Справа 688/2017/15-к
№ 1-кп/688/2/16
Ухвала
12 липня 2016 року м.Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі с/з ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

третьої особи , щодо майна якої вирішується

питання про арешт ОСОБА_10 ,

представника третьої особи ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м.Шепетівка повторне клопотання представника ОСОБА_11 в інтересах третіх осіб, щодо майна яких вирішується питання про арешт ОСОБА_10 та ОСОБА_12 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 09 лютого 2015 року у кримінальному провадженні №0000466 з обвинувальним актом відносно ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 28, ч. 1 ст. 203-2 КК України,

встановив:

12.07.2016 року представник ОСОБА_11 звернувся до суду з повторним клопотанням про скасування арешту майна в інтересах третіх осіб ОСОБА_10 та ОСОБА_12 , щодо майна яких вирішується питання про арешт. В обґрунтування клопотання представник третіх осіб вказує на те, що арешт на автомобіль «Volkswagen Touareg», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2014 року випуску, накладений ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 09.02.2015 року необґрунтовано, оскільки ОСОБА_10 та ОСОБА_12 не мають жодного відношення до інкримінованого ОСОБА_5 та іншим діяння, передбаченого ч.3 ст. 28, ч.1 ст. 203-2 КК України, не перебувають у процесуальному статусі осіб, на майно яких може бути накладено арешт з метою забезпечення кримінального провадження, і враховуючи те, що арешт майна є лише тимчасовим заходом забезпечення кримінального провадження, в подальшому у застосуванні цього заходу на даний час відпала потреба.

Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт ОСОБА_10 та її представник ОСОБА_11 у судовому засіданні повторне клопотання про скасування арешту майна підтримали, з підстав викладених у ньому, просили його задовольнити.

Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт ОСОБА_12 в судове засідання не з`явився, хоча про час, день та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні проти задоволення клопотання не заперечував та суду пояснив, що автомобіль, на який накладений арешт ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 09.02.2015 року не є речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні. В супровідних листах, що містяться в матеріалах кримінального провадження, є лише посилання на те, що автомобіль «Volkswagen Touareg», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2014 року випуску, постановою слідчого від 05.02.2015 року визнаний речовим доказом. Однак, постанова про визнання його речовим доказом та протокол огляду вказаного речового доказу в матеріалах кримінального провадження відсутні. Відсутні і посилання на такі процесуальні рішення слідчого в реєстрі матеріалів, які відкривались сторонам в порядку ст. 290 КПК України. Стверджував, що серед доказів, які прокуратура вважає за необхідне досліджувати у судовому засіданні на доведення винуватості обвинуваченої ОСОБА_13 в процесі судового розгляду, будь-яких доказів на підтвердження того, що вказаний автомобіль може служити доказом протиправної діяльності обвинуваченої ОСОБА_5 в матеріалах кримінального провадження відсутні, в тому числі про те, що він був пристосований і використовувався як засіб вчинення кримінального правопорушення. Будь-яких досліджень та експертиз, які б підтверджували, що його пристосовано для вчинення злочину не проводилось, як і не встановлено досудовим слідством, що вказаний автомобіль придбано на кошти отриманні злочинним шляхом. А тому, не заперечував проти скасування накладеного арешту.

Інші учасники судового провадження проти задоволення клопотання не заперечували.

Вислухавши думки учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що клопотання слід задовольнити з огляду на таке.

Як встановлено в суді, ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 09 лютого 2015 року накладено арешт на автомобіль «Volkswagen Touareg», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2014 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 , який перебуває в користуванні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований на ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , шляхом заборони розпоряджатися цим майном та використовувати його. А в порядку виконання даної ухвали, вказаний автомобіль ухвалено вилучити у власника та помістити на зберігання на майданчик тимчасового тримання автотранспорту Шепетівського МВ УМВС України в Хмельницькій області.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України (в редакції, чинній на час постановлення ухвали про накладення арешту), арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч.2 ст. 170 КПК України (в редакції, чинній на час постановлення ухвали про накладення арешту), слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу.

Згідно ч.3 ст. 170 КПК України (в редакції, чинній на час постановлення ухвали про накладення арешту) арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.

Так, як вбачається з матеріалів клопотання, та досліджених судом матеріалів кримінального провадження на момент постановлення ухвали слідчим суддею Хмельницького міськрайонного суду від 09.02.2015 року, власником автомобіля «Volkswagen Touareg», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2014 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 , являлась ОСОБА_10 , яка перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_12 , яка не перебувала та не перебуває у процесуальному статусі особи, на майно якої згідно вимог кримінального процесуального законодавства України може бути накладено арешт, а саме: у даному кримінальному провадженні вона не мала і не має процесуального статусу підозрюваного або обвинуваченого, а також не являлась та не являється тією особою, яка в силу закону несе чи має нести цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння.

Крім того, санкція інкримінованого ОСОБА_5 діяння, яке органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.3 ст. 28, ч.1 ст. 203-1 КК України, не передбачає покарання у виді конфіскації майна, будь-якої шкоди ні фізичним, ні юридичним особам, інкримінованими їй діяннями ОСОБА_5 не завдала, цивільний позов до неї не заявлявся, що повністю виключає настання у неї та її матері ОСОБА_10 , цивільної відповідальності.

В чинній на час постановлення ухвали слідчим суддею про накладення арешту редакції ст. 170 КПК України міститься вичерпний перелік підстав накладення арешту майна. У клопотанні про арешт майна слідчий повинен був зазначити серед іншого і документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати. Чого зроблено не було, оскільки згідно досліджених судом матеріалів кримінального провадження тимчасовий доступ до таких документів було здійснено лише 06.03.2015 року на підставі ухвали слідчого судді від 20.02.2015 року.

Крім того, відповідно до положень ч. 3 ст. 171 КПК України, при арешті майна враховуються докази наявності факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди.

Підозра у вчиненні кримінального правопорушення у кримінальному провадженні в рамках якого накладався арешт, ОСОБА_10 та ОСОБА_12 не оголошувалася, про завдання шкоди у обвинувальному акті у даному кримінальному провадженні не йдеться, цивільний позов не заявлявся, більше того прокурор, на якого покладеного функцію підтримання державного обвинувачення в судовому засіданні визнав, що вказаний автомобіль не є речовим доказом, не є майном в розуміння ст. 167 КПК України, санкція інкримінованих обвинуваченим кримінального правопорушення не передбачає конфіскації чи спеціальної конфіскації.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

З урахуванням вищезазначеного, а також приймаючи до уваги відсутність підстав для подальшого арешту майна, суд вважає клопотання обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 174, 371, 372 КПК України, суд -

ухвалив:

Клопотання представника ОСОБА_11 в інтересах третіх осіб ОСОБА_10 та ОСОБА_12 про скасування арешту майна задовольнити.

Скасувати накладений ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 09 лютого 2015 року у кримінальному провадженні №0000466 арешт на автомобіль «Volkswagen Touareg», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2014 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 , зареєстрований на ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , шляхом заборони розпоряджатися цим майном та використовувати його, в порядку виконання даної ухвали, вилучений у власника та поміщений на зберігання на майданчик тимчасового тримання автотранспорту Шепетівського МВ УМВС України в Хмельницькій області.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення.

Суддя: ОСОБА_1