Справа № 199/2951/16-к
В И Р О К
іменем України
08 серпня 2016 року м. Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

Головуючий суддя ОСОБА_1

При секретарі ОСОБА_2
За участі прокурора ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0002741 за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дніпрі (Дніпропетровську), громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, має на утриманніодну малолітню дитину, офіційно не працевлаштованого, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, зареєстрованого та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_7 27 листопада 2015 року знаходився в приміщенні зони касового контролю, що прилягає до виставкової зали супермаркету «АТБ-Маркет», розташованого за адресою: вул. Каруни, 131-б, в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпра (Дніпропетровська), де приблизно о 23:50 год. побачив біля каси супермаркету раніше йому незнайомого ОСОБА_4 , де між ними розпочався словесний конфлікт. Внаслідок образливого виразу з боку ОСОБА_4 в його адресу, у ОСОБА_7 сформувалися особисті неприязні відносини до останнього, на ґрунті яких у нього раптово виник злочинний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 .

Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 27 листопада 2015 року близько 23:51 год., продовжуючи перебувати в супермаркеті «АТБ-Маркет», що розташований за адресою: вул. Каруни, 131-б, в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпра (Дніпропетровська), знаходячись біля каси, підійшов до ОСОБА_4 та, стоячи навпроти останнього, який в цей час розмовляв по телефону, наніс йому кистю своєї правої руки один удар в область обличчя з лівої сторони, від чого ОСОБА_4 , не втримавши рівноваги, впав на спину, вдарившись головою, та втратив свідомість.

В результаті злочинних дій ОСОБА_7 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 5843е від 30 грудня 2015 року, потерпілому ОСОБА_4 було спричинено тілесні ушкодження у вигляді забою та саднин правої тім`яної області, що за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, котрі мають незначні, скороминущі наслідки.

ОСОБА_7 в судовому засіданні свою винність у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення за обставин, викладених вище, визнав частково, та показав, що потерпілого ОСОБА_4 до зазначених подій не знав. 27 листопада 2015 року близько 23:30 год. він зайшов до супермаркету «АТБ» для того, щоб купити води. В приміщенні магазину він спілкувався з охоронцем. Близько 23:45 год. побачив потерпілого, який з торгової зали підійшов до каси разом з братом. Останньому щось не сподобалося з того, що він говорив, на що він відповів потерпілому, щоб той не звертав уваги. Між ними виникла суперечка, під час якої потерпілий погрожував, що його вивезуть на ОСОБА_8 та ноги переламають, комусь дзвонив з цього приводу. Потім потерпілий назвав його особою нетрадиційної сексуальної орієнтації, чим принизив його честь і гідність. Він підійшов до потерпілого, щоб перепитати, навіщо той його так обізвав. Той якось крутився, і він пхнув потерпілого від себе долонею в область грудей, від чого потерпілий впав. Брат потерпілого почав йому погрожувати. Він підійшов до брата потерпілого, спитав, що той від нього хоче і штовхнув останнього. Той впав на баклажки з пивом, котрі попадали на підлогу. Він підійшов до охорони, сказав, що там впав товар, запитав про збиток, але йому сказали, що платити нічого не потрібно, все поставлять на місце. Після цього він на місці чекав поліцію. В приміщенні магазину він не палив, лише запалив цигарку і одразу з нею вийшов. Товар інших покупців він не штовхав. Коли купував цигарки, на касі, вони були чимось прикидані, і він товар трошки відсунув вбік, щоб взяти цигарки. Наполягає на тому, що до конфлікту, під час його і після він не вживав нецензурну лайку. Весь час супермаркет працював, робота його не переривалася. Визнає, що тілесні ушкодження потерпаілому завдані внаслідок його дій і останній отримав їх, коли він його штовхнув. Наполягає на тому, що під час описаних подій він був тверезим.

Крім часткового визнання своєї вини в інкримінованому кримінальному правопорушенні, та підтвердження його фактичних обставин, винуватість ОСОБА_7 повністю доведена сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів.

Зокрема, потерпілий ОСОБА_4 показав суду, що 27 листопада 2015 року близько 23:30 - 23:50 год. він заїхав разом зі своїм братом ОСОБА_9 по дорозі додому в супермаркет «АТБ» на вул. Каруни в районі старого мосту. Вони здійснювали покупки. На касі розплачувався його брат, я він покупки збирав в пакет. За касовою зоною на відстані близько 1 метра стояв обвинувачений, який раптово почав в їхню адресу казати нецензурні слова. Це продовжувалося декілька хвилин. Він звертався до обвинуваченого на «Ви» і попросив припинити казати в їх адресу образливі вислови. Але обвинувачений не зупинявся. Тоді він сказав, що якщо обвинувачений не припинить, він буде вимушений викликати поліцію, дістав телефон і трошки відвернувся від обвинуваченого. В цей момент обвинувачений вдарив його кулаком в обличчя, і він втратив свідомість. Після того, як його привели до тями, він піднявся і помітив, що на ньому відсутні окуляри, які впали після удару, а його телефон розвалився на частини, котрі брат зібрав. За час, поки він був без свідомості, обвинувачений встиг штовхнути його брата, який впав і перекинув декілька стелажів прикасової зони. Він почував себе дуже погано, і вони з братом вийшли з магазину. Потім викликали поліцію. До цього часу обвинувачений перед ним не вибачився.

Свідок ОСОБА_10 показав суду, що 27 листопада 2015 року приблизно з 23:30 до 24:00 год. він разом з братом ОСОБА_11 приїхали до магазину «АТБ», який розташований на пр. Воронцова чи вул. Каруни. Вони зібрали покупки і пройшли до каси. Він розплачувався на касі, а ОСОБА_12 збирав покупки у пакунок. Раптом позаду нього молодий чоловік, яким виявився обвинувачений, почав нецензурно лаятися в їх бік. Вадим був в окулярах, і обвинувачений їх почав не гарно називати. Після кількох образ ОСОБА_12 зробив обвинуваченому зауваження, сказав, що буде викликати поліцію, дістав телефон та почав набирати. Після цього обвинувачений вдарив ОСОБА_12 і той впав. Як саме обвинувачений ударив потерпілого, він не бачив. Потім обвинувачений почав підходити до нього, пройшов між касами і вдарив його. Від удару він впав на стелаж, а коли піднявся, почав піднімати ОСОБА_12 . Вони забрали речі та швидко пішли, щоб не було продовження бійки. Провокацій з їхнього боку не було. Обвинуваченого вони в перший раз бачили, зайшли лише скупитися. Він не чув, щоб обвинувачений висловлювався нецензурною лайкою в адресу персоналу магазину чи штовхав товар. На його думку, обвинувачений був тверезим.

Допитаний судом у якості свідка охоронець супермаркету «АТБ» ОСОБА_13 показав суду, що в кінці осені 2015 року він був на зміні і в вечірній час обвинувачений зайшов до магазину. Потерпілий скуплявся на касі, а обвинувачений стояв в прикасовій зоні і щось бубонів, що саме, зрозуміти було важко. Між обвинуваченим і потерпілим виник словесний конфлікт, з яких саме причин, він не пам`ятає. Потерпілий почав щось набирати на телефон і щось сказав про те, що з обвинуваченим зараз розберуться. В закінченні словесної перепалки він відвернувся, а коли повернувся, то побачив, що потерпілий лежить на підлозі. Він у потерпілого спитав, чи потрібна тому допомога. Потім потерпілий вийшов з магазину, пізніше приїхала поліція. Стверджує, що обвинувачений в адресу персоналу магазину лайку не вживав, нікого не принижував, працювати не заважав і ні до кого не чіплявся. В приміщенні магазину обвинувачений цигарки не палив. Збиток супермаркету завдано не було і з відповідною заявою до поліції вони не зверталися. Також стверджує, що у обвинуваченого ознак сп`яніння не було, а від потерпілого пахло спиртним.

Свідок ОСОБА_14 показала суду, що працює касиром в супермаркеті «АТБ». В один з днів листопада 2015 року, більш точну дату назвати не може, вона працювала в ніч. Потерпілий з іншим чоловіком з обраним товаром з торгівельної зали пройшли до її каси і почали розраховуватися. Потерпілий пройшов трохи вперед. В цей час потерпілий і обвинувачений почали сваритися, а інший чоловік, який був з потерпілим, перестав відповідати на її запитання і почав погрожувати обвинуваченому. Чула, як потерпілий погрожував обвинуваченому, що він подзвонить і з тим розберуться, на що обвинувачений казав, щоб той вгомонився. Потім потерпілий обізвав обвинуваченого людиною нетрадиційної сексуальної орієнтації. В цей момент вона знову запитала іншого чоловіка, який був з потерпілим, будуть вони розплачуватися чи ні, і так як в неї закінчився час роботи на касі, розвернулася і пішла в зал до адміністрації. Що відбувалося далі, вона не бачила. Обвинувачений на час конфлікту був у нормальному стані, а у потерпілого був перегар, він купував горілку і пепсі. В адресу персоналу магазину обвинувачений лайкою не висловлювався, при ній громадський порядок не порушував. Не бачила, щоб в приміщенні супермаркету обвинувачений палив.

Свідок ОСОБА_15 під час допиту в судовому засіданні показав, що 27 листопада 2015 року у проміжок часу з 23:00 до 24:00 год. він прогулювався по пр. Воронцова. Коли в ларьку купив цигарки і повертався назад, біля магазину «АТБ» побачив ОСОБА_16 . Останній розповів йому, що в нього відбувся якийсь конфлікт з потерпілим. Вони залишилися спілкуватись біля АТБ, коли підійшов потерпілий і почав погрожувати ОСОБА_17 фізичною розправою, що вивезуть на ОСОБА_8 , втоплять. На вказане він зробив потерпілому зауваження, і той почав висловлювати погрози і в його адресу. Потім він разом з ОСОБА_17 поїхав до поліції, щоб підтримати останнього. По дорозі обвинувачений розповів йому, що стояв в магазині, розмовляв. Потерпілий зробив йому зауваження, ОСОБА_18 відповів, щоб той не звертав на нього уваги, після чого почув претензію з приводу того, як той з потерпілим розмовляє. Ще сказав, що просто відштовхнув потерпілого від себе, бо йому проблеми не потрібні.

Свідок ОСОБА_19 показав суду, що 28 листопада 2015 року він близько 5-ї години вечора знаходився біля магазина «Корзинка» по вул. Каруни зі ОСОБА_20 . Повз них проходив потерпілий і попросив ОСОБА_17 підійти до нього. ОСОБА_17 категорично відмовився, сказав щоб ця особа до нього не підходила. Потерпілий пригрозив обвинуваченому пальцем і його забрала якась жінка. Він запитав у ОСОБА_17 , що сталося. Той розказав, що між ним і потерпілим в магазині «АТБ» стався словесний конфлікт і потім ОСОБА_17 штовхнув його долонею.

Згідно протоколу проведення слідчого експерименту (а.с. 45), 22 грудня 2015 року потерпілим ОСОБА_4 , за участі судового експерта ОСОБА_21 було відтворено механізм спричинення йому тілесних ушкоджень.

За висновком судово-медичної експертизи № 5843е від 30 грудня 2015 року (а.с. 48-50), здійсненого судово-медичним експертом ОСОБА_21 , у потерпілого ОСОБА_4 були виявлені тілесні ушкодження у вигляді забою та саднин правої тім`яної області, що за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні, скороминущі наслідки. Враховуючи дані медичної документації та дані додаткових досліджень, можливо вказати, що ушкодження у вигляді забою та саднин правої тім`яної області могли утворитися незадовго до надходження його до медичного закладу та могли утворитися внаслідок падіння з висоти власного зросту. Враховуючи локалізацію встановлених тілесних ушкоджень, механізм їх виникнення, можливо вказати, що механізм, вказаний в протоколі слідчого експерименту від 22 грудня 2015 року за участю потерпілого ОСОБА_4 не суперечить механізму його виникнення.

Судом досліджено речовий доказ диск із камер відеоспостереження із супермаркету «АТБ-Маркет», розташованого за адресою: вул. Каруни, 131-б, м. Дніпра (а.с. 44), на якому зафіксовано дії обвинуваченого і потерпілого 27 листопада 2015 року на час події, яка є предметом судового розгляду.

Судово-медичного експерта ОСОБА_21 було допитано в судовому засіданні і остання підтвердила свої висновки, викладені у вищевказаній експертизі. Після перегляду запису із камер відеоспостереження, остання пояснила, що виявлені у потерпілого тілесні ушкодження могли утворитися за обставин, зафіксованих на відеозаписі.

Аналізуючи наявні докази та надаючи оцінку тій редакції обвинувачення, яку прокурор вважав встановленою, суд виходить з того, що в якості викладу фактичних обставин кримінального правопорушення в обвинувальному акті були зазначені наступні фактичні обставини:
27 листопада 2015 року о 23:35 год. ОСОБА_7 знаходився в громадському місці - загальнодоступному приміщенні зони касового контролю, що прилягає до виставкової зали супермаркету «АТБ-Маркет», розташованого за адресою: вул. Каруни, 131-б, в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпра (Дніпропетровська), де у нього раптово виник злочинний умисел, спрямований на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю шляхом вчинення дій, які мали як індивідуалізований характер, так і несли шкоду громадському спокою. Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, ОСОБА_7 того ж дня, в зазначений час, продовжуючи знаходитись в приміщенні вказаного супермаркету, із мотивів зневажливого ставлення до оточуючих громадян, які в той час знаходились в приміщенні виставкового залу, здійснював дії направлені на порушення громадського спокою та нормальної роботи підприємства: штовхав товар, палив в приміщенні магазину, тим самим порушував спокій покупців, що знаходились у вказаному магазині, тобто грубо порушував громадський порядок, супроводжуючи свої дії особливою зухвалістю, з мотивів явної неповаги до суспільства, протиставляючи свої дій нормальним устоям в суспільстві. Того ж дня, тобто 27 листопада 2015 року, приблизно о 23:50 год. ОСОБА_7 , продовжуючи свої злочинні дії, побачив біля каси вказаного супермаркету раніше йому незнайомого ОСОБА_4 , і в цей час у нього виник злочинний намір на безпідставне заподіяння тілесних ушкоджень останньому. Продовжуючи реалізовувати свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, ОСОБА_7 27 листопада 2015 року, близько 23:51 год., продовжуючи перебувати в супермаркеті «АТБ-Маркет», що розташований за адресою: вул. Каруни, 131-б, в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпра (Дніпропетровська), перебуваючи біля каси, нахабно виражаючи своє зневажливе ставлення до громадського порядку та існуючих у суспільстві загальновизнаних правил поведінки, моралі та добропристойності, безпідставно почав висловлюватись нецензурною лайкою в бік ОСОБА_4 , після чого підійшов до останнього та продовжуючи вчиняти хуліганські дії, тобто грубо порушувати громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, демонструючи зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, супроводжуючи свої дії особливою зухвалістю із мотивів зневажливого ставлення до оточуючих, стоячи навпроти ОСОБА_4 , який в цей час розмовляв по телефону, наніс йому кистю своєї правої руки один удар в область обличчя з лівої сторони, від чого ОСОБА_4 , не втримавши рівноваги, впав на спину, вдарившись головою, та втратив свідомість. В результаті злочинних дій ОСОБА_7 , згідно висновку судово-медичного експерта № 5843е від 30 грудня 2015 року, потерпілому ОСОБА_4 було спричинено тілесні ушкодження у вигляді забою та саднин правої тім`яної області, що за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні, скороминущі наслідки. Після чого, ОСОБА_7 , продовжуючи вчиняти злочинні дії, спрямовані на порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, штовхнув на вітрину з товаром раніше йому не знайомого ОСОБА_10 , від чого частина товару впала на підлогу.

Суд враховує роз`яснення, викладені у п. 4 Постанови пленуму Верховного Суду України № 10 від 22.12.2006 року «Про судову практику у справах про хуліганство», за якими суди мають відрізняти хуліганство від інших злочинів залежно від спрямованості умислу, мотивів, цілей винного та обставин учинення ним кримінально караних дій. Дії, що супроводжувалися погрозами вбивством, завданням побоїв, заподіянням тілесних ушкоджень, вчинені винним щодо членів сім`ї, родичів, знайомих і викликані особистими неприязними стосунками, неправильними діями потерпілих тощо, слід кваліфікувати за статтями КК, що передбачають відповідальність за злочини проти особи. Як хуліганство зазначені дії кваліфікують лише в тих випадках, коли вони були поєднані з очевидним для винного грубим порушенням громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства та супроводжувались особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом.

З урахуванням вищевикладених вимог, з формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, судом були виключені обставини, які на думку прокурора свідчили про наявність хуліганського мотиву, злочинного умислу, спрямованого на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю шляхом вчинення дій, які мали як індивідуалізований характер, так і несли шкоду громадському спокою, нахабне вираження зневажливого ставлення до громадського порядку та існуючих у суспільстві загальновизнаних правил поведінки, моралі та добропристойності, з наступних підстав.

Так, зокрема, в обвинувальному акті зазначено, що ОСОБА_7 із мотивів зневажливого ставлення до оточуючих громадян, які знаходились в приміщенні виставкового залу, здійснював дії направлені на порушення громадського спокою та нормальної роботи підприємства: штовхав товар, палив в приміщенні магазину, тим самим порушував спокій покупців, що знаходились у вказаному магазині, тобто грубо порушував громадський порядок, супроводжуючи свої дії особливою зухвалістю, з мотивів явної неповаги до суспільства, протиставляючи свої дій нормальним устоям в суспільстві.

Разом з тим, з переглянутого відеозапису вбачається, що о 23:39 год., згідно запису з камери СН6, ОСОБА_7 запалює в приміщенні магазину цигарку і одразі виходить палити на вулицю, що свідчить про сприйняття та дотриманням останнім устоїв суспільства та відсутність зневажливого ставлення до осіб, які перебували в будівлі магазину.

З переглянутого відеозапису також вбачається, що о 23:37 год., згідно запису з камери СН11, ОСОБА_7 , забираючи придбаний товар, на касі відсуває в бік один із предметів, придбаних іншим покупцем, який в цей момент перебував на касі. Разом з тим, такі дії не привернули уваги ані вказаного покупця, ані касира, їх спокій не порушили, і за своїм змістом не є такими, що свідчать про явну неповагу до суспільства.

Інші факти штовхання обвинуваченим товару та паління в приміщенні магазину ані переглянутим відеозаписом, ані допитаними судом свідками не встановлені.

З аналізу зазначеного відеозапису вбачається, що протягом часу перебування ОСОБА_7 в приміщенні магазину до спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , ОСОБА_7 спілкувався з працівниками магазину (охоронцем, касирами), котрі йому у відповідь посміхалися, жодним чином не зачипав відвідувачів магазину, не перешкоджав нормальній роботі магазину.

Допитані судом потерпілий ОСОБА_4 , а також свідки ОСОБА_10 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 показали суду, що не чули, щоб обвинувачений до спричинення потерпілому тілесних ушкоджень, висловлювався в приміщенні магазину нецензурною лайкою.

Таким чином, обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні хуліганських дій в приміщенні магазину з 23:35 год. до 23:50 год. 27 листопада 2016 року спростоване дослідженими судом доказами та визнається судом недоведеним.

Також, в обвинувальному акті зазначено, що ОСОБА_7 спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_4 нахабно виражаючи своє зневажливе ставлення до громадського порядку та існуючих у суспільстві загальновизнаних правил поведінки, моралі та добропристойності, грубо порушувати громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, демонструючи зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, супроводжуючи свої дії особливою зухвалістю із мотивів зневажливого ставлення до оточуючих.

Разом з тим, свідок ОСОБА_14 однозначно показала, що перед спричиненням потерпілому тілесних ушкоджень, останній висловився не адресу обвинуваченого образливим словом.

Наведені свідчення ОСОБА_14 повністю узгоджуються з показами самого обвинуваченого.

Також, покази свідка ОСОБА_14 і обвинуваченого підтверджуються і переглянутим відеозаписом з камери СН11, на якому видно, що між обвинуваченим і потерпілим на початку конфлікту знаходився ще один покупець, котрого обвинувачений взагалі не чипав, і потерпілий першим звернувся до обвинуваченого, який на той час спілкувався з охоронцем.

Покази ОСОБА_7 підтвердив свідок ОСОБА_15 , якому ОСОБА_7 ці ж самі фактичні обставини виклав тієї ж ночі.

Суд враховує, що потерпілий ОСОБА_4 категорично заперечив факт зазначеного вислову в адресу обвинуваченого, а свідок ОСОБА_10 , показав, що не чув такого вислову від потерпілого.

Усуваючи розбіжності в зазначених доказах, суд враховує, що свідок ОСОБА_14 не має особистої заінтересованості в результаті розгляду справи, її покази були однозначними та послідовними, узгоджуються з вказаними судом доказами, тоді як потерпілий ОСОБА_4 , як і його брат ОСОБА_10 , є особами заінтересованими, і покази свідка ОСОБА_10 , в цій частині не є категоричними.

З огляду на викладене, суд віддає перевагу в цій частині показам свідка ОСОБА_14 та обвинуваченого.

Аналіз зазначених доказів доводить, що дії ОСОБА_7 на час спричинення тілесних ушкоджень потерпілому не були поєднані з очевидним для винного грубим порушенням громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства та не супроводжувалися особливою зухвалістю, оскільки були результатом таких, що раптово виникли, особистих неприязних відносин внаслідок образи з боку потерпілого.

Таким чином, наявність і в зазначених діях обвинуваченого мотиву явної неповаги до суспільства спростоване дослідженими судом доказами та визнається судом недоведеним.

Сам по собі факт того, що обвинувачений штовхнув на вітрину з товаром раніше йому не знайомого ОСОБА_10 , від чого частина товару впала на підлогу, хоча і доведений дослідженими судом доказами, однак не є таким, що супроводжувався особливою зухвалістю, якою може бути визнано таке грубе порушення громадського порядку, яке супроводжувалось, наприклад, насильством із завданням потерпілій

особі побоїв або заподіянням тілесних ушкоджень, знущанням над нею, знищенням чи пошкодженням майна, зривом масового заходу, тимчасовим припиненням нормальної діяльності установи, підприємства чи організації, руху громадського транспорту тощо,

або таке, яке особа тривалий час уперто не припиняла.

Жоден з перелічених наслідків від дій ОСОБА_7 в цій частині не настав.

Доводи обвинуваченого про те, що він не вдарив, а штовхнув потерпілого, спростовані дослідженим судом відеозаписом (камери СН6 та СН11), на якому зафіксовано, як ОСОБА_7 замахнувся і відкритою правою долонею наніс швидкий боковий удар в ліву частину голови потерпілого.

Обираючи та застосовуючи норму закону про кримінальну відповідальність до суспільно небезпечного діяння, суд враховує, що прокурором дії обвинуваченого були кваліфіковані за ч. 1 ст. 296 КК України як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю.

Суд не погоджується з вказаною кваліфікацією, оскільки за встановлених судом фактичних обставин, дії ОСОБА_7 не вчинялися з мотивів явної неповаги до суспільства та не супроводжувалися особливою зухвалістю, тобто відсутні обов`язкові елементи вказаного складу злочину, і у межах обвинувачення ОСОБА_7 , яке було підтримане прокурором і потерпілим, кваліфікує дії обвинуваченого за ч. 1 ст. 125 КК України, оскільки останній своїми умисними діями спричинив потерпілому ОСОБА_4 легкі тілесні ушкодження.

Визначаючи покарання ОСОБА_7 , суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії невеликої тяжкості, обставини вчинення кримінального правопорушення, характер та ступінь тяжкості наслідків правопорушення, поведінку потерпілого, що передувала кримінальному правопорушенню, відомості про особу обвинуваченого.

Останній має постійне місце проживання, де характеризується позитивно, офіційно не працевлаштований та не має постійного джерела доходу, раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, у вчиненому до кінця не розкаявся та заходів до примирення з потерпілим не вживав, утримує малолітню дитину.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що покаранням, необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_7 та попередження нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами, є покарання у виді громадських робіт.

До набрання вироком законної сили обвинуваченому слід залишити раніше обраний запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Речові докази у вигляді диску з відеозаписом підлягає залишенню в матеріалах кримінального провадження .

Керуючись ст. 374 КПК України,

П Р И С У Д И В:
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 120 (сто двадцять) годин.

До набрання вироком законної сили продовжити дію раніше обраного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання.

Речові докази: диск із відеозаписом із камер відеоспостереження залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Головуючий:

08.08.2016