пр. № 1-кп/759/579/16
ун. № 759/8152/16-к
У Х В А Л А

підготовчого судового засідання
21 червня 2016 року Святошинський районний суд м. Києва
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
провівши в приміщенні суду в залі судового засідання в м. Києві підготовче судове засідання у кримінальному провадженні № 0000112 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Києві, українця, громадянина України, освіта середня, не працюючого, проживаючого в АДРЕСА_1 , судимого 30 березня 2016 року Святошинським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі з випробуванням іспитовим строком на 2 роки, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 186 КК України,
учасники кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_5 , інші учасники кримінального провадження: потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , -
в с т а н о в и в:
До Святошинського районного суду м. Києва 09 червня 2016 року надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000112, з додатками стосовно ОСОБА_3 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 186 КК України.
В підготовче судове засідання потерпілі ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 не з`явилися, про дату, час та місце проведення даного засідання повідомлені належним чином, наявні повідомлення про отримання ними судового виклику. Від потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_14 , ОСОБА_18 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_25 до суду надійшли клопотання щодо проведення підготовчого судового засідання за їх відсутності, потерпілі ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_26 та ОСОБА_27 причин свого неприбуття суду не повідомили, клопотань щодо їх бажання бути присутніми під час підготовчого судового засідання до суду не надходило.
Суд, заслухавши думку учасників підготовчого судового засідання, вважає можливим провести підготовче судове засідання за відсутності зазначених потерпілих, оскільки їх неявка в підготовче судове засідання, не перешкоджає його проведенню.
Суд, вивчивши матеріали обвинувального акту з додатками, заслухавши думку прокурора, обвинуваченого, захисника та потерпілих, які вважали за можливе призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, клопотань для прийняття судом рішень, з підстав, передбачених пп. 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України не заявляли, приходить до висновку про необхідність повернення прокурору обвинувального акта у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_3 за обвинуваченням, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 186 КК України у зв`язку з його невідповідністю вимогам ст. 291 КПК України, виходячи з наступного.
Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.
Процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування, відповідно до положень ч. 4 ст. 110 КПК України, є обвинувальний акт, який повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст. 291 цього Кодексу, зокрема, обвинувальний акт повинен містити: виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, зокрема й ті, що стосуються самої події кримінального правопорушення та винуватості обвинуваченого (п. 5 ч. 2 ст. 291, п.п. 1 та 2 ч. 1 ст. 91 КПК України), правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Дослідивши наданий прокурором обвинувальний акт, суд виявив невідповідність вказаного процесуального рішення вимогам ст. 291 КПК України.
Виклад фактичних обставин справи - це формулювання фактичного складу діяння, тобто конкретний опис поведінки особи й інших юридичних фактів, які встановлено (процесуально доведено) та які мають кримінально-правове значення й у системному поєднанні утворюють фактичний склад злочину.
В порушення п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт не містить виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, зокрема, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, по епізодах 31 січня 2016 року, 05 лютого 2016 року, 23 квітня 2016 року, 13 травня 2016 року 14.25 годин та 13 травня 2016 року 14.30 годин, пред`явленого органом досудового розслідування ОСОБА_3 обвинувачення, не містить відомостей про спричинення матеріальної шкоди власникам викраденого майна. При цьому суд, враховує, що з об`єктивної сторони крадіжка відноситься до злочинів з матеріальним складом та обов`язковими її ознаками, крім діяння (таємного викрадення), є позитивна матеріальна шкода, спричинена власнику викраденого майна, яка визначається його вартістю, а також причинний зв`язок між цією шкодою і таємним викраденням.
Виклад в обвинувальному акті фактичних обставин кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, по епізодам таємного викрадення майна ОСОБА_20 , ОСОБА_22 , ОСОБА_9 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 не містить відомостей щодо часу, вчинення кожного кримінального правопорушення, які відповідно до вимог ст. 91 КПК України підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.
Крім того, виклад в обвинувальному акті фактичних обставин кримінального правопорушення в частині зазначення часу вчинення кримінального правопорушення містить суттєві суперечності, зокрема: по епізоду 23 березня 2016 року дата вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України зазначена як «23.03.2016» так і «23.02.2016»; « ОСОБА_3 23.02.2016, приблизно о 01 год., знаходячись біля буд. №7 по бул. Кольцова в м. Києві, де побачив раніше незнайомого йому громадянина ОСОБА_7 ….», «… ОСОБА_3 23.02.2016, приблизно о 00 год.30 хв., ззаду підбіг до ОСОБА_7 ».
По епізоду 10 лютого 2016 року виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України не містить зазначення часу (зокрема дати) та змісту домовленості ОСОБА_3 з невстановленою досудовим розслідуванням особою, щодо набуття ОСОБА_3 вогнепальної зброї та боєприпасів; часу затримання ОСОБА_3 працівниками ВП № 2 Святошинського УПГУНП в м. Києві та виявлення у нього револьвера моделі «Корнет-С» калібру 9 мм та 60 патронів до нього.
Водночас, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, які прокурор вважає встановленими, містить відомості щодо придбання, носіння та зберігання без передбаченого законом дозволу ОСОБА_3 револьвера моделі «Корнет-С» калібру 9 мм, який відповідно до зазначеного в обвинувальному акті висновку експерта, є короткоствольною вогнепальною зброєю - гладкоствольним револьвером. Проте правова кваліфікація зазначеним діям ОСОБА_3 не надана.
Виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, по епізодах 02 березня 2016 року, 23 березня 2016 року, 13 травня 2016 року 14.30 годин не містить відомостей щодо вартості кожної одиниці викраденого майна, а по епізоду 13 травня 2016 року 14.30 годин не містить відомостей щодо загального розміру спричиненої власнику викраденого майна шкоди, які відповідно до вимог ст. 91 КПК України підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.
Крім того, є суперечливим виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, по епізоду 13 травня 2016 року 14.30 годин, який містить відомості про те, що ОСОБА_3 обвинувачується у тому, що він повторно, таємно викрав чуже майно інструменти, які належать ОСОБА_27 , проте, коли у ОСОБА_3 виник умисел на крадіжку чужого майна, які саме дії вчинив ОСОБА_3 з метою здійснення крадіжки зазначеного майна, виклад фактичних обставни не містить. Разом з тим виклад фактичних обставин кримінального правопорушення по даному епізоду містить відомості щодо таємного викрадення ОСОБА_3 велосипеда.
Зазначені фактичні дані не є новими, відомі на період досудового розслідування, стосовно них не може бути змінене обвинувачення в суді.
Як вбачається зі змісту обвинувального акта, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 263 КК України, а саме: «вчиненні повторного, таємного викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаного з проникненням у приміщення», «вчиненні повторного, відкритого викрадення чужого майна (грабіж), із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я», «у незаконному придбанні, носінні та зберіганні бойових припасів без передбаченого законом дозволу». Формулювання обвинувачення, що міститься в обвинувальному акті, не відображає сутність обвинувачення, у відповідності до диспозиції кожної із статтей КК України, що відображені у правовій кваліфікації кримінальних правопорушень, що інкримінуються ОСОБА_3 .
Невизначеність прокурора в обвинувальному акті щодо вказаних фактичних обставин та формулювання обвинувачення позбавляє суд у подальшому можливості прийняти будь-яке процесуальне рішення по суті справи, яке можна було б безспірно визнати законним і справедливим, визначити межі судового розгляду стосовно обвинуваченого з огляду на п. 13 ч. 1 ст. 3 та ч. 1 ст. 337 КПК України, відповідно до яких судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту. Неконкретність обвинувачення заздалегідь перекладає по суті на суд обов`язок по збиранню доказів обвинувачення, зокрема в частині розкриття конкретного змісту вказаних вище обставин, що є неприпустимим з огляду на принцип змагальності сторін у кримінальному процесі (ст. 22 КПК України).
Завданням кримінального провадження є зокрема охорона прав і законних інтересів всіх учасників провадження, а також забезпечення швидкого і повного судового розгляду з тим, щоб, зокрема, до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура, у тому числі під час формулювання обвинувачення. Пред`явлене особі обвинувачення має бути конкретним і містити дані про час, місце та інші обставини вчинення злочину, оскільки особа має право знати, в чому саме вона обвинувачується і захищатися від пред`явленого їй обвинувачення. Дані положення випливають і з п. (а) ч. 3 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, ратифікованої Верховною Радою України 17 липня 1997 року, згідно якого кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, має право бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причину обвинувачення проти нього.
Неконкретність обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, порушує забезпечення права обвинуваченого ОСОБА_3 на захист.
Положеннями п. 1 ч. 4 ст. 291 КПК України передбачено, що до обвинувального акта додається реєстр матеріалів досудового розслідування, який є його невід`ємним додатком та відповідно до вимог ст. 109 КПК України має відповідати вимогам щодо змісту та форми, визначеним в законі, зокрема повинен містити: номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення; реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування; вид заходу забезпечення кримінального провадження, дату і строк його застосування.
Натомість, доданий до обвинувального акта реєстр матеріалів досудового розслідування не відповідає вказаним вимогам закону. В реєстрі процесуальних дій не зазначено, які матеріальні об`єкти чи документи визнано речовими доказами, місце їх знаходження та повний їх перелік; реєстр матеріалів досудового розслідування не містить дані про дату надходження заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення або виявлення з іншого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кожного кримінального правопорушення, прізвище, ім`я по батькові (найменування) кожного потерпілого або заявника, як це передбачено ч. 5 ст. 214 КПК України; про повідомлення підозрюваного, його захисника про завершення досудового розслідування; про повідомлення потерпілих про відкриття сторонами кримінального провадження матеріалів; про письмове підтвердження сторін кримінального провадження протилежній стороні, а потерпілих прокурору, факту надання їм доступу до матеріалів із зазначенням найменування таких матеріалів (ст. 290 КПК України); дані про внесення до Єдиного реєстру відомостей про закінчення досудового розслідування (ч. 3 ст. 283 КПК України).
Реєстр матеріалів досудового розслідування містить дані про ознайомлення підозрюваного та захисника з матеріалами досудового розслідування (розділ 1 п. 115-116), проте дані про залучення захисника, реєстр не містить.
Відповідно до вимог п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України підставою для повернення обвинувального акта прокурору з підготовчого судового засідання є встановлення невідповідності вказаного процесуального рішення вимогам ст. 291 КПК України, зокрема такими порушеннями у даній справі суд, визнає невідповідність обвинувального акта та його додатків вимогам закону щодо їх змісту та, вважає обвинувальний акт таким, що підлягає поверненню прокурору, для усунення виявлених недоліків.
Разом з тим, під час підготовчого судового засідання прокурором порушено клопотання про продовження обвинуваченому строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Вирішуючи питання запобіжного заходу, суд, заслухавши думку учасників підготовчого судового засідання, які підтримали заявлене прокурором клопотання, дослідивши наявні матеріали кримінального провадження, приймаючи до уваги розпочате судове провадження, його характер і тривалість, під час якого органи досудового розслідування об`єктивно позбавлені можливості вирішувати питання про продовження строку обраного ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 25 квітня 2016 року запобіжного заходу у даному кримінальному провадженні, строк дії якого спливає 21 червня 2016 року, на час вирішення питання продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, з урахуванням обставин, передбачених ст. 178 КПК України, а також недоведеності обставин, які б свідчили про наявність підстав для зміни обвинуваченому виду запобіжного заходу чи часу його дії, керуючись положеннями ч. 6 ст. 9, п. 5 ч. 1 ст. 7 та ч. 3 ст. 315 КПК України, дійшов висновку про продовження строку дії застосованого до ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді домашнього арешту та визначених в ухвалі слідчого судді обов`язків, на строк необхідний і достатній для досягнення визначеного процесуальним законом завдання кримінального провадження.
Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 177, 178, п. 3 ч. 3 ст. 314-317, 369-372, 376 КПК України, ст. ст. 5 та 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд, -
п о с т а н о в и в:
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000112, з додатками, стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 186 КК України - повернути прокурору Київської місцевої прокуратури № 8 м. Києва ОСОБА_4 , внаслідок невідповідності обвинувального акта та його додатків вимогам КПК України.
Клопотання прокурора ОСОБА_4 задовольнити.
Продовжити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Києві, проживаючого в АДРЕСА_1 , строк тримання під домашнім арештом, заборонивши йому залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з 21.00 годин до 07.00 годин щоденно, строком на два місяці, а саме до 19 серпня 2016 року, включно.
Продовжити строк виконання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою.
Строк дії обов`язків, покладених судом, продовжити на два місяці, а саме до 19 серпня 2016 року, включно.
Копію ухвали направити на виконання до Святошинського УП ГУНП в м. Києві, в частині застосування запобіжного заходу.
Контроль за належним виконанням ухвали, в частині застосування запобіжного заходу, покласти на прокурора Київської місцевої прокуратури № 8 м. Києва ОСОБА_4 .
Ухвала в частині продовження дії запобіжних заходів підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва через Святошинський районний суд м. Києва протягом семи днів з дня її оголошення.
Ухвала суду першої інстанції, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Суддя: