Справа № 199/3203/15-к
ВИРОК
іменем України
2016 року лютого місяця 09 дня Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

секретаря судового засідання - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпропетровська кримінальне провадження №0000750 від 20.04.2015 року відносно:

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Дніпропетровську, із неповною середньою освітою, не працюючого, розлученого, проживаючого у цивільному шлюбі, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

1). 12.07.1995 Жовтневим районним судом міста Дніпропетровська за ч. 1 ст. 140 КК України до 6 місяців позбавлення волі;

2). 23.07.1997 Бабушкінським районним судом міста Дніпропетровська за ч. 2 ст. 140 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі;

3). 08.05.1998 Жовтневим районним судом міста Дніпропетровська за ч. 2 ст. 196-1 КК України до 1 року позбавлення волі;

4). 03.08.2000 Жовтневим районним судом міста Дніпропетровська за ч. 2 ст. 141 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі;

5). 08.08.2002 Жовтневим районним судом міста Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі;

6). 10.02.2004 Жовтневим районним судом міста Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі;

7). 23.06.2005 Жовтневим районним судом міста Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до 1 року 7 місяців позбавлення волі;

8). 22.06.2007 Бабушкінським районним судом міста Дніпропетровська за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі. Звільнився 03.05.2011 по відбуттю строку покарання;

9). 04.11.2011 Бабушкінським районним судом міста Дніпропетровська за ч. 1 ст. 187 КК України до 4 років позбавлення волі. Звільнився 11.07.2014 умовно-достроково, невідбутий строк покарання 1 рік 1 місяць 1 день,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України,

за участю прокурора - ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5

обвинуваченого - ОСОБА_3

потерпілої - ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_3 20.04.2015 близько 08-05 години, перебуваючи в тролейбусі № 20, який рухався по проспекту газети «Правда» в м.Дніпропетровську в сторону Нового мосту, де побачив в руках раніше невідомої йому ОСОБА_6 жіночу сумку та в цей час у нього раптово виник злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна. В цей же день ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, скоюючи злочин повторно, продовжуючи перебувати у вищевказаному тролейбусі, в період з 08:10 до 08:40 години, більш точного часу під час досудового слідства встановити не надалось можливим, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, а отже усвідомлюючи таємний характер своїх злочинних посягань, скоюючи злочин повторно, діючи умисно, з корисливих мотивів, таємно викрав майно, яке належить потерпілій ОСОБА_6 , а саме: шкіряний гаманець та грошові кошти в сумі 70 гривень, які знаходились у ньому. Відповідно довисновку судово-товарознавчої експертизи № 412/38 від 22.04.2015 року залишкова (ринкова) вартість гаманця чорного кольору могла становити 311,19 гривень, а всього ОСОБА_3 спричинив матеріальну шкоду потерпілій ОСОБА_6 на загальну суму 381,19 гривень.

Обвинувачений ОСОБА_3 провину визнав повністю та підтвердив свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185КК України, фактичні обставини не оспорював та показав, що дійсно 20.04.2015 року в ранковий час він знаходився в тролейбусі № НОМЕР_1 , який рухався по проспекту газети «Правда» в сторону Нового мосту в місті Дніпропетровську, де таємно викрав у потерпілої ОСОБА_6 належне їй майно, а саме: шкіряний гаманець та грошові кошти в сумі 70 гривень, які знаходились у ньому, та в подальшому передав гаманець з грошима своєму знайомому. Після чого потерпіла затримала його за руку. Пізніше того ж дня, тобто 20.04.2015року, викрадений ним гаманець був повернутий потерпілій ОСОБА_6 з грошима, які там знаходились. У вчиненому щиро кається.

Суд вважає, що винуватість ОСОБА_3 в межах пред*явленного обвинувачення, крім визнання ним своєї провини, підтверджується дослідженими під час судового розгляду доказами:

- показами потерпілої ОСОБА_6 , яка в судовому засіданні пояснила, що 20.04.2015 вона їхала на роботу в тролейбусі № 20, який рухався по проспекту газети "Правда" в сторону Нового мосту в місті Дніпропетровську. Після, вона відчула, як її сумку тягнуть вниз, обернувшись, вона побачила чоловічу руку у себе в сумці. Після чого вона машинально схопила обвинуваченого за руку і почала перевіряти вміст своєї сумки внаслідок чого, виявила пропажу гаманця. Потім вона тихо сказала обвинуваченому: "Поверни мої речі", на що він почав голосно кричати: "У мене нічого немає, можете мене обшукати". Люди, які знаходилися в тролейбусі, просили водія не відкривати двері, але водій все одно зупинився на зупинці і випустив людей, в той момент вийшов другий чоловік, якому обвинувачений передав гаманець. Вона бачила той момент, коли обвинувачений розвернувся і передав другому чоловікові її гаманець, але вона не бачила, як ОСОБА_3 відкрито діставав гаманець з її сумки. Через деякий час приїхав другий чоловік і їй повернули гаманець, в якому знаходилися банківські картки та грошові кошти в сумі 50 гривень, але в гаманці не вистачало 20 гривень, В подальшому вона звернулася до міліції та написала заяву. В даний час вона не бажає, щоб суд розглядав її позовну заяву про відшкодування спричиненої їй шкоди, просить залишити позов без розгляду для подальшого звернення її до суду в цивільному порядку.
- протоколом огляду від 20.04.2015року, згідно якого був оглянутий добровільно наданий ОСОБА_7 шкіряний гаманець чорного кольору, в якому знаходились: подарунковий купон «Ігроленд» у кількості 3 шт., трамвайний білет № НОМЕР_2 , фрагмент аркушу з надписами, грошові кошти, банківські карти у кількості 4 шт., квитанція «Нова Пошта» та книжкові карти та купони у кількості 11 шт., яким ОСОБА_3 заволодів шляхом крадіжки;

- протоколом огляду від 20.04.2015року, згідно якого була оглянута жіноча сумка, належна потерпілій ОСОБА_6 , в якій знаходились особисті речі ОСОБА_6 ;

- протоколом пред`явлення речей для впізнання від 20.04.2015року, згідно якого потерпіла ОСОБА_6 , серед пред`явлених їй гаманців, упізнала гаманець № 1 зліва, який в неї було викрадено;

- протоколом огляду предмету від 20.04.2015року, згідно якого був оглянутий мобільний телефон «Samsung», належний ОСОБА_8 , за допомогою якого свідок ОСОБА_8 підтримував мобільний зв`язок з обвинуваченим ОСОБА_3 ;

- висновком судово-товарознавчої експертизи № 412-38 від 22.04.2015, відповідно до якого, ринкова (залишкова) вартість гаманця чорного кольору, станом на 20.04.2015, могла становити 311,19 гривень та фототаблицею до нього;

- сохранною розпискою потерпілої ОСОБА_6 про повернення їй гаманця темно коричневого (чорного) кольору ;
- речовими доказами.
Відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України з згодою учасників судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, потерпілої, дослідженням письмових доказів.

Таким чином, умисні дії обвинуваченого ОСОБА_3 , які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинені повторно, правильно слідує кваліфікувати за ч.2 ст. 185 КК України.

Призначаючи покарання ОСОБА_3 , суд відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про його особу, обставини, що пом*якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне і достатнє для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, якій відноситься до середньої тяжкості, данні про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , якій раніше неодноразово скоював злочини, скоїв злочин під час умовно дострокового звільнення з місць позбавлення волі, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не працює, неповнолітніх дітей не має, характеризується задовільно, думку потерпілої.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд визнає: щире каяття у скоєному, активне сприяння розкриттю злочину, часткове повернення викраденого майна.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 можливо тільки в умовах ізоляції від суспільства і йому доцільно призначити покарання у вигляді позбавлення волі, з застосуванням вимог ст. 71 КК України.

Це покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обгрунтованності та індивідуалізації буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_9 та попередження вчинення нових злочинів.

Потерпіла ОСОБА_6 14.05.2015 року пред`явила позов до обвинуваченого ОСОБА_3 про відшкодування матеріальних збитків в сумі 1800 гривень та про відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок злочину, на суму 7000 гривень. На підтвердження позовних вимог, потерпіла ОСОБА_6 послалась на обставини, викладені в позовній заяві.

29.01.2016 року потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні подала заяву про залишення свого позову без розгляду для його пред`явлення в порядку цивільного судочинства .

Суд вважає позов потерпілої ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди залишити без розгляду згідно п.5 ч.1 ст.207 ЦПК України.

По даній кримінальній справі була проведена судово-товарознавча експертиза у Дніпропетровському Науково-дослідному експертно-криміналістичному центрі судових експертиз, вартість якої складає 491 гривня 04 копійки.

Згідно ст.124 КПК України суд вважає можливим стягнути з ОСОБА_3 на користь держави затрати на проведення експертизи в сумі 491 гривня 04 копійки, які документально підтверджені по справі.

Речові докази судом вирішуються згідно п.5 ч.9 ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд -
УХВАЛИВ :
ОСОБА_3 визнати винуватим у пред*явленому обвинуваченні у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуте покарання за вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 04.11.2011 року і остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком на 2(два) роки 1(один) місяць.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити колишній тримання під вартою.

Строк відбуття покарання ОСОБА_10 обчислювати з 20.04.2015 року, зарахувавши ОСОБА_3 на підставі ч. 5 ст. 72 КК України ( в редакції від 26.11.2015 року) у строк покарання строк його попереднього ув`язнення з 20.04.2015 року до 25.05.2015 року включно та з 06.01.2016 року по 09.02.2016 року включно, з розрахунку один день тримання під вартою за два дні позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави затрати на проведення експертизи в сумі 491 гривня 04 копійки.

Речови докази ( постанова СВ АНД РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровської області від 22.04.2015року) гаманець темно коричневого (чорного) кольору - повернути за належністю ОСОБА_6 .

Цивільний позов ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди залишити без розгляду.

На вирок суду можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення до судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: