Справа № 11/2190/855/2012 Головуючий у 1-й інстанції Марків Т.А.
Категорія ч.2 ст.187 КК Доповідач Ковальова Н.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 липня 2012 року колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Херсонської області у складі :

Головуючого : судді Ковальової Н.М.

Суддів : Гемми Ю.М., Жили І.Е.,

З участю прокурора: Пержинського А.А.

Засуджених: ОСОБА_1, ОСОБА_2

Захисників: ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Херсоні кримінальну справу за апеляцією прокурора, приймавшого участь у розгляді справи у суді першої інстанції на вирок Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 15.12. 2011 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Цим вироком:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 раніше не судимий, засуджений за ч.2 ст.186 КК України з застосуванням ч.1 ст.69 КК України на три роки позбавлення волі; за ч.2 ст. 187 КК України з застосуванням ч.1 ст.69 КК України на пять років позбавлення волі.

На підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено пять років позбавлення волі.

На підставі ст.75, п.п.3,4 ч.1 ст.76, ст.104 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком в два роки, забовязавши його повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи чи навчання, періодично зявлятися для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції.

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, раніше не судимий, засуджений за ч.2 ст.186 КК України з застосуванням ч.1 ст.69 КК України на три роки позбавлення волі; за ч.2 ст. 187 КК України з застосуванням ч.1 ст.69 КК України на пять років позбавлення волі.

На підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено пять років позбавлення волі.

На підставі ст.75, п.п.3,4 ч.1 ст.76, ст.104 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком в два роки, забовязавши його повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи чи навчання, періодично зявлятися для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції.

Міра запобіжного заходу засудженим ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підписка про невиїзд, залишена без змін.

Вирішено питання щодо цивільного позову та речових доказів.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 визнані винними і засуджені судом за те, що 03.02.2010 р. в м. Каховка Херсонської області по вул. К.Лібкнехта, поблизу будівлі Каховського РЕЗ і Ем, в нічний час, за попередньою змовою між собою, із корисливих мотивів, відкрито, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоровя потерпілого ОСОБА_5, відкрито викрали належний йому мобільний телефон Нокіа Х-3 з карткою звязку МТС, чохлом від мобільного телефону , а всього на загальну суму 1323 грн., завдав матеріальної шкоди на вказану суму.

Продовжуючи злочинну діяльність, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 повторно, в нічний час 29.09.2010 р. за попередньою змовою між собою, по вул.Червоноармійській у м.Каховка Херсонської області напали на потерпілого ОСОБА_6, застосувавши насильство небезпечне для життя та здоровя потерпілого та заволоділи належним потерпілому мобільним телефоном ОСОБА_7 К 700, карткою памяті, звязку МТС, завдавши матеріальної шкоди на загальну суму 618 грн.

В апеляції прокурор, приймавший участь у розгляді справи судом першої інстанції, не оспорюючи кваліфікацію дій засуджених, ставить питання про скасування вироку та направлення справи на новий судовий розгляд, оскільки вважає, що виправлення і перевиховання засуджених повинно здійснюватись в місцях позбавлення волі з урахуванням тяжкості скоєних злочинів, які віднесені до тяжких злочинів, які є корисливими та умисними, та суд не вмотивував не призначення підсудним додаткового покарання,

та у звязку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості злочинів та особі засуджених.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, підтримавшого апеляцію прокурора, засуджених ОСОБА_1 та ОСОБА_2, які не підтримали апеляцію прокурора, їхніх захисників, вважавших вирок законним та обґрунтованим, останнє слово засуджених, які прохали відмовити у задоволенні апеляції прокурора, а вирок залишити без змін, судова колегія вважає, що апеляція прокурора не підлягає задоволенню зі слідуючих підстав.

Висновки суду щодо винуватості ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у вчиненні злочинів, за які вони засуджені, ґрунтуються на зібраних у справі й досліджених у судовому засіданні доказах та в апеляції не оспорюються.

Відповідно до вимог ст.65 КК України суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та помякшують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

Ці вимоги закону судом були виконані.

Так, судом при призначенні покарання, було враховано ступінь тяжкості скоєних ОСОБА_1 і ОСОБА_2, злочинів, які відповідно до ст.12 КК України відносяться до категорії тяжких, особи винних, їх вік, сімейний стан, позитивні характеристики, вперше притягнення до кримінальної відповідальності, та помякшуючі вину обставини щире каяття, зявлення із зізнанням, добровільне відшкодування матеріальної шкоди потерпілим, що свідчить про дієве каяття, вчинення злочину у неповнолітньому віці. Обтяжуючих обставин судом не встановлено.

З урахуванням всіх викладених вище обставин, що помякшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості злочину, суд першої інстанції визнав за необхідне в даному випадку застосувати відносно ОСОБА_1 і ОСОБА_2 засади передбачені ст.69 КК України, тобто призначити їм покарання нижче від найнижчої межі санкції статей кримінального закону, який вони порушили.

Крім того, колегія суддів погоджується, що з урахуванням конкретних обставин справи, даних про особи засуджених, які вперше притягуються до кримінальної відповідальності, та того, що тяжких наслідків від вчинених злочинів не наступило, суд першої інстанції дійшов висновку про можливість виправлення засуджених без відбування покарання з випробуванням, з застосуванням ст.75 КК України, і доводи апеляції прокурора такий висновок суду не спростовують.

Доводи апеляції про те, що суд в мотивувальній частині вироку не вмотивував чому не призначив підсудним додаткового покарання, є безпідставними, а тому не можуть бути задоволені.

Як вбачається з мотивувальної частини вироку, суд обґрунтовано послався те, що обовязкове додаткове покарання за ч.2 ст.187 КК України ОСОБА_1 не може бути призначено на підставі ст.77 КК України, а ОСОБА_2 на підставі ч.2 ст.98 КК України.

Виходячи з викладеного, колегія суддів прийшла до висновку, що вирок суду є законним та обґрунтованим.

Керуючись ст.ст. 365,366 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляцію прокурора, приймавшого участь у розгляді справи у суді першої інстанції залишити без задоволення, а вирок Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 15.12.2011 року щодо ОСОБА_1 та ОСОБА_2 без змін.

Головуючий:

Судді: