У Х В А Л А

Справа № 183/6141/16

№ 1-кс/183/829/16

10 листопада 2016 року

Слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , розглянувши у судовому засіданні в залі Новомосковського міськрайонного суду скаргу ОСОБА_3 про скасування постанови слідчого слідчого відділу Новомосковського відділу поліції головного управління Національної поліції в Дніпропетровський області ОСОБА_4 , та зобов`язання слідчого визнати його потерпілим
встановив:

ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою щодо скасування постанови слідчого слідчого відділу Новомосковського відділу поліції головного управління Національної поліції в Дніпропетровський області ОСОБА_4 , та зобов`язання слідчого визнати його потерпілим, яку мотивував тим, що слідчим ведеться досудове розслідування по кримінальному провадженню №50003908. Ним 19.09.2016 р. було подано заяву про вчинене кримінальне правопорушення про виявлене ним стихійного сміттєзвалища, на території Орлівщанської сільської ради, яке останнім часом горить, забруднює атмосферне повітря, він та члени його сім`ї потерпають від диму та сморіду. Голова Піщанської сільської ради ОСОБА_5 відмовився вживати заходів щодо ліквідації сміттєзвалища, тому він звернувся до поліції з заявою про відкриття кримінального провадження за вчинене правопорушення. Згідно ст. 55 КПК України він вже є потерпілим, як особа, яка подала заяву про скоєння стосовно неї кримінальної злочину, але слідчий тривалий час не виконує вимоги КПК в частині надання йому пам`ятки про процесуальні права та обов`язки потерпілого.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_3 скаргу підтримав, та вказав, що відповідно до вимог КПК України особа, що подає скаргу є автоматично потерпілою, у своїй скарзі він вказав, що внаслідок горіння сміттєзвалища йому завдано моральної шкоди, так як він потерпає внаслідок порушення законодавства про охорону довкілля. Згідно вимог закону слідчий повинен довести, яким діями не завдано шкоди особі, що звернулася з заявою, а він не повинен доводити мотивацію завданої йому шкоди. Крім того у постанові слідчого не мотивовано обґрунтування прийняття рішення про відмову, що також є порушенням вимог КПК України.

Слідча ОСОБА_4 заперечила в задоволенні скарги, так як ОСОБА_3 не надав слідству доказів, щодо шкоди яка була йому завдана і в чому вона була виражена, тому і прийняти рішення про визнання його потерпілим вона не могла.

Суд дослідивши обставини викладені у скарзі, заслухавши заявника, вважає, що у задоволенні скарги повинно бути відмовлено.

Судом встановлено, що 28.09.2016 р. слідчий відділення СВ Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровський області ОСОБА_4 винесла постанову про відмову ОСОБА_3 у визнанні його потерпілим у кримінальному провадженні відкритого за правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 367 КК України.

Згідно ч. 1 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженню може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди.

Під час розгляду скарги заявник послався на обов`язок слідчого доводити той факт, що йому не завдано моральної шкоди, так як звернення з заявою про вчинений злочин, зобов`язує слідчого автоматично визнавати заявника потерпілим, а цього слідча не зробила.

Однак з таким доводом суд погодитися не може, оскільки відповідно до ст. 55 КПК України потерпілим стає особа, що зазнала моральної шкоди, яка в свою чергу і повинна бути доведена тією особою, яка вважає себе потерпілим. КПК України допускає можливість відмови визнанні особо потерпілою. Умовою для цього є наявність очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної в ч. 1 ст. 55 КПК. «Очевидність та достатність» таких підстав є оціночним поняттям, яке визначається в кожному конкретному випадку, виходячи із обставин кримінального провадження і внутрішнього переконання особи, уповноваженої на визнання потерпілим, і може полягати, зокрема, у очевидній відсутності причинного зв`язку між кримінальним правопорушенням і заподіяною шкодою та неможливість визнання потерпілим конкретної особи, виходячи з кримінально-правової характеристики кримінального правопорушення. Особа яка вважає себе потерпілою повинна заявити та довести наявність завданої злочином їй шкоди.

Будь яких беззаперечних та достатніх доказів завдання ОСОБА_3 моральної шкоди заявником суду не надано, посилання на ст. 55 КПК України в частині автоматичного визнання його потерпілим, тому, що він звернувся зі скаргою про злочин, суд вважає хибним, та вчиненим на власний розсуд трактування цієї статті заявником, оскільки встановлення наявності шкоди та її розміру є обов`язком особи, яка вважає себе потерпілою, чого заявником не зроблено, тому суд вважає за необхідне в задоволенні скарги відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 304, 309 КПК України, -

постановив :

в задоволенні скарги ОСОБА_3 про скасування постанови слідчого слідчого відділу Новомосковського відділу поліції головного управління Національної поліції в Дніпропетровський області ОСОБА_4 про відмову у визнанні потерпілим, та зобов`язання слідчого визнати його потерпілим відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1