Справа № 415/847/16-к
Провадження № 11-кп/782/268/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Луганської області у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі:

секретаря ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши 29 вересня 2016 року у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сєвєродонецьку кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Лисичанського міського суду Луганської області від 19 липня 2016 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Олексіївка, Білокуракінського району, Луганської області, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, не працюючого, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1) 07 лютого 2014 року Лисичанським міським судом Луганської області за ст. 190 ч. 2 КК України до 3 років позбавлення волі;

2) 23 лютого 2016 року Лисичанським міським судом Луганської області за ст. ст. 190 ч. 2, 185 ч. 3, 70 ч. 1, 71 КК України остаточно до 3 років 1 місяця позбавлення волі,

засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуте покарання за вироком Лисичанського міського суду Луганської області від 23 лютого 2016 року, у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі, призначивши йому остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 6 (шість) місяців.

ВСТАНОВИЛА
За вироком суду ОСОБА_7 було визнано винним в тому, що він 21 січня 2016 року, в денний час більш точний час не встановлено, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у приміщенні квартири АДРЕСА_2 , шляхом вільного доступу, повторно, таємно викрав чуже майно, на загальну суму 10317 грн., чим завдав потерпілій ОСОБА_8 майнову шкоду.

В апеляційній скарзі обвинувачений просить призначити покарання з застосуванням ст. 75 КК України, не пов`язане в позбавленням волі. Вказує на те, що призначене покарання судом першої інстанції є занадто суворим. Зазначає, що він визнав свою провину повністю і щиро розкаявся у вчиненому. Потерпіла ОСОБА_8 не має претензій матеріального характеру, була згідна, щоб його суворо не карали. За місцем мешкання характеризується позитивно. Посилається, що на його утриманні перебуває мати похилого віку, яка потребує його догляду.

Після докладу суддею-доповідачем змісту вироку, доводів апеляційної скарги, були заслухані:

- захисник, яка підтримала вимоги апеляційної скарги, пославшись на її доводи;

- прокурор, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, пославшись на законність та обґрунтованість вироку.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи захисника та прокурора, вивчивши матеріали провадження та дослідивши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів вважає, що вона є необґрунтованою, з таких підстав.

У відповідності до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Висновки суду про доведеності вини обвинуваченого у вчинені вказаного злочину за обставин, викладених у вироку, а також кваліфікація його дій за ч. 2 ст. 185 КК України є правильними, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, які обвинуваченим не оскаржуються в апеляційній скарзі.

Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги обвинуваченого про невідповідність за своєю суворістю призначеного покарання тяжкості злочину та особи обвинуваченого, є необґрунтованими.

Відповідно до ст. 65 КК України, суд першої інстанції при призначенні покарання обвинуваченому врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного, який не працює, за місцем мешкання характеризується позитивно, обставини, яка пом`якшує покарання - щире каяття, відсутність обставин, які обтяжують покарання, і призначив покарання за сукупністю злочинів, згідно з ч. 4 ст. 70 КК України, яке є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Доводи обвинуваченого про необхідність прийняття рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням є безпідставними, оскільки обвинувачений неодноразово судимий за корисливі злочини, що свідчить про неможливість його виправлення без відбування покарання.

З урахуванням наведеного, апеляційна скарга обвинуваченого є необґрунтованою та не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 405, п. 1 ч. 1 ст. ст. 407, 419, 426 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Лисичанського міського суду Луганської області від 19 липня 2016 року відносно ОСОБА_7 - залишити без змін.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції від 26 листопада 2015 року) зарахувати у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 20 липня 2016 року по 29 вересня 2016 рік включно, який провести з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена учасниками судового процесу до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, шляхом подачі касаційних скарг безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення ухвали судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

СУДДІ:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3