Справа № 209/3722/16-к
Провадження № 1-кп/209/354/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 листопада 2016 року Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участі: - секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області матеріали кримінального провадження № 209/3722/16-к (пр. № 1-кп/209/354/16), відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001889 від 02 вересня 2016 року відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська, українця, громадянина України, освіта професійно-технічна, не працюючого, не одруженого, маючого дочку - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 , згідно виконавчого листа № 2-3619-2005 від 31 жовтня 2005 року повинен виплачувати аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів) на утримання доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідального віку до її повноліття на користь ОСОБА_8 , починаючи 06 жовтня 2005 року. Однак ОСОБА_5 , будучи фізично здоровим, для того, щоб виконувати рішення суду, ніде не працює, аліменти не виплачує, участі у вихованні дитини не приймає, тим самим злісно ухиляється від сплати аліментів. ОСОБА_5 неодноразово викликався до ВДВС Дніпровського району Дніпродзержинського МУЮ та був попереджений державним виконавцем про кримінальну відповідальність за невиплату аліментів, в центрі занятості як безробітний на обліку не значиться, заборгованість по аліментам, до теперішнього часу, ним не погашена. Таким чином, ОСОБА_5 злісно ухиляється від сплати аліментів в період з 10 березня 2016 року по 10 вересня 2016 року, протягом яких був зобов`язаний виплачувати аліменти в розмірі 1/4 частини доходів, допустивши заборгованість з виплати аліментів на загальну суму 6385 гривень 35 копійок.

В судовому засіданні обвинуваченому роз`яснювалося право на захист, однак від допомоги захисника (адвоката) він відмовився, оскільки може захистити себе самостійно.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у скоєному злочині визнав у повному обсязі, у скоєному розкаявся та пояснив, що у нього є дочка ОСОБА_7 , на утримання якої він сплачував аліменти у минулому місяці. Аліменти не сплачував, оскільки не мав коштів. Він на теперішній час намагається знайти роботу. Кається у скоєному.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини кримінального провадження і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам кримінального провадження положення ст. 349 КПК України, ухвалив проводити судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого, визнавши недоцільним дослідження доказів.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У своїх рішеннях "Ірландія проти Сполученого Королівства" від 18 січня 1978 року, "Коробов проти України" від 21 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення "поза розумним сумнівом", така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що винність обвинуваченого ОСОБА_5 "поза розумним сумнівом" знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_5 у вчиненні ним злочину доведена у повному обсязі і його умисні дії органом досудового слідства вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 164 КК України, як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії кримінальних правопорушень невеликої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, офіційно не працює, за місцем мешкання характеризується позитивно, потерпіла не наполягає на суворому покаранні ОСОБА_5 .

До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття та повне визнання своєї вини.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів необхідним та достатнім є призначення покарання без ізоляції його від суспільства, тобто він може бути звільнений від відбування покарання з випробуванням, згідно ст.75 КК України, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України, оскільки саме таке покарання забезпечить функцію виправлення та попередження вчинення обвинуваченим нових злочинів.

Підстав для застосування до ОСОБА_5 положень ст. 69 КК України, а саме призначення покарання нижче нижчої межі встановленої санкцією статті суд не вбачає.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Речові докази по справі відповідно до ст. 100 КПК України відсутні.

Керуючись ст. 370, 371 КПК України, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України і призначити йому покарання у вигляді обмеження волі строком на 1 /один/ рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, призначивши іспитовий строк 1 /один/ рік.

Згідно ст. 76 КК України, покласти на засудженого ОСОБА_5 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та додатково покласти обов`язок не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не обирався.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.

Вирок суду може бути оскаржений учасниками процесу до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України.

Копія вироку видається учасникам кримінального провадження відразу після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1