Справа № 686/4327/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2016 року м. Хмельницький
Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
з участю: секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Хмельницькому кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з професійно-технічною освітою, одруженого, на утриманні двоє неповнолітніх дітей, військовослужбовця за призовом під час мобілізації на особливий період, водія 2 відділення охорони 1 взводу охорони роти охорони військової частини - польова пошта НОМЕР_1 , учасника бойових дій, раніше не судимого,
за ч. 4 ст. 407 КК України,
ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що він, перебуваючи на посаді водія 2 відділення охорони 1 взводу охорони роти охорони військової частини - польова пошта НОМЕР_1 , будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, призваним під час мобілізації на особливий період, діючи умисно, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, маючи намір тимчасово ухилитися від несення обов`язків військової служби (в умовах особливого періоду), без дозволу командування, 09.12.2015 р. самовільно залишив територію військової частини - польова пошта НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) та по 31.12.2015 р. до місця служби так і не повернувся, проводячи службовий час на власний розсуд за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , тим самим самовільно припинив виконувати свої конституційні обов`язки щодо захисту територіальної цілісності та недоторканості України у вказаний період.
Крім того, ОСОБА_5 перебуваючи на посаді водія 2 відділення охорони 1 взводу охорони роти охорони військової частини - польова пошта НОМЕР_1 , будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, призваним під час мобілізації на особливий період, діючи умисно, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, маючи намір тимчасово ухилитися від несення обов`язків військової служби (в умовах особливого періоду), без дозволу командування, 21.02.2016 р. не з`явився на службу у військову частину - польова пошта НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) та по 19.05.2016 р. до місця служби так і не повернувся, проводячи службовий час на власний розсуд, тим самим самовільно припинив виконувати свої конституційні обов`язки шодо захисту територіальної цілісності та недоторканості України у вказаний період.
Тобто, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України (самовільне залишення військовослужбовцем (крім строкової служби) військової частини або місця служби, а також нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинені в умовах особливого періоду).
24 червня 2016 року між прокурором і обвинуваченим укладена угода про визнання винуватості у вчиненні вказаного злочину зокрема на таких умовах:
- ОСОБА_5 беззастережно та повністю визнав свою винуватість у вищезазначених діяннях, щиро розкаявся, вперше притягується до кримінальної відповідальності, має на утриманні двох малолітніх дітей, є учасником антитерористичної операції, забезпеченні її проведення і захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, що пом`якшує йому покарання; відсутні обставини, які б обтяжували покарання;
-сторони погодили призначити ОСОБА_5 покарання за ч. 4 ст. 407 КК України із застосуванням ст. 69 цього Кодексу, перейшовши до іншого, більш м`якого виду покарання, не зазначеного в санкції ч. 4 ст. 407 КК України, а саме у виді арешту на гауптвахті строком на 6 (шість) місяців.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, який відповідно до ст. 12 цього ж Кодексу відноситься до категорії тяжких. Обвинувачений свою вину у вчиненні злочину визнає повністю, цілком розуміє права, визначені ст. 474 ч. 4 п. 1 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 ч. 2 цього Кодексу, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, та наполягає на затвердженні угоди про визнання винуватості. Позицію обвинуваченого підтримав його захисник адвокат ОСОБА_4 .
Прокурор пояснив, що йому зрозумілі наслідки затвердження угоди, передбачені ст. 473 ч. 2 КПК України, та просить затвердити угоду.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Зміст угоди про визнання винуватості, умови та порядок її укладення відповідають вимогам ст.ст. 469, 472 КПК України, підстав, передбачених ч. 7 ст. 474 цього Кодексу, для відмови в затверджені угоди не встановлено. Прокурором при вирішенні питання про укладення угоди враховані обставини, визначені ст. 470 КПК України.
Узгоджена сторонами міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, інтересам суспільства не суперечить, є справедливою, необхідною і достатньою для виправлення ОСОБА_5 та запобігання вчинення ним нових злочинів. При цьому враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та наявність декількох обставини, що пом`якшують йому покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину. Зокрема, враховано, що ОСОБА_5 беззастережно та повністю визнав свою вину, щиро розкаявся, вперше притягується до кримінальної відповідальності, має на утриманні двох малолітніх дітей, є учасником антитерористичної операції, забезпеченні її проведення і захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, що пом`якшує йому покарання; відсутні обставини, які б обтяжували покарання; за місцем служби характеризується негативно, за місцем проживання позитивно, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.
Приймаючи до уваги характер діянь і спосіб їх вчинення, суспільну небезпеку вчиненого злочину, особу винного, наявність декількох обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого, а також відсутність обставин, які б обтяжували покарання, суд дійшов висновку укладену між прокурором і обвинуваченим угоду про визнання винуватості затвердити, у відповідності до ст. 69 КК України перейти до іншого, більш м`якого виду покарання, не зазначеного в санкції ч. 4 ст. 407 КК України, та призначити останньому узгоджене сторонами покарання у виді арешту на гауптвахті.
При цьому ОСОБА_5 у відповідності до ч.ч. 1, 5 ст. 72 КК України в строк відбуття покарання слід зарахувати строк його попереднього ув`язнення з 22 травня 2016 року (часу затримання) по 23 червня 2016 року включно (до дня постановлення вироку), із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні арешту.
Оскільки ОСОБА_5 засуджується до покарання у виді арешту реально, може ухилитись від суду та відбування покарання, тому останньому з метою забезпечення виконання судового рішення до набрання вироком чинності слід залишити запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374-377, 475 КПК України, суд
засудив:
Укладену 24 червня 2016 року між прокурором і обвинуваченим ОСОБА_5 угоду про визнання винуватості у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, - затвердити.
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, та призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді арешту на гауптвахті строком на 6 (шість) місяців.
Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з 24 червня 2016 року, зарахувавши в цей строк час його попереднього ув`язнення з 22 травня 2016 року по 23 червня 2016 року включно у відповідності до ч.ч. 1, 5 ст. 72 КК України із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні арешту.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_5 , до набрання вироком чинності, залишити попередню тримання під вартою.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України. Апеляційна скарга подається через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя: