АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Категорія ч.2 ст. 125 КК З.Н.Т.
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 березня 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з секретарем ОСОБА_5

з участю прокурора ОСОБА_6

потерпілої ОСОБА_7

представника потерпілої ОСОБА_8

захисника ОСОБА_9

обвинуваченого ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001202 від 05.05.2015 року, за апеляційними скаргами потерпілої ОСОБА_7 , представника потерпілої адвоката ОСОБА_8 на вирок Октябрського районного суду м. Полтави від 23 грудня 2015 року,-

ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нексикан, Сусуманського району, Магаданської області, Російської Федерації, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, пенсіонера, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

визнано винуватим та засуджено за ч.2 ст. 125 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 80 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян,що складає 1360 гривень.

За вироком суду ОСОБА_10 визнаний винуватим у тому, що 05 травня 2015 року приблизно о 12 годині, перебуваючи біля 6-го під`їзду будинку АДРЕСА_2 , на ґрунті неприязних відносин, з прямим умислом схопив потерпілу ОСОБА_7 та завдав їй один удар предметом із гострим краєм у ліву задню поверхню шиї, чим спричинив їй легкі тілесні ушкодження, які потягли короткочасний розлад здоров`я у вигляді: саден шкіри задньої лівої поверхні шиї з розвитком під`язичної гематоми, гематоми гортані та гематоми м`яких тканин шиї і верхньої третини грудини.

Не погодившись з вироком суду, представник потерпілої адвокат ОСОБА_8 та потерпіла ОСОБА_7 подали апеляційні скарги, в яких порушують питання про зміну вироку внаслідок невідповідності висновків суду фактичним обставинам провадження та невідповідності призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особи обвинуваченого внаслідок його м`якості.

На переконання представника потерпілої, судом не враховано як обтяжуючі обставини, перебування обвинуваченого під час вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння та вчинення злочину щодо особи, що перебуває у безпорадному стані.

Вказує, що судом при призначенні покарання обвинуваченому в повній мірі не враховано відсутність в матеріалах провадження позитивної характеристики на ОСОБА_10 , невизнання ним своєї вини у скоєному, не прохав вибачення у потерпілої, шкоду не відшкодовано.

Інші учасники провадження вирок суду не оскаржували.

Заслухавши доповідача, представника потерпілої адвоката ОСОБА_8 та потерпілої ОСОБА_7 на підтримання поданих апеляційних скарг, які в суді змінили свої вимоги, та просили скасувати вирок, з мотивів зазначених у скаргах, вислухавши заперечення обвинуваченого ОСОБА_10 та його захисника ОСОБА_9 проти апеляційній потерпілої та її представника, думку прокурора ОСОБА_6 про законність та обґрунтованість вироку суду, перевіривши матеріали кримінального провадження і обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що вони не підлягають до задоволення, виходячи з наступного.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_10 в умисному заподіянні легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я потерпілої, при викладених у вироку обставинах, ґрунтуються на доказах, безпосередньо досліджених в судовому засіданні.

Фактичні обставини кримінального правопорушення, в апеляційнійних скаргах потерпілої та її представника не оспорюються.

В обвинувальному акті відсутні твердження, що ОСОБА_10 під час вчинення кримінального правопорушення знаходився в стані алкогольного сп`яніння, протилежні доводи потерпілої щодо цих обставин не знайшли свого підтвердження.

Згідно ч.1 ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Таким чином, вина обвинуваченого ОСОБА_10 у вчиненні даного кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, є доведеною і ніким не оспорюється.

Доводи потерпілої ОСОБА_7 , що суд у вироку неправильно її характеризував, не заслуговують на увагу, оскільки суд не робив висновків щодо характеристики потерпілої, а лише привів у вироку показання свідків.

Покарання винному призначене у відповідності до ст.65 КК України, з врахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного, який вперше притягається до кримінальної відповідальності, являється пенсіонером за віком, займається доглядом за дружиною, інвалідом 1 групи, та в межах санкції статті.

Підстав для призначення більш суворого покарання не вбачається.

Окрім того, сама потерпіла та її представник в апеляційних скаргах не ставили питання про постановлення щодо ОСОБА_10 нового вироку та не вказували, яке ж покарання вважали за необхідне для виправлення обвинуваченого.

У відповідності до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 405, 407 КПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційні скарги потерпілої ОСОБА_7 та представника потерпілої адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Октябрського районного суду м. Полтави від 23 грудня 2015 року щодо ОСОБА_10 без зміни.

Касаційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

С У Д Д І :
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4