Справа № 740/3584/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/795/353/2016
Категорія - Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 жовтня 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в порядку апеляційного розгляду кримінальне провадження за апеляційною скаргою представника володільця вилученого майна адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 04 жовтня 2016 року про арешт майна,

з участю прокурора ОСОБА_7

представника володільця вилученого майна адвоката ОСОБА_6

В С Т А Н О В И Л А:

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, представник володільця вилученого майна адвокат ОСОБА_6 подав на неї апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати як незаконну.

Ухвалою слідчого судді Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 04 жовтня 2016 року накладено арешт на автомобіль марки «Камаз 55111», державний номерний знак НОМЕР_1 , зеленого кольору, 1989 року випуску,тип САМОСКИД-с, шасі № НОМЕР_2 , об`єм двигуна 10850 см3, що на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , зареєстрованого 20.06.2008 року, належить ОСОБА_8 , мешканцю АДРЕСА_1 ; причеп марки «ГКБ-817», реєстраційний номер НОМЕР_4 , державний номерний знак заводський № НОМЕР_5 , що на підставі свідоцтва про реєстрацію машини серії НОМЕР_6 , належить ОСОБА_9 , мешканцю АДРЕСА_2 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , зареєстрованого 20.06.2008 року, виданого на ОСОБА_8 , мешканця АДРЕСА_1 ; свідоцтво про реєстрацію машини серії НОМЕР_6 , виданого на ОСОБА_9 , мешканця АДРЕСА_2 ; накладну № 2 від 03.10.2016 року про відпуск вугілля ПП «ВАГРА» Менській РДА; вугілля у кількості 4,8 тонн відповідно до накладної, яке знаходиться на причепі «ГКБ-817», та на вугілля у кількості 8,7 тонн, яке перебуває на автомобілі «Камаз 55111», державний номерний знак НОМЕР_1 , які вилучено та поміщено на зберігання за адресою: м. Ніжин, вул. Корчагіна, 4.

Задовольняючи клопотання слідчого про арешт майна, слідчий суддя мотивував своє рішення тим, що частина зазначеного у клопотанні слідчого майна та документів, на яке останній просить накласти арешт, визнано речовими доказами, а автомобіль марки «Камаз 55111» з причепом марки «ГКБ-817», може на собі зберігати сліди злочину, які мають доказове значення та для дослідження яких необхідне проведення ряду експертиз із зазначеним транспортним засобом, з метою запобігання можливості їх приховування (переміщення до іншого регіону країни), пошкодження, псування, знищення, перетворення (ремонту), відчуження.

В обґрунтування вимоги апеляційної скарги представник володільця вилученого майна адвокат ОСОБА_6 послався на те, що в порушення ст. 171 КПК України, клопотання слідчого належним чином не обґрунтовано. Під час розгляду клопотання слідчий суддя не звернув увагу на ч. 4 ст. 358 КК України та ст. ст. 171-175 КК України, оскільки підстави для накладення арешту на майно та документи, а також обґрунтування клопотання відсутні, не доведено необхідність такого арешту. Клопотання слідчої не містить обґрунтування в чому саме був сумнів в накладній, який був підставою для накладення арешту. Також вказує, що під час проведення огляду місця події не було дотримано вимог ст. ст. 104-106, 237 КПК України. В порушення вимог ст. ст. 104-107 КПК України, під час вилучення транспортного засобу з вугіллям останній опечатаний не був, понятих не було, не були внесені заяви та зауваження власника вугілля, водія та журналістів, так само як і дані про всіх учасників і присутніх. Працівники поліції не змогли повідомити підстави вилучення транспортного засобу з вугіллям, передбачені ст. ст. 237, 167 КПК України. Дії слідчої не відповідають вимогам ст. 40 КПК України, так як остання як на підставу вилучення транспортного засобу посилається на вказівку керівництва. На думку апелянта, в діях слідчих вбачаються ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 365, ч. 3 ст. 206 КК України.

Заслухавши доповідача, пояснення адвоката ОСОБА_6 , який в судовому засіданні апеляційного суду уточнив вимоги апеляційної скарги, просив скасувати ухвалу суду та відмовити в задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно, пояснення слідчого та думку прокурора, які вважали ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, дослідивши матеріали судового провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, в провадженні Ніжинського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області знаходиться кримінальне провадження, внесене 03.10.2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001650, за ознаками кримінального правопорушення , передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

03 жовтня 2016 року постановою слідчого Ніжинського ВП ГУНП України в Чернігівській області виявлені та вилучені автомобіль марки «Камаз 55111», державний номерний знак НОМЕР_1 , зеленого кольору, із вмістом вугілля вагою 8,7 тон; причіп марки ЯР-06664 ГКБ-817, із вмістом вугілля вагою 4,8 тон; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , зареєстрованого 20.06.2008 року, виданого на ОСОБА_8 , мешканця АДРЕСА_1 ; свідоцтво про реєстрацію машини серії НОМЕР_6 , виданого на ОСОБА_9 , мешканця АДРЕСА_2 ; накладну № 2 від 03.10.2016 року про відпуск вугілля ПП «ВАГРА» Менській РДА, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Відповідно до вимог ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому процесуальним законом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку ст.ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

На дані вимоги закону слідчий суддя не звернув уваги та ухвалив рішення про задоволення клопотання слідчого та наклав арешт на майно, не врахувавши правову підставу для арешту майна, достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення, наслідків арешту майна для інших осіб, а також того, що обмеження права власності на майно, а саме його арешт, не відповідатиме вимогам розумності та не є співрозмірним з огляду на завдання кримінального провадження.

Під час розгляду клопотання про арешт майна, прокурор не довів, що існують достатні підстави вважати, що майно, на яке передбачається накладення арешту, є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину, або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову.

Крім того, прокурором не було наведено достатніх і переконливих доказів, що майно може бути певним чином приховане, знищено або ж воно зникне, що воно може бути зіпсовано, передано, перетворено чи відчужено, адже жодним чином існування цих ризиків, які як самі по собі, так і в сукупності становлять завдання накладення арешту на майно, а тому, якщо накладення арешту не відповідає завданням кримінального судочинства, такий арешт на майно не може бути накладений.

В порушення вимог ст.171 КПК України по справі відсутнє обґрунтування клопотання про накладення арешту, не доведено необхідність такого заходу, не обґрунтовано, в чому саме викликала сумнів накладна, що дало підставу для внесення даного клопотання. Суд 1 інстанції на ці моменти не звернув уваги.

Також колегія суддів не встановила наявності у матеріалах провадження документів, які б підтверджували хто являється власником вилученого вугілля, що перебувало у автомобілі «Камаз 55111» та на причепі «ГКБ-817», не надано таких документів і прокурором до суду апеляційної інстанції.

Одночасно, досліджуючи матеріали провадження, колегія суддів встановила, що 03 жовтня 2016 року постановою слідчого Ніжинського ВП ГУНП України в Чернігівській області виявлені та вилучені речі та документи, які вказані в ухвалі слідчого судді, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні. При цьому постановлено транспортний засіб з причепом та вугіллям зберігати на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів при Ніжинському ВП ГУНП, а свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу в причепу та накладну постановлено зберігати в матеріалах кримінального провадження.

На думку колегії суддів вказані факти обмежують власника майна у праві власності та позбавляють його можливості розпоряджатися та користуватися ним.

За наведених обставин, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала слідчого судді про накладення арешту на майно підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали, якою в задоволенні клопотання слідчого про арешт тимчасово вилученого майна слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 170-173, 404, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу представника володільця вилученого майна адвоката ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 04 жовтня 2016 року про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001650 від 03.10.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення , передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, скасувати.

В задоволенні клопотання слідчої Ніжинського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області ОСОБА_10 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001650 від 03.10.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення , передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, про накладення арешту на автомобіль марки «Камаз 55111», державний номерний знак НОМЕР_1 , зеленого кольору, 1989 року випуску,тип САМОСКИД-с, шасі № НОМЕР_2 , об`єм двигуна 10850 см3, що на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , зареєстрованого 20.06.2008 року, належить ОСОБА_8 , мешканцю АДРЕСА_1 ; причеп марки «ГКБ-817», реєстраційний номер НОМЕР_4 , державний номерний знак заводський № НОМЕР_5 , що на підставі свідоцтва про реєстрацію машини серії НОМЕР_6 , належить ОСОБА_9 , мешканцю АДРЕСА_2 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , зареєстрованого 20.06.2008 року, виданого на ОСОБА_8 , мешканця АДРЕСА_1 ; свідоцтво про реєстрацію машини серії НОМЕР_6 , виданого на ОСОБА_9 , мешканця АДРЕСА_2 ; накладну № 2 від 03.10.2016 року про відпуск вугілля ПП «ВАГРА» Менській РДА; вугілля у кількості 4,8 тонн відповідно до накладної, яке знаходиться на причепі «ГКБ-817», та на вугілля у кількості 8,7 тонн, яке перебуває на автомобілі «Камаз 55111», державний номерний знак НОМЕР_1 , які вилучено та поміщено на зберігання за адресою: м. Ніжин, вул. Корчагіна, 4, відмовити.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4