ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03.03.2016 року м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові кримінальне провадження, внесене до ЄРДР № 0004430 від 14.09.2015 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м. Харків, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не судимого, не працюючого, який мешкає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 , 1988 року народження, 11.09.2015 року, приблизно о 17.00 годині, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у квартири АДРЕСА_2 , в якій він ремонтував ноутбук ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливих мотивів, скориставшись тим, що за ним ніхто не стежить, так як ОСОБА_5 у той момент відпочивав, шляхом вільного доступу таємно викрав з дивану вищевказаної квартири потерпілого ОСОБА_5 , мобільний телефон «Lenovo A-830», вартістю, згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи № 358 від 16.09.2015 року 2663,00 грн., який належить ОСОБА_5 , в якому знаходилася сім-карта оператора мобільного зв`язку «Life», яка матеріальної цінності для ОСОБА_5 не представляє, на рахунку якої було 50 грн., та флеш-накопичувач «Micro SD», ємністю 8 Гб., вартістю згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи № 358 від 16.09.2015 року 79,00 грн., після чого покинув місце скоєння злочину, розпорядившись в подальшому викраденим майном на свій розсуд. Таким чином, заподіяв потерпілому ОСОБА_5 матеріальний збиток у сумі 2792,00 грн.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, визнав повністю, у скоєному щиро розкаявся та дав показання, які відповідають обставинам вчинення кримінального правопорушення, встановленим як досудовим розслідуванням, так і судовим розглядом.

За таких обставин, згідно з положеннями ч. 3 ст. 349 КПК України, враховуючи, що проти цього не заперечували учасники судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом встановлено, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, добровільність їх позицій не викликає сумнівів. Судом роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Судом дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфікуються як кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд приймає до уваги ступень тяжкості скоєного кримінального правопорушення, наслідки, які настали від його скоєння, обставини що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого, його відношення до скоєного правопорушення, та данні про його особистість.

Кримінальне правопорушення, що вчинив обвинувачений, відповідно до ст.12 КК України віднесено до злочинів середньої тяжкості.

Обвинувачений раніше не судимий, працює без укладення трудового договору, має постійне місце мешкання. На обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

Відповідно до ст.66 КК України, обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, є щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, передбаченого ст. 67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

При вирішенні питання про вид та міру покарання, суд враховує характер та ступень тяжкості скоєного обвинуваченим кримінального правопорушення, данні про його особистість, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого, та вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 можливо без ізоляції від суспільства, а тому, призначаючи йому покарання у вигляді позбавлення волі, суд вважає можливим звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням відповідно до ст. 75 КК України.

Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до п.п.9, 10 ст.100 КПК України. Судових витрат не має. Цивільний позов не заявлений.

Запобіжний захід суд не обирає, оскільки останній не був обраний обвинуваченому в ході досудового розслідування.

Керуючись ст. ст. 369-371, 373, 374 КПК України, суд
У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком в 1 (один) рік.

Згідно з ст. 76 КК України покласти на засудженого обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи.

Речовий доказ мобільний телефон «Lenovo A-830», який знаходиться на відповідальному зберіганні у потерпілого ОСОБА_5 , залишити у його володінні.

Вирок може бути оскаржений через Московський районний суд м. Харкова до апеляційного суду Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України.

Прокурору та засудженому копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1