Справа № 191/4001/15-к
Провадження № 1-в/191/1803/16
У Х В А Л А
іменем України
19 липня 2016 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

Головуючого-судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове клопотання Ленінського районного відділу м. Дніпропетровська кримінально-виконавчої інспекції Управління Державної пенітенціарної служби в Дніпропетровській області про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку,-

ВСТАНОВИВ:
До суду з вищевказаним клопотанням звернувся начальник установи, мотивуючи свої вимоги тим, що на виконанні відділу знаходиться вирок Синельниківського міськрайонного суду від 04.01.2016 року відносно ОСОБА_4 , яким був засуджений за ч. 2 ст. 286 КК України до 5 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на три роки, на підставі ст.. ст.. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки. Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», судам необхідно мати на увазі, що ч. 1 ст. 75 КК України передбачено звільнення від відбування основного покарання. Додаткові покарання підлягають реальному виконанню, про що суд зазначає в резолютивній частині вироку. Просить суд роз`яснити порядок виконання вироку від 04.01.2016 року в частині виконання додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортним засобом строком на 3 роки, оскільки цим же вироком ОСОБА_4 звільнений від відбування основного і додаткового покарання з випробуванням.

Представник заявника в судове засідання не з`явився, але надав суду листа про розгляд даного клопотання без його участі.

Прокурор в судовому засіданні заявлене клопотання підтримав.

Суд, дослідивши матеріали клопотання, заслухавши думку прокурора, дійшов такого висновку.

Вироком Синельниківського міськрайонного суду від 04.01.2016 року ОСОБА_4 засуджений за ч. 2 ст. 286 КК України до 5 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на три роки, на підставі ст.. ст.. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки.

Оскільки засуджений зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 , то даний вирок в частині призначеного покарання знаходиться на виконанні Ленінського районного відділу м. Дніпропетровська кримінально-виконавчої інспекції Управління Державної пенітенціарної служби в Дніпропетровській області.

Згідно ч. 1 ст. 52 КК України позбавлення волі на певний строк є основним покаранням.

Згідно ч. 3 ст. 52 КК України позбавлення права займатися певною діяльністю може застосовуватися як основне, так і як додаткове покарання.

Згідно ч. 1 ст. 55 КК України позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю може бути призначене як основне покарання на строк від двох до п`яти років або як додаткове покарання на строк від одного до трьох років.
Згідно ч. 3 ст. 55 КК України при призначенні позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю як додаткового покарання до арешту, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі на певний строк - воно поширюється на увесь час відбування основного покарання і, крім цього, на строк, встановлений вироком суду, що набрав законної сили. При цьому строк додаткового покарання обчислюється з моменту відбуття основного покарання, а при призначенні покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю як додаткове до інших основних покарань, а також у разі застосування ст. 77 цього Кодексу - з моменту набрання законної сили вироком.

Згідно ст.. 77 КК України у разі звільнення від відбування покарання з випробуванням можуть бути призначені додаткові покарання у виді штрафу, позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю та позбавлення військового, спеціального звання, рангу, чину або кваліфікаційного класу.
Згідно п. 9 Постанови Пленуму ВСУ «про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 року судам необхідно мати на увазі, що частиною 1 статті 75 КК України передбачено звільнення від відбування покарання з випробуванням тільки тих осіб, які засуджуються до виправних робіт, службового обмеження (для військовослужбовців), обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років,

тобто лише щодо основного покарання, що має бути належним чином

вмотивовано у вироку. Звільнення від відбування призначеного судом

додаткового покарання за цією нормою закону не допускається. При звільненні з випробуванням від відбування основного покарання суд відповідно до ст.. 77 КК України може призначити додаткове покарання: позбавлення права займатися певною діяльністю. Додаткові покарання підлягають реальному виконанню, про що суд зазначає в резолютивній частині вироку.

Згідно п. 17 Постанови Пленуму ВСУ «про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 року рішення про позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю має бути чітко сформульоване в резолютивній частині вироку, для того щоб не виникло жодних сумнівів під час виконання останнього. Якщо в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК України зазначено характер посад або вид діяльності (наприклад, статті 286, 287), рішення про призначення додаткового покарання, наведене в резолютивній частині вироку, повинне відповідати змісту цієї санкції.

Згідно ч. 1 ст. 380 КПК України якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою учасника судового провадження чи органу виконання судового рішення ухвалою роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його зміст.
В розумінні даної норми роз`яснення рішення це викладення рішення у більш ясній і зрозумілій формі. Здійснюючи роз`яснення судового рішення, суд викладає більш повно і зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін до рішення по суті і не торкаючись тих питань, які не були предметом судового розгляду. Якщо фактично порушується питання про зміну рішення, або про внесення до нього нових даних, або про роз`яснення мотивів прийняття рішення, суд відмовляє в роз`ясненні рішення. У ході роз`яснення рішення суд повинен тлумачити юридичні терміни.

Отже, призначене ОСОБА_4 вироком суду від 04.01.2016 року покарання у вигляді 5 років позбавлення волі є основним покаранням, а позбавлення його права керувати транспортними засобами строком на 3 роки є додатковим покаранням. Але, даним вироком ОСОБА_4 на підставі ст.. 75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 3 роки, тобто звільнений від відбування як основного так і як додаткового покарання. Оскільки призначення покарання та його виконання регулюється вищевказаними нормами законодавства та роз`ясненнями Пленуму ВСУ, то заявник фактично просить суд внести зміни до резолютивної частини судового рішення в частині виконання додаткового покарання, тобто порушує питання щодо неправильного застосування в рішенні норм кримінального закону та призначення покарання, яке згідно КПК України відноситься до компетенції суду апеляційної інстанції. За таких обставин вирішення порушеного в клопотанні питання не може бути здійснене в порядку ст. 380 КПК України.

Таким чином, клопотання Ленінського районного відділу м. Дніпропетровська кримінально-виконавчої інспекції Управління Державної пенітенціарної служби в Дніпропетровській області задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, ст.. ст.. 52, 55, 77 КК України, п. 9, п. 17 Постанови Пленуму ВСУ «про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 року, керуючись ст. 380 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
В задоволенні клопотання Ленінського районного відділу м. Дніпропетровська кримінально-виконавчої інспекції Управління Державної пенітенціарної служби в Дніпропетровській області про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області через Синельниківський міськрайонний суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1