Справа № 152/291/16-к
01 березня 2016 року Шаргородський районний суд Вінницької області
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового
засідання ОСОБА_2 ,
прокурора заступника
керівника Жмеринської
місцевої прокуратури ОСОБА_3 ,
потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
ОСОБА_6 ,
захисника потерпілих адвоката ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_9 ,
Підготовче судове засідання призначено, згідно з ухвалою від 18.02.2016 року, на 01.03.2016 року.
З реєстру матеріалів досудового розслідування вбачається, що 25.12.2015 року та 08.02.2016 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.135, ч.2 ст.286 КК України; 12.02.2016 року сторони кримінального провадження повідомлені про закінчення досудового розслідування та ознайомлені з його матеріалами; обвинуваченому ОСОБА_8 обрано ухвалою слідчого судді від 25.12.2015 року запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Обвинувальний акт підписаний слідчим та прокурором, який його затвердив, і містить відомості, визначені в ч.2 ст.291 КПК України.
У підготовчому судовому засіданні прокурор заступник керівника Жмеринської місцевої прокуратури ОСОБА_3 зазначив, що означене кримінальне провадження підсудне Шаргородському районному суду, що підстав для закриття кримінального провадження, передбачених п.п. 4-8 ч.1 або ч.2 ст.284 КПК України, немає, що обвинувальний акт складено у відповідності до вимог ст.291 КПК України і підстав для його повернення немає, що підстав для затвердження або відмови в затвердженні угоди та повернення кримінального провадження прокуророві для продовження досудового розслідування в порядку, визначеному ст.ст.468-475 КПК України, немає, а тому просить призначити справу до судового розгляду.
Обвинувачений ОСОБА_8 під час підготовчого судового засідання не заперечував щодо призначення кримінального провадження до судового розгляду. Захисник обвинуваченого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_9 , що діє відповідно до угоди від 01.03.2016 року, свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №3777/10 від 23.10.2008 року, посвідчення адвоката та зареєстрований в Єдиному реєстрі адвокатів України, під час підготовчого судового засідання не заперечував щодо призначення даного кримінального провадження до судового розгляду.
Потерпілі ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в підготовчому судовому засіданні не заперечували щодо призначення означеного кримінального провадження до судового розгляду.
Захисник потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 , що діє на підставі договорів від 24.02.2016 року, свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю від 26.02.1998 року за №101, зареєстрована в Єдиному реєстрі адвокатів України, під час підготовчого судового засідання не заперечувала щодо призначення кримінального провадження до судового розгляду.
Вислухавши думки сторін кримінального провадження, заявлені клопотання, вивчивши обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, суд приходить до наступних висновків:
- означене кримінальне провадження підсудне Шаргородському районному суду Вінницької області на підставі ст.ст.32, 33 КПК України;
- підстав для затвердження або відмови в затвердженні угод у даному кримінальному провадженні та для повернення кримінального провадження прокуророві для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст.ст.468-475 КПК України, немає;
- підстав для закриття кримінального провадження, передбачених п.п.4-8 ч.1 ст.284 КПК України, немає;
- обвинувальний акт складено у відповідності до вимог ст.291 КПК України, при його затвердженні прокурором дотримано вимог процесуального закону, тому підстав для його повернення прокуророві немає;
- слід призначити кримінальне провадження за обвинувальним актом відносно ОСОБА_8 до судового розгляду.
З вказаних мотивів, з метою підготовки до судового розгляду, суд вважає за необхідне:
- призначити судовий розгляд кримінального провадження на 10.03.2016 року о 10 годині в залі судових засідань №3 Шаргородського районного суду;
- здійснювати судовий розгляд даного кримінального провадження у відкритому судовому засіданні, виходячи з вимог ч.2 ст.27 КПК України, та одноособово, виходячи з вимог ч.1 ст.31 КПК України;
- визначити склад осіб, які братимуть участь в судовому розгляді, наступним прокурор, обвинувачений, його захисник, потерпілі, їх захисник;
- здійснити виклик в судовий розгляд для допиту в якості свідків за клопотанням прокурора ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , враховуючи, що з реєстру матеріалів досудового розслідування вбачається, що вказані особи допитувалася в якості свідків на стадії досудового розслідування, прокурором зазначено адресу місця проживання цих осіб.
Крім того, прокурор ОСОБА_3 просить продовжити на два місяці тимчасове обмеження обвинуваченого ОСОБА_8 у праві керування транспортними засобами, встановлене ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду 11.02.2016 року.
Обвинувачений ОСОБА_8 і його захисник адвокат ОСОБА_9 не заперечували щодо заявлених прокурором клопотань, спростувань підстав необхідності продовження запобіжного заходу не мають.
Потерпілі ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 та їх захисник адвокат ОСОБА_7 не заперечували щодо заявлених прокурором клопотань.
Вислухавши клопотання прокурора ОСОБА_3 , думки учасників підготовчого судового провадження, суд прийшов до наступних висновків.
Підставами для обрання запобіжного заходу слідчий суддя зазначив наявність ризиків, встановлених п.п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України, зсилаючись на те, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні злочину, будучи в стані алкогольного сп`яніння, залишив місце ДТП і повернувся тільки внаслідок втручання очевидців події, у зв`язку із чим наявні ризики, що ОСОБА_8 переховуватиметься від органів досудового розслідування та суду, може незаконно впливати на потерпілих і свідків, інших учасників події.
На теперішній час, як пояснив обвинувачений ОСОБА_8 , він проживає за зареєстрованим місцем проживання.
Вирішуючи клопотання про продовження строку запобіжного заходу у виді застави щодо обвинуваченого ОСОБА_8 суд враховує тяжкість злочинів, в яких обвинувачується останній, один з яких є тяжким, згідно із ст.12 КК України, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення за ч.2 ст.286 КК України від 3 до 8 років позбавлення волі, що дає достатні підстави вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих і свідків, інших учасників події, вчинити інше кримінальне правопорушення, або іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.
Відтак, для запобігання вказаним ризикам, та враховуючи суспільний інтерес, що полягає у виконанні завдань, які передбачені ст.2 КПК України, зокрема, у захисті інтересів суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охороні прав, свобод та інтересів інших учасників кримінального провадження, а також забезпеченні швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до кримінальної відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура, суд вважає виправданим продовження запобіжного заходу у виді застави на час судового розгляду справи.
Частиною 2 статті 177 КПК України встановлено, що підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
В п.175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 року «Нечипорук і Йонкало проти України» зазначено: «що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення…».
З аналізу матеріалів кримінального провадження вбачається, що неможливо застосувати до ОСОБА_8 більш м`який запобіжний захід, оскільки він буде недостатнім для запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
У зв`язку із викладеним, на підставі ч.3 ст.315 та ч.3 ст.331 КПК України, суд вважає, що клопотання прокурора про продовження застави обвинуваченому ОСОБА_8 є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.
Ухвалою слідчого судді від 25.12.2015 року про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, у випадку внесення застави і звільнення останнього з-під варти, відповідно до вимог ч.5 ст.194 КПК України, покладено на обвинуваченого обов`язки: прибувати за кожною вимогою до прокурора, слідчого судді, суду; не відлучатися з місця проживання в будинку АДРЕСА_1 ; повідомляти прокурора, суд про зміну місця свого проживання; здати на зберігання до органу досудових розслідувань документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Частиною 6 ст.194 КПК України встановлено, що обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому ст.199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.
Прокурором в підготовчому судовому засіданні поряд із клопотанням про продовження запобіжного заходу у виді застави клопотання про продовження строку дії обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_8 ухвалою слідчого судді від 25.12.2015 року, не заявлялося, тому, після закінчення строку, встановленого означеною ухвалою, вона в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.
Разом з тим, 11.02.2016 року слідчим суддею Вінницького міського суду застосовано до обвинуваченого ОСОБА_8 тимчасове обмеження у користуванні спеціальним правом правом керування транспортними засобами, строком на два місяці, починаючи з 11.02.2016 року. Підставами для застосування до обвинуваченого тимчасового обмеження у користуванні спеціальним правом слідчий суддя зазначив наявність такого права у обвинуваченого, а саме права керування транспортними засобами на підставі посвідчення водія серії НОМЕР_1 , виданого Центром ДАІ 3217 04.08.2015 року, тяжкість вчиненого ОСОБА_8 злочину, до того ж у стані алкогольного сп`яніння, тяжкість призначеного покарання у випадку визнання ОСОБА_8 винуватим у вчиненні злочину.
Статтею 153 КПК України встановлено, що прокурор має право звернутися із клопотанням про продовження строку тимчасового обмеження у користуванні спеціальним правом, яке розглядається в порядку, передбаченому ст.151 цього Кодексу. Слідчий суддя, суд відмовляє у продовженні строку тимчасового обмеження у користуванні спеціальним правом, якщо прокурор не доведе, що: 1) обставини, які стали підставою для тимчасового обмеження у користуванні спеціальним правом, продовжують існувати; 2) сторона обвинувачення не мала можливості забезпечити досягнення цілей, заради яких було обмежено користування спеціальним правом, іншими способами протягом дії попередньої ухвали.
Прокурор ОСОБА_3 , заявляючи клопотання про продовження тимчасового обмеження ОСОБА_8 у користуванні спеціальним правом ще на два місяці зсилається на те, що обставини, які стали підставою для тимчасового обмеження у користуванні спеціальним правом, продовжують існувати.
Враховуючи, що прокурором доведено, що підстави для тимчасового обмеження у користуванні спеціальним правом ОСОБА_8 , продовжують існувати, то суд вважає, що клопотання прокурора підлягає частковому задоволенню, зокрема, слід продовжити тимчасове обмеження у праві строком на один місяць, враховуючи розумні строки судового розгляду кримінального провадження, а також ту обставину, що ухвала слідчого судді від 11.02.2016 року діє протягом двох місяців, починаючи з 11.02.2016 року до 11.04.2016 року.
Керуючись ст.ст.27, 31, 151-153, 177, 178, 182, 194, 199, 314-316, 331, 369, 372 КПК України, суд
Клопотання прокурора ОСОБА_3 про виклик в судове засідання свідків задовольнити і викликати для допиту в якості свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 згідно з адресами, зазначеними прокурором.
Клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_8 у виді застави задовольнити.
Повідомити ОСОБА_8 та заставодавця ОСОБА_13 про наслідки невиконання ОСОБА_8 обов`язків, як обвинуваченого, передбачені ч.3 ст.182 КПК України.
Клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження тимчасового обмеження у користуванні спеціальним правом обвинуваченому ОСОБА_8 задовольнити частково.
Тимчасове обмеження ОСОБА_8 у праві керування транспортними засобами на підставі посвідчення водія серії НОМЕР_1 , виданого Центром ДАІ 3217 04.08.2015 року, продовжити строком на один місяць до 11.05.2016 року, починаючи з 11.04.2016 року.
В решті клопотання прокурора відмовити.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення і припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про застосування запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття провадження в порядку, передбаченому ст.ст. 284, 288, п.2 ч.2 ст.314, ч.6 ст.340, ст.417, п.3 ч.1 ст.346 КПК України.

Копію ухвали вручити обвинуваченому ОСОБА_8 негайно після її оголошення.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Вінницької області протягом п`яти днів з дня її оголошення лише в частині вирішення питання про продовження запобіжного заходу.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя: ОСОБА_1