УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №275/736/15-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч.3 ст. 185 Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 листопада 2016 року
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:
головуючого-судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря: ОСОБА_5 ,
прокурора: ОСОБА_6 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора Коростишівської місцевої прокуратури ОСОБА_7 на вирок Коростишівського районного суду Житомирської області від 10.06.2016, яким
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,уродженця с.Романівка,Брусилівського району,Житомирської області, громадянина України, із середньою освітою, не одружений, не працює, на утриманні неповнолітніх дітей не має, судимого: 03.03.2014 року Брусилівським районним судом, Житомирської області за ч.1 ст.186,ч.1 ст.296 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст.ст.75,76 КК України звільнений від відбування покарання із випробуванням строком на 1 рік; 06.01.2016 року Попільнянським районним судом,Житомирської області за ч.2 ст.185 КК України до 2 років 3 місяців позбавлення волі, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -
визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України і призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 6 місяців.
На підставі ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати не відбуту частину покарання, призначеного за вироком Попільнянського районного суду, Житомирської області від 06 січня 2016 року, ОСОБА_8 остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.
Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_8 ухвалено обчислювати з моменту звернення вироку до виконання.
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродження с.Романівка, Брусилівського району, Житомирської області, громадянина України, із середньою освітою, не одружений, не працює, має на утриманні неповнолітнього сина, судимого: 14.08.2008 року Брусилівським районним судом, Житомирської області за ч.2 ст.309, ч.2 ст.307 КК України до 2 років обмеження волі; 19.01.2009 року Брусилівським районним судом, Житомирської області за ч.2 ст.185 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі; 15.05.2015 року Брусилівським районним судом, Житомирської області за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст.ст.75,76 КК України звільнений від відбування покарання із випробуванням строком на 2 роки, який І зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,-
визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України і призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3(три) роки 6 місяців.
На підставі ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати не відбуту частину покарання, призначеного за вироком Брусилівського районного суду, Житомирської області від 15 травня 2015 року, ОСОБА_10 остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 4(чотири) роки 3 місяці.
Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_9 ухвалено обчислювати з моменту звернення вироку до виконання.
Речові докази:велосипед жовтого кольору із надписом «Укрпошта», який знаходиться на зберіганні у представника потерпілого ЖД УДППЗ «Укрпошта» ОСОБА_11 ухвалено залишити у розпорядженні останньої; телевізор марки «СУС»,який належить потерпілому ОСОБА_12 та знаходиться у нього на зберіганні- ухвалено залишити у розпорядженні останнього.
Згідно вироку суду, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 визнані винними та засуджені за те, що ОСОБА_8 , маючи не зняту та не погашену у встановленому порядку судимість за злочини проти власності, повторно вчинив злочин проти власності за наступних обставин.
ОСОБА_8 близько 20 години 30 хвилин 01 грудня 2015 року, проходив по вул. Королекна в смт.Брусилів Житомирської області. Проходячи повз будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 та в якому як відомо останньому проживає ОСОБА_13 , разом із своєю співмешканкою ОСОБА_14 , яка працює листоношею III классу Центрального відділення поштового зв`язку Брусилів-1 Житомирської дирекції підприємства поштового зв`язку «Укрпошта»,вирішив зайти на подвір`я за адресою: АДРЕСА_2 . Відчинивши хвіртку, ОСОБА_8 зайшов до території подвір`я, після чого підійшов до приміщення літньої кухні, яка розташована неподалік від будинку. В цей час у нього виник злочинний умисел, направлений на крадіжку чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_8 ,відчинив вхідні двері літньої кухні, звідки таємно, умисно викрав велосипед із надписом «Укрпошта», який перебуває на балансі Житомирської дирекції Українські державного підприємства поштового зв`язку «Укрпошта» та становить баланс вартість 977,09 гривень. Тим самим, ОСОБА_8 завдав матеріальної пік вищевказаному підприємству на суму 977 гривень 09 копійок.
Близько 21 години 02 грудня 2015 року ОСОБА_8 з ОСОБА_9 перебували в будинку ОСОБА_15 розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . В приміщенні вищевказаного будинку, ОСОБА_9 запропонував ОСОБА_8 піти до будинку ОСОБА_12 , який розташований за адресою АДРЕСА_2 та викрасти телевізор, який, як було достовірно відомо останньому, там знаходився. На дану пропозицію ОСОБА_8 погодився, тим самим вступив у попередню змову із ОСОБА_9 ..
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на крадіжку чужого майна ОСОБА_8 , маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість за злочини проти власності, повторно, діючи попередньою змовою групою осіб, спільно із ОСОБА_9 зайшли через хвіртку до подвір`я ОСОБА_12 . Підійшовши до вікна, розташовувалалось із тильної сторони будинку, ОСОБА_8 ліктем розбив скло вищевказаного вікна, утворивши тим самим отвір, через який він та ОСОБА_16 потрапили в середину будинку, звідки таємно, умисно вчинили крадіжку телевізора марки «GVС», вартістю 400 гривень,чим завдали потерпіл ОСОБА_12 матеріальної шкоди на вказану суму.
ОСОБА_9 , маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість за злочини проти власності, повторно, вчинив злочин, проти власності за наступних обставин.
Близько 21-ї години 02 грудня 2015 року, ОСОБА_9 та ОСОБА_8 перебували в будинку ОСОБА_15 , розташованого за адресою АДРЕСА_1 . В приміщенні вищевказаного будинку, ОСОБА_9 запропонував ОСОБА_8 піти будинку ОСОБА_12 , який розташований за адресою: АДРЕСА_2 та викрасти звідти телевізор, який, як було достовірно відомо останньому, там знаходився. На дану пропозицію ОСОБА_8 погодився, тим самим вступив у попередню змову із ОСОБА_9 .
Реалізуючи свій злочинний умисел,направлений на крадіжку чужого май ОСОБА_9 , маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість за злочини проти власності, повторно, діючи попередньою змовою групою осіб, спільно із ОСОБА_8 , зайшли через, хвіртку до подвір,я ОСОБА_12 .. Підійшовши до вікна, яке розташовувалось із тильної сторони будинку, ОСОБА_8 ліктем розбив скло вищевказаного вікна, утворивши тим самим отвір, через який він та ОСОБА_17 потрапили в середину будинку, звідки таємно, умисно вчинили крадіжку телевізора марки «GVС», вартістю 400 гривень, чим завдали потерпілому ОСОБА_12 матеріальної шкоди на вказану суму.
В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи вини обвинувачених та правильності кваліфікації їх дій, просить вирок суду змінити в частині призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_8 та викласти у наступній редакції: визнати ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України і призначити покарання у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом часткового зарахування покарання, що призначене вироком Попільнянського районного суду від 10.06.2016, призначити остаточне покарання ОСОБА_8 у виді 4 років позбавлення волі. В решті вирок суду залишити без змін. Посилається на те,що вирок суду від в частині призначення покарання ОСОБА_8 є незаконним, оскільки при призначенні покарання останньому судом неправильно застосовано положення закону України про кримінальну відповідальність. Вказує, що згідно вироку Коростишівського районного суду від 10 червня 2016 року, ОСОБА_8 засуджений за злочини, які ним вчинені 01 та 02 грудня 2015 року відповідно, тобто до постановлення вироку Попільнянського районного суду від 06.01.2016 року. Так, згідно ч. 1 ст. 70 КК України, при сукупності злочинів суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань. А відповідно до положень ч. 4 ст. 70 КК України, за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.
З огляду на викладене, вважає, що покарання ОСОБА_8 слід призначити за правилами, передбаченими ч. 4 ст. 70 КК України, а не за ст. 71 КК України.
Заслухавши доповідь судді, прокурора, який підтримав свою апеляційну скаргу, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню.
Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_8 та ОСОБА_9 при у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185 КК України відповідає обставинам кримінального провадження та ґрунтується на сукупності зібраних та належним чином оцінених судом доказах.
Вирок щодо обвинуваченого ОСОБА_9 прокурором не оскаржується.
Як вбачається з вироку Коростишівського районного суду від 10 червня 2016 року, ОСОБА_8 засуджений за злочини, які ним вчинені 01 та 02 грудня 2015 року відповідно, тобто до постановлення вироку Попільнянського районного суду від 06.01.2016 року.
Згідно ч.1 ст.70 КК України, при сукупності злочинів суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.
Відповідно до положень ч.4 ст.70 КК України, за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.
З огляду на викладене, вирок суду в частині призначення обвинуваченому ОСОБА_8 покарання підлягає зміні у зв`язку з неправильним застосуванням судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність, оскільки обвинуваченому ОСОБА_8 необхідно призначити покарання за правилами, передбаченими ч. 4 ст. 70 КК України, а не за ст.71 КК України.
Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -
п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу прокурора Коростишівської місцевої прокуратури ОСОБА_7 задовольнити.
Вирок Коростишівського районного суду Житомирської області від 10.06.2016 року щодо ОСОБА_8 та ОСОБА_9 за ч.3 ст.185 КК України в частині призначення покарання ОСОБА_8 змінити.
Вважати ОСОБА_8 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України і призначити покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання покарань, призначених даним вироком та вироком Попільнянського районного суду Житомирської області від 10.06.2016 року, визначити ОСОБА_8 остаточне покарання за сукупністю злочинів у виді 4 років позбавлення волі, зарахувавши у строк призначеного покарання, визначеного за сукупністю злочинів, покарання, відбуте ОСОБА_8 за вироком Попільнянського районного суду Житомирської області від 10.06.2016 року.
В решті вирок суду залишити без зміни.
Ухвала набирає законної сили негайно, може бути оскаржена протягом трьох місяців з моменту її проголошення до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.
Судді: