В И Р О К
іменем України
"28" серпня 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт за №0007279 від 20 травня 2015 року стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з незакінченою вищою освітою, одруженого, не працюючого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , судимого вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 18 червня 2015 року за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст.185 КК України 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 20 травня 2015 року близько 13 години 20 хвилин приїхав до будівельного гіпермаркету «Епіцентр», розташованого по вул. Ентузіастів, 11 в м. Києві. Перебуваючи в приміщенні вищевказаного будівельного гіпермаркету, ОСОБА_4 близько 13 години 30 хвилин зайшов до відділу будівельних матеріалів, де побачив виставлений для продажу товар. В цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на повторне таємне викрадення майна, яке належить ТОВ «Епіцентр К».

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , з метою повторного таємного викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, скориставшись відсутністю уваги до себе з боку продавців та працівників служби охорони магазину, підійшов до торгівельного стелажу, на якому були розвідні ключі, звідки взяв два розвідні ключі 300 мм Torex Standart 35D124, артикул 20616044, які належать ТОВ «Епіцентр К», загальною вартістю 462 грн. 00 коп.

В подальшому ОСОБА_4 сховав два розвідні ключі 300 мм Torex Standart 35D124, артикул 20616044, які належать ТОВ «Епіцентр К», за пояс штанів, в які був одягнений, та почав рухатися до виходу з вищевказаного магазину.

Не маючи наміру розраховуватися за вищевказаний товар, ОСОБА_4 20 травня 2015 року о 13 годині 45 хвилин безперешкодно пройшов касову зону та сигнальні рамки в магазині «Епіцентр», але на виході відразу ж був затриманий працівником служби охорони магазину «Епіцентр».

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе визнав повністю, дав суду показання, які відповідають інкримінованим йому фактичним обставинам кримінального правопорушення, щиро розкаявся у вчиненому і просив суворо його не карати.

Показання ОСОБА_4 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Положення ч. 3 ст. 349 КПК України, роз`яснено судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження.

За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини справи, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст обставин справи, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових доказів щодо його особи.

За таких обставин, суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 у тому, що він своїми умисними діями вчинив закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), однак не зміг довести злочин до кінця з причин, що не залежали від його волі, вчинене повторно, і тому знаходить правильною кваліфікацією його дій за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України.

Суд, відповідно до ст. 65 КК України, при призначені обвинуваченому ОСОБА_4 виду та міри покарання, приймає до уваги характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, який, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, конкретні обставини кримінального провадження, дані про обвинуваченого, який одружений, не працює, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має на утриманні двох малолітніх дітей.

Пом`якшуючими покарання обставинами відносно обвинуваченого ОСОБА_4 суд визнає щире каяття в скоєному, визнання своєї вини за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України.

Обтяжуючих покарання обставин відносно обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України судом не встановлено.

З урахуванням даних про особу обвинуваченого, наявності пом`якшуючої вину обставини, суд вважає за доцільне призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі, яке буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Разом із тим, враховуючи визнання своє вини обвинуваченим, його щире каяття, відсутність завданої шкоди, беручи до уваги особу обвинуваченого, наявність у нього двох малолітніх дітей, суд вважає за можливе звільнити його від відбування покарання з максимальним випробувальним терміном, застосувавши ст.ст. 75, 76 КК України.

Також оскільки ОСОБА_4 вчинив вказаний злочин до ухвалення вироку Шевченківським районним судом м. Києва від 18 червня 2015 року за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, яким його засуджено до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим троком на 3 роки, при визначенні остаточного покарання суд ураховує вимоги ч. 4 ст.70 КК України та призначає остаточне покарання шляхом поглинання менш суворого покарання за даним вироком більш суворим за вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 18 червня 2015 року.
Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлений.

Процесуальні витрати у кримінальному проваджені відсутні.
Питання щодо речових доказів у кримінальному проваджені, суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 100, 124, ч. 3 ст. 349, ст.ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України остаточне покарання ОСОБА_4 призначити за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання за даним вироком більш суворим за вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 18 червня 2015 року, яким його засуджено за ч. 2 ст.15, ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим троком на 3 роки - у виді позбавлення волі строком на 3 роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання, якщо він протягом 3 (трьох) років не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Запобіжний захід, обраний ОСОБА_4 у виді домашнього арешту, до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Речові докази у кримінальному проваджені два розвідні ключі 300 мм Topex Standart 35D 124, артикул 20616044 залишити у володінні ТОВ «Епіцентр К».

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м.Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: