Справа № 493/2806/14-к
Провадження № 1-кп/493/127/16

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 вересня 2016 року м. Балта, Одеська область
Балтський районний суд Одеської області в складі:
головуючої-судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Балта Одеської області обвинувальний акт відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця радгоспу Айнабулак Жана-Аркинського району Казахської РСР, вірмена, громадянина України, фізичну особу-підприємця, мешканця АДРЕСА_1 , раніше судимого, обвинуваченого у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст.203-2 КК України,
В С Т А Н О В И В:
До Балтського районного суду Одеської області надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.203-2 КК України.
В підготовчому судовому засіданні прокурор просив повернути обвинувальний акт, його позиція була підтримана обвинуваченим.
Перевіряючи матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку, що прокурором під час досудового розслідування стосовно ОСОБА_4 були допущені такі істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкоджають суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим устатті 291цього Кодексу.
Відповідно до вимог ст. 374 КПК України та згідно з роз`ясненнями, що містяться у п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 29 червня 1990 року №5 «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку», п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 8 «Про застосування законодавства, яке забезпечує право на захист у кримінальному судочинстві», складаючи вирок, суд зоб вязаний додержувати вимог ст. 374 КПК України. Засуджений має право знати, у вчиненні якого злочину його визнано винним. У мотивувальній частині обвинувального вироку, зокрема, має бути чітко сформульовано обвинувачення, яке визнається судом доведеним, з обовязковим зазначенням місця, часу, способу вчинення злочину та його наслідків, форми вини і мотивів злочину тощо, а також доказів, якими суд обґрунтовує свої висновки, обставин, що визначають ступінь тяжкості вчиненого злочину, помякшують або обтяжують покарання.
Згідно п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України, обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.
Процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування, відповідно до положень ч. 4 ст. 110 КПК України, є обвинувальний акт, який повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст.291 КПК України.
Відповідно до положень п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими,правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посилання на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Проте, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 не відповідає вимогам ст. 291 КПК України та не містить в собі формулювання обвинувачення, а лише кваліфікацію дій обвинуваченого за ст. 203-2 ч.1 КК України.
При цьому, в обвинувальному акті міститься лише викладення фактичних обставин скоєння ОСОБА_4 кримінального правопорушення.
З урахуванням того, що в обвинувальному акті відсутнє формулювання обвинувачення в розумінні п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України, а за правилами ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, суд приходить до висновку про наявність обставини, що перешкоджали судовому розгляду обвинувального акту щодо ОСОБА_4 .
Таким чином, судом встановлено, що обвинувачення ОСОБА_4 , у встановленому законом порядку, висунуте не було, оскільки воно, в супереч вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, не міститься в самому обвинувальному акті, і він взагалі не притягується до відповідальності.
Крім того, згідно зі ст. 12 ч. 5 КК України, кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 є особливо тяжким, оскільки санкцією ст. 203-2 ч.1 КК України за вчинення такого кримінального правопорушення передбачене основне покарання у виді штрафу у розмірі від 10000 до 40000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
У відповідності до вимог ст. 52 ч.1 КПК України участь захисника є обовязковою в кримінальному провадженні стосовно особливо тяжких злочинів. В такому випадку участь захисника забезпечується з моменту набуття особою статусу підозрюваного.
З матеріалів справи вбачається, що досудове розслідування стосовно ОСОБА_4 , якому було висунуте обвинувачення у вчиненні особливо тяжкого злочину було проведено без залучення захисника.
Таким чином, вказані доводи слід прийняти судом за основу повернення обвинувального акту прокурору, оскільки суд у подальшому пов`язаний межами фактичних обставин, встановлених у ході досудового розслідування, і детально не виписаних у обвинувальному акті, що передбачає на зазначеній стадії процесу повернення обвинувального акта прокурору, який його затверджував.
На підставі викладеного ,керуючись ст.314 КПК України суд,-

У Х В А Л И В :
Клопотання прокурора про повернення прокурору обвинувального акту по кримінальному провадженню № 0000426 від 07.03.2013., відносно ОСОБА_4 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.203-2 КК України - задовольнити.
Обвинувальний акт по кримінальному провадженню № 0000426 від 07.03.2013., відносно ОСОБА_4 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.203-2 КК України, повернути до Котовської місцевої прокуратури Одеської області.
Ухвала може бути оскаржена протягом 7 днів.
СУДДЯ ОСОБА_1