додому прийшов ОСОБА_2, який запропонував підсудному піти наступного дня на сміттєзвалище, щоб назбирати металобрухт і здати на пункт прийому. Оскільки підсудний ніде не працює, тому на дану пропозицію погодився. Наступного дня підсудний о 08.15 год. зустрівся з ОСОБА_2 і вдвох відправилися на сміттєзвалище, яке знаходиться неподалік смт.Журавно, але так як там нічого не знайшли, тому Куцик запропонував піти з ним по дорозі в сторону села Новошино, де на обочині стоять залізобетонні стовпчики тросового дорожнього огородження, які можна розбити і викрасти арматуру, на що підсудний погодився. Біля 09.00 год. вони вже були біля стопчиків, де Куцик, витягнувши з мішка кувалду, розбив нею кути залізобетонних стовпчиків, щоб зняти металеве кріплення, які мали тримати металеві троси. На той час тросів огородження не було. Металеві кріплення підсудний помістив у мішок. ОСОБА_2 багато разів бив по тих 4-х стовпах, в результаті чого від них відпав бетон, а металеву арматуру, хитаючи в різні боки, відламали на рівні землі та поклали у мішок, який положили на велосипед ОСОБА_2. Після цього направилися в смт.Журавно, де по дорозі до них під»їхали працівники міліції і попросили показати що вони везуть у мішку. Побачивши викрадене, працівники міліції затримали їх.

У вчиненому підсудний розкаявся і просить його суворо не карати. Заявлений цивільний позов підсудний визнає.

Крім визнання вини самим підсудним, його вина в судовому засіданні доведена поясненнями представника цивільного позивача, поясненнями свідка, а також іншими дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами.

Так, представник цивільного позивача ОСОБА_3 суду пояснив, що 06 травня 2010 року до нього на мобільний телефон зателефонував селищний голова ОСОБА_4, який повідомив, що невідомі особи розбивають стовпи тросового огородження на автодорозі сполученням Журавно-Новошино поблизу лісового масиву «Бакоцино». Представник цивільного позивача разом із селищним головою та працівниками міліції прибули на вказане місце і побачили, що по дорозі йшов підсудний ОСОБА_1 і поряд з ним вів велосипед Куцик, а на велосипеді був мішок і молот. Працівники міліції їх зупинили і на питання звідки вони йдуть і що у мішку розповіли, що в мішку металеві частини з 4-х дорожних стовпів тросового огородження, які вони розбили за допомогою молота, а також на пропозицію працівників міліції показали те місце. У мішку були 4 елементи кріплення тросового огородження та куски арматури.

Представник цивільного позивача суду пояснив, що заявлений позов він підтримує і просить стягнути з винної особи вартість пошкоджених 4-х дорожних бетонних стовпів, що становить 7000 грн., тобто вартість одного стовпа тросового огородження становить 1750 грн., а також вартість відновлюваних робіт становить 2500 грн., а всього 9500 грн.

Аналогічні пояснення суду дав свідок ОСОБА_4.

Вина підсудного доведена в судовому засіданні дослідженими і письмовими доказами, а саме:

Протоколом огляду місця події від 06 травня 2010 р. з якого вбачається, що на території смт.Журавно, на автодорозі Журавно-Новошино виявлено пошкоджені бетонні стовпи тросового огородження №№ 1, 10, 15 і 35. На них відсутні металеві кріплення, стовпи розбиті, на землі лежить бетон, в залишках від розбитих стовпів є по 4 арматури діаметром 12 мм./а.с.4/;

Протоколом явки з повинною від 06.05.2010 р. з якого вбачається, що підсудний ОСОБА_1 власноручно написав явку з повинною, де щиро розкаявся у вчиненому та описав, що він разом з ОСОБА_2 розбив бетонні стовпи тросового огородження, викрав металеве кріплення та арматуру /а.с.8/;

Протоколом огляду речових доказів від 18.05.2010 р. згідно якого ст.слідчий СВ Жидачівського РВ ГУМВСУ у Львівській області ст.л-т міліції ОСОБА_5 в присутності понятих оглянули велосипед, молот, поліетиленовий мішок білого кольору в якому наявні металеві частини різних розмірів та форми , які були вилучені у Мигаса/а.с.20/;

Оцінивши всі зібрані в ході досудового слідства та перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності суд вважає, що дії підсудного ОСОБА_1 слід кваліфікувати за ст.185 ч.2 КК України, оскільки він за попередньою змовою в групі осіб, керуючись прямим умислом, таємно викрав чуже майно - 24 пагонних матри арматури діаметром 19 мм та закладні деталі, які належали філії «Жидачівавтодор».

Суд вважає, що заявлений філією «Жидачівський райавтодор» ДП «Львівський облавтодор» позов підлягає до задоволення, оскільки в судовому засіданні доведено, що підсудний в групі осіб заподіяв шкоду філії «Жидачівавтодор», розбивши 4 бетонні стовпчики, до який кріпилися троси, викрали з них арматуру діаметром 19 мм в кількості 24 пагонних метри та закладні деталі, що разом становить 840 грн.

Крім того вартість одного дорожного бетонного стовпа тросового огородження становить згідно довідки 315 грн., а 4-х стовпів - 1260 грн., тобто позов слід задоволити в сумі 2100 грн.

Призначаючи підсудному покарання, суд враховує суспільну небезпечність вчиненого ним злочину, який відноситься до злочинів середнього ступеня важкості, особу підсудного, який щиро розкаявся у вчиненому, позитивно характеризується, тому вважає, що до нього слід застосувати покарання у виді позбавлення волі, звільнивши від відбування покарання з випробуванням та іспитовим строком.

Керуючись ст.ст.323, 324 КПК України, суд -

3 А СУД И В:

ОСОБА_1 визнати винним за ст.185 ч.2 КК України і призначити покарання у виді 2 роки позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України засудженого ОСОБА_1 від відбування призначеного покарання звільнити з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 1 рік.

На підставі ст.76 КК України зобов»язати засудженого ОСОБА_1 періодично з»являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи, не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи.

Речові докази, які знаходяться на зберіганні в камері схову речових доказів Жидачівського РВ ГУМВСУ - велосипед, молот /кувалда/,передати родичам ОСОБА_2, залишивши у їх власності, а білий поліетиленовий мішок з металевими арматурами та закладними деталями передати у власність філії «Жидачівський райавтодор».

Цивільний позов задоволити. Стягнути з засудженого ОСОБА_1 на користь філії «Жидачівський райавтодор» ДП «Львівський облавтодор» 2100 грн. завданої злочином шкоди, перерахувавши вказану суму на розрахунковий рахунок даного підприємства: р/р 260067473 в ВАТ «ОСОБА_6 Аваль» м.Львів МФО 325570 ЗКПО 26231317.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_1 до вступу вироку в законну силу залишити попередній - підписку про невиїзд.

Вирок може бути оскаржений до судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Львівської області протягом 15 днів з часу його оголошення шляхом подачі апеляції через Жидачівський районний суд.

Головуючий суддя :