Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/3994/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.06.2016 Подільський районний суд м. Києва
в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинувачених - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
захисника - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Подільського районного суду міста Києва кримінальне провадження № 0000850, яке надійшло від прокурора Київської місцевої прокуратури № 7 ОСОБА_3 з обвинувальним актом відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Києва, освіта середня, неодруженого, дітей немає, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого до затримання за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
1) 02.06.2004 року вироком Святошинського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 186 КК України на 4 роки позбавлення волі, на підставі ст. 75, 104 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік;
2) 26.11.2004 року вироком Святошинського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України на 4 роки 2 місяці позбавлення волі;
3) 06.11.2008 року вироком Оболонського районного суду м. Києва за ч. 3 ст. 15, ч. 2. ст. 185, ст. 71 КК України до 2 років 3 місяців позбавлення волі;
4) 30.03.2011 року вироком Ірпінського міського суду Київської області за ч. 1 ст. 391, 71 КК України на 1 рік 10 місяців позбавлення волі;
5) 17.12.2012 року вироком Оболонського районного суду м. Києва за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;
6) 04.06.2013 року вироком Святошинського районного суду м. Києва за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 309, ст. 70 КК України до 3 років та 7 місяців позбавлення волі. 19.01.2016 року звільнений з Білоцерківської ВК №35 по відбуттю строку покарання, картку платника податків не отримував

та

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянки України уродженки м. Києва, освіта середньо-спеціальна, заміжньої, дітей немає, офіційно не працюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимої:
1) 18.12.2007 року вироком Святошинського районного суду м. Києва за ч. 1 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі, звільнена на підставі ст. 75 КК України від призначеного покарання з випробуванням таз іспитовим строком 2 роки;
2) 24.09.2008 року вироком Голосіївського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі;
3) 23.01.2009 року вироком Оболонського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 15, ч. 3. ст. 185, ст. 71 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі, звільненої 10.02.2011 року умовно-достроково на невідбуту частину 1 рік 2 дні;
4) 21.11.2012 року вироком Шевченківського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 ст. 70 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі;
5) 17.01.2013 року вироком Солом`янського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70, ст. 71 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, звільненої 01.07.2014 року на підставі Закону України «Про амністію у 2014 році»;
6) 18.03.2015 року вироком Шевченківського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 185, КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки, картка платника податків: НОМЕР_1 ,

по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В :
03 лютого 2016 року о 10:00 год., за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_4 разом із ОСОБА_5 , будучи раніше судимими за вчинення умисних корисливих злочинів, маючи не зняті та не погашені в установленому законом порядку судимості, вступили між собою в попередню злочинну змову направлену на повторне, таємне викрадення чужого майна поєднане з проникненням у житло.
Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи з корисливих мотивів за попередньою змовою, 03 лютого 2016 року, приблизно о 13:20 год., ОСОБА_4 разом з ОСОБА_5 , прибули до будинку АДРЕСА_3 , де піднялись на 6 поверх вище вказаного будинку, де помітили двері квартири АДРЕСА_4 із замками які, б могли відчинити та вирішили реалізувати свій злочинний умисел. Після чого впевнившись, що за їх діями ніхто сторонній не спостерігає за допомогою інструментів, які заздалегідь принесли із собою, зламали два замки вхідних дверей та проникли до приміщення квартири АДРЕСА_5 , яка належить ОСОБА_7 , звідки, повторно таємно, викрали: пару золотих сережок вагою 3,73 гр., 585 проби, вартістю 1 865,00 грн., золотий ланцюжок вагою 3,08 гр., 585 проби, вартістю 2 063,60 грн., золотий кулон вагою 4,14 гр., 585 проби, вартістю 2 773,80 грн., флакон з туалетною водою «LANVIN ECLAT DARPEGE» ємкістю 100 мл. вартістю 905,00 грн., чим спричинили потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 7 607,80 грн.
Після чого, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, а викраденим майном розпорядились на власний розсуд.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України визнав повністю щиро покаявся та пояснив, що дійсно 03 лютого 2016 року вранці він із ОСОБА_5 вирішили таємно викрасти чуже майно. Реалізуючи задумане вони вдвох прибули до будинку АДРЕСА_3 , де піднялись на 6 поверх вказаного будинку. ОСОБА_5 мала спостерегти за оточуючою обстановкою та попередити його про сторонніх осіб. Далі він підійшов до дверей квартири АДРЕСА_4 , при цьому візуально оцінивши, що замки від цих дверей він може відчинити. У подальшому він, впевнившись, що за їх діями ніхто сторонній не спостерігає за допомогою інструментів, які заздалегідь приніс із собою, зламав замки вхідних дверей та проник до цієї квартири, звідки викрав золоті сережки, золотий ланцюжок, золотий кулон, флакон з туалетною водою та з місця вчинення злочину вони вдвох втекли, а викраденим майном розпорядились на власний розсуд.

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України визнала повністю щиро покаялась та пояснила, що 3 лютого 2016 року вона із ОСОБА_4 домовились таємно викрасти чуже майно. Реалізуючи задумане вони обидва прибули до будинку АДРЕСА_3 та піднялись на 6 поверх вказаного будинку. За розподілом ролей вона мала спостерегти за оточуючою обстановкою та попередити ОСОБА_4 про сторонніх осіб. Далі ОСОБА_4 проник до квартири АДРЕСА_4 , а вона чекала ззовні на нього та слідкувала за оточуючою обстановкою. Через деякий час ОСОБА_4 вийшов із квартири з викраденими речами та вони поїхали їх збувати.

У зв`язку із повним визнанням обвинуваченими своєї вини в скоєному злочині, визнання ними кваліфікації дій, дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються за згодою учасників судового розгляду суд визнав недоцільним, обмежившись допитом обвинувачених, показання яких відповідають фактичним обставинам, викладеним в їх обвинуваченні і ними не оспорюються, та дослідженням матеріалів справи, що їх характеризують.

Таким чином вважає, що своїми умисними діями, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненими повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаними з проникненням у житло, ОСОБА_4 учинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України.

Також суд вважає, що своїми умисними діями, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненими повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаними з проникненням у житло, ОСОБА_5 учинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , у відповідності зі ст. 65 КК України, суд ураховує ступінь тяжкості вчиненого ними злочину, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжких злочинів, особу обвинувачених, які раніше неодноразово судимі, за місцем проживання характеризуються позитивно, на обліку у лікаря психіатра ОСОБА_4 і ОСОБА_5 не перебувають, остання також не перебуває на обліку у лікаря нарколога, а ОСОБА_4 перебуває на обліку у лікаря нарколога, офіційно не працюють, ОСОБА_5 хворіє, та обставину, що пом`якшує їх покарання щире каяття, яка передбачена п. 1, ч. 1 ст.66 КК України.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , згідно ч. 1 ст. 67 КК України, суд визнає рецидив злочинів, оскільки вони будучи судимими відповідно перший за ст.391 КК України, а друга за ч.1 чст.309 КК України вчинили новий умисний злочин.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне обрати ОСОБА_4 та ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі, оскільки саме такий вид покарання передбачений санкцією ч. 3 ст. 185 КК України, на думку суду, зможе виправити обвинувачених та попередити вчинення ними нових злочинів. Разом із тим, суд з огляду на осіб обвинувачених, які вчинили злочин, перший майже одразу після звільнення з місць позбавлення волі, а друга в період іспитового строку, ступінь тяжкості вчиненого ними злочину та обставини вчиненого злочину, відсутність постійної роботи та стійких соціальних зв`язків, які можуть позитивно впливати на обвинувачених та спонукати їх не вчиняти нових злочинів, вважає, що виправлення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 можливе виключно при реальному відбутті строку покарання. Підстав, для застосування щодо ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ст.ст. 69, 75 КК України судом не встановлено.

Також оскільки ОСОБА_5 учинила злочин у період іспитового строку, встановленого вироком Шевченківського районного суду м.Києва від 18.03.15 при визначенні остаточного покарання суд ураховує вимоги ст.71 КК України та вважає за необхідне частково приєднати їй невідбуте покарання за цим вироком.

Суд також вважає за необхідне керуючись ч. 2 ст. 124 КПК України стягнути з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в рівних частинах на користь держави процесуальні витрати за залучення експерта.

Питання щодо долі речових доказів вирішити, згідно положень ст.100 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3 років 3 місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної залишити без змін тримання під вартою.

Строк покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту затримання по цьому кримінальному провадженню, а саме з 11.02.2016 року.

Строк попереднього ув`язнення ОСОБА_4 , до якого зараховується період на який останній був затриманий без ухвали слідчого судді, згідно положень ст.208 КПК України, а також час перебування його під час дії запобіжного зхаходу у виді тримання під вартою на стадії досудового слідства та судового розгляду, до набрання вироком законної сили, розраховувати із співвідношення один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити їй покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3 років 1 місяця позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Шевченківського районного суду м.Києва від 18.03.15, остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді 3 років 2 місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної залишити без змін домашній арешт.

Строк відбуття покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту приведення данного вироку до виконання та початку відбування останньою покарання у виді позбавлення волі.

Згідно ст.100 КПК України речові докази: туалетну воду, яка зберігається у потерпілого ОСОБА_7 і йому належить залишити у користуванні останнього; пару рукавичок, три викрутки та ніж, які використовував ОСОБА_4 при вчиненні інкримінованого злочину і зберігаються у камері схову речових доказів Подільського УП ГУ НП в м.Києві знищити; мобільні телефони «Нокія» та «Самсунг», які належать відповідно, перший ОСОБА_4 , а другий ОСОБА_5 і зберігаються у камері схову речових доказів Подільського УП ГУ НП в м.Києві повернути власникам, а саме ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ; 5 слідів пальців рук, які знаходяться у матеріалах кримінального провадження, які знаходяться у прокурора ОСОБА_8 продовжити там же зберігати.

Стягнути з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь держави витрати за залучення експертів у розмірі 553 грн. 42 коп. з кожного.

На вирок до Апеляційного суду міста Києва через Подільський районний суд міста Києва може бути подано апеляційну скаргу протягом 30 діб із моменту проголошення вироку, а обвинуваченим ОСОБА_4 , який перебуває під вартою з моменту вручення йому копії вироку.

Суддя ОСОБА_1