Справа № 755/1468/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"16" червня 2016 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретарів судових засідань ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0014389 від 20.09.2015 за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:
Судом визнано доведеним, що ОСОБА_6 20.09.2015, приблизно о 17 годині 40 хвилин, зайшов до торгівельної зали магазину ТОВ «Нью Йоркер Україна», який розташований в ТРЦ «Скаймол» по пр. Ватутіна, 2-т в м. Києві, де з торгівельної вітрини взяв шість светрів та направився до примірочної вказаного магазину.

Знаходячись в примірочній, коли ОСОБА_6 міряв вищевказані речі, у нього виник злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, обравши об`єктом свого злочинного посягання наступні речі: светр темно-синій, артикул 26-199, вартістю 155,77 гривень, светр бордового кольору, артикул 26-188, вартістю 153,31 гривень, светр сірого кольору, артикул 26-190, вартістю 157,49 гривень, светр білого кольору, артикул 26-189, вартістю 158,14 гривень, светр сірого кольору, артикул 26-190, вартістю 157,49 гривень, светр блакитного кольору, артикул 26-199, вартістю 155,77 гривень, а всього на загальну суму 937,97 гривень, які належать ТОВ «Нью Йоркер Україна».

Реалізуючи свої злочинні наміри, ОСОБА_6 , скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою незаконного збагачення, одягнув вказані речі під свій одяг, вийшов з примірочної та направився до виходу з магазину ТОВ «Нью Йоркер Україна».

Надалі, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, не розрахувавшись за шість чоловічих светрів, пройшов сигнальні рамки з приміщення магазину ТОВ «Нью Йоркер Україна», тобто виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочинного умислу до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, так як відразу був затриманий охороною ТРЦ «Нью Йоркер Україна» на виході з приміщення магазину за сигнальними рамками.

Таким чином, ОСОБА_6 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, оскільки його дії були припинені працівниками магазину ТОВ «Нью Йоркер Україна».

Будучи допитаним в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, визнав повністю, дав покази, підтвердив обставини скоєння кримінального правопорушення, викладені в установочній частині вироку, щиро розкаявся у вчиненому, зокрема в частині часу, місця та способу вчинення.

Крім повного визнання своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, ОСОБА_6 просив суд визнати недоцільним дослідження доказів, так як повністю погоджується з досудовим розслідуванням справи.

Покази обвинуваченого ОСОБА_6 в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

За таких обставин, суд переконавшись, що учасники процесу, вірно розуміють зміст обставин провадження, відсутності сумнівів в добровільності їх позицій, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням, зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, тих, що стосуються вирішення питання про долю речових доказів, а також інших доказів, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин даного кримінального провадження та інших з метою правильної кваліфікації дій обвинуваченого у відповідності до положень Кримінального Кодексу України.

Тож, враховуючи наведене, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, у межах ч. 3 ст. 349 КПК України, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, за обставин, встановлених судом, а тому кваліфікує його дії, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку) вчинене повторно,оскільки він виконав всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, що не залежали від його волі.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Те, що згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Так, обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_6 є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Також, суд враховує, що обвинувачений на обліку у лікаря-психіатра та лікаря нарколога не перебуває, має постійне місце реєстрації та проживання, дані, щодо стану здоров`я, невстановленість судом наявності зв`язків з антигромадськими елементами, спосіб життя (не працює, раніше судимий, розлучений), наявність на утриманні членів родини, які у розумінні Сімейного Кодексу України, являються учасниками сімейних правовідносин з останнім (дитина), що свідчить про те, що оточуюча його обстановка у сім`ї та побуті, виражає прийнятні соціальні зв`язки; позицію сторони обвинувачення, а саме прокурора про те, що обвинуваченому слід призначити покарання у виді позбавлення волі; відношення обвинуваченого до вчиненого; ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), а саме: його класифікацію за ст. 12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; його поведінку під час та після вчинення злочинних дій та вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції статті 185 КК України у виді позбавлення волі.

При цьому, суд беручи до уваги те, що вироком Деснянського районного суду м. Києва від 10.03.2016 обвинувачего було визнано винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, та з урахуванням положень ст. 71 КК України, призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі, тож враховуючи положення ч. 4 ст. 70 КК України, яка регламентує, що за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку; у цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу, вважає за необхідне призначити обвинуваченому остаточне покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим з зарахуванням покарання, відбутого частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 КК України, оскільки переконаний, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, дана міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів (кримінальних правопорушень).

Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, у кримінальному провадженні, обвинуваченому не обирався та підстави для його визначення, на цьому етапі, відсутні.

Питання речових доказів у кримінальному проваджені вирішено, згідно положень ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд

у х в а л и в :
ОСОБА_6 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки 6 (шість) місяців.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України призначити ОСОБА_6 остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання за цим вироком більш суворим за вироком Деснянського районного суду м. Києва від 10.03.2016 у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

Вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 05.03.2015, яким ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді штрафу у розмір 50 неопоподатковуваних мінімумів доходів гродмаян, тобто 850 гривень, виконувати самостійно.

Вирок колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва від 02.03.2016, яким ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки та із застосуванням ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки виконувати самостійно.

Зарахувати ОСОБА_6 відбуте частково покарання за вироком Деснянського районного суду м. Києва від 10.03.2016 за правилами, передбаченими ст. 72 КК України.
Речові докази у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0014389 від 20.09.2015 залишити у володінні власника (-ів).

Вирок може бути оскаржено протягом 30 днів з дня проголошення до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва.
Копію судового рішення негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору, іншим учасникам судового провадження та не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

С у д д я : ОСОБА_1