УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09.06.2016 року м. Житомир
Б о г у н с ь к и й р а й о н н и й с у д м. Ж и т о м и р в складі:
головуючого судді : ОСОБА_1
секретаря : ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі клопотанням засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Вільногірська, Верхньодніпровського району, Дніпропетровської області, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, засудженого 26 січня 2001 року Київським міським судом за ст.ст. 93 пп. «ж, з», 117 ч. 4, 118 ч. 2, 140 ч. 2, 42 ч. З КК України (в редакції 1960 року) до довічного позбавлення волі, про приведення вироку суду у відповідність з новим законом,
з участю сторін кримінального провадження:
прокурора: ОСОБА_4
представника
Житомирської УВП № 8: ОСОБА_5
засудженого: ОСОБА_3 ,
В С Т А Н О В И В:
Засуджений ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про перегляд вироку відносно нього.

В судовому засіданні він підтримав своє клопотання, вказав, що був засуджений 26.01.2001 року вироком судової колегії в кримінальних справах Київського міського суду за ст.ст. 93 пп. «ж, з», 117 ч. 4, 118 ч. 2, 140 ч. 2, 42 ч. З КК України (в редакції 1960 року) до найвищої міри покарання - довічного позбавлення волі. Вважає, що вирок щодо застосування до нього довічного позбавлення волі повинен бути змінений на покарання на строк 15 років відповідно до ст. 5 КК України.

Прокурор заперечує проти задоволення даного клопотання засудженого.

Представник УВП № 8 покладається на розсуд суду при вирішенні клопотання засудженого.

Дослідивши надані матеріали, вислухавши засудженого, думку прокурора, представника виправної установи суд вважає, що відсутні підстави для задоволення заяви.

Стаття 93 Кримінального кодексу України (в редакції 1960 року) передбачала покарання за умисне вбивство при обтяжуючих обставинах у вигляді позбавленні волі на строк від 8 до 15 років або смертну кару.
Відповідно до вироку від 26 січня 2001 року судової колегії з кримінальних справ Київського міського суду від року ОСОБА_3 був засуджений за ст.ст. 93 пп. «ж, з», 117 ч. 4, 118 ч. 2, 140 ч. 2, 42 ч. З КК України (в редакції 1960 року) до довічного позбавлення волі.

Ухвалою судової колегії в кримінальних справах Верховного Суду України від 17.05.2001 року вирок залишено без змін. На момент винесення вироку суду передбачені санкцією ст. 93 КК України покарання не були скасовані або змінені.

Ст. 6 КК України (в редакції 1960 року), діючої на момент постановлення вироку суду, було передбачено, що закон, що усуває караність діяння або пом якшує покарання, має зворотну силу, тобто поширюється з моменту набрання ним чинності також на діяння, вчинені до його видання.

Аналогічне зазначено і в ст. 5 КК України (в редакції 2001 року з відповідними змінами), при цьому в частині 4 вказаної статті вказано, що якщо після вчинення особою діяння, передбаченого цим Кодексом, закон про кримінальну відповідальність змінювався кілька разів, зворотну дію в часі має той закон, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

29.12.1999 року Конституційний Суд України визнав положення ст.93 КК України, яка передбачає смертну кару, як вид покарання таким, що не відповідає Конституції України. У зв`язку з цим 22.02.2000 року було внесено зміни в ст. 93 КК України відповідно до Закону України від «Про внесення змін до Кримінального, Кримінально-процесуального та Виправно-трудових кодексів України» в частині зміни виду покарання «смертної кари» на «довічне позбавлення волі».

А тому вироком судової колегії в кримінальних справах Київського міського суду від 26 січня 2001 року було застосовано покарання за вчинений злочин у вигляді довічного позбавлення волі, тобто було застосовано вимоги вказаної ст. 6 КК України щодо пом`якшення покарання.

Оскільки і в новому кримінальному кодексі передбачено покарання за вбивство при обтяжуючих обставинах (ч. 2 ст. 115 КК України) на строк від 10 до 15 років позбавлення волі або довічне позбавлення волі, тобто не скасовано покарання у вигляді довічного позбавлення волі, підстав для пом`якшення покарання за вироком відносно засудженого ОСОБА_3 суд не вбачає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_3 у приведенні у відповідність з новим законом вироку судової колегії з кримінальних справ Київського міського суду від 26.01.2001 року, щодо засудження ОСОБА_3 за ст.ст. 93 пп. «ж, з», 117 ч. 4, 118 ч. 2, 140 ч. 2, 42 ч. З КК України (в редакції 1960 року) в частині пом`якшення виду покарання - заміни довічного позбавлення волі на 15 років позбавлення волі.
Копію ухвали суду направити засудженому, прокурору, начальнику Житомирської УВП № 8.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд м. Житомира протягом 7 днів з дня оголошення, а засудженим протягом того ж строку з часу отримання копії ухвали суду .

Головуючий суддя ОСОБА_1