Справа № 487/1566/16-к
Провадження № 1-кс/487/267/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
за результатами розгляду клопотання
про накладення арешту

29.03.2016 року слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора Заводського відділу Миколаївської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 , розглянувши клопотання останнього, про арешт майна, -

встановив:
28.03.2016 року прокурор Заводського відділу Миколаївської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 , в рамках здійснення досудового розслідування кримінального правопорушення, відомості про вчинення якого 08.08.2015 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань (надалі - ЄРДР) за №0004317 ініціював перед слідчим суддею клопотання, в якому просив накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , яка належить на праві приватної власності ОСОБА_4 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01.

Клопотання мотивоване тим, що вказана квартира є об`єктом кримінально протиправних дій, набута кримінально протиправним шляхом та з метою запобігання її подальшому відчуженню, виникає необхідність у накладенні арешту.

Заслухавши думку прокурора, вивчивши клопотання, матеріали, якими слідчий мотивував його доводи, слідчий суддя дійшов наступного.

Із вказаних матеріалів вбачається, що у провадженні Заводського відділу поліції ГУ Національної поліції в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження з проведення досудового розслідування кримінального правопорушення, відомості про вчинення якого 08.08.2016 року внесено до ЄРДР за №0004317 із попередньою правовою кваліфікацією за частиною 1 статті 358 КК України.

Суть кримінального провадження полягає в тому, що 05.08.2015 року ОСОБА_5 продав ОСОБА_4 квартиру АДРЕСА_1 .

Відповідно до договору купівлі-продажу від 05.08.2015 року, посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_6 за реєстром №763, зазначена квартира належить продавцю на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу, зареєстрованого МФ ТБ «Українська біржа нерухомості» 25.09.1998 року за №27/1, та зареєстрованого Миколаївським МЕТІ 15.01.2002 року в книзі 99 за реєстровим №18346, також визнаного дійсним рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 27.01.2010 року у справі №2/487/146/10.

Проте, у архівній справі КП «ММБТІ» відсутні документи, що підтверджують право власності на АДРЕСА_1 .

Згідно з інформацією Заводського районного суду м. Миколаєва справа №2/487/146/10 за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_7 про визнання договору дійсним не розглядалася, під номером 2-146/2010 зареєстрована справа за позовом КП «Миколаївводоканал» про стягнення заборгованості.

Згідно п.3 ч.2 ст.167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно, що є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом.

Незастосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту може мати наслідком перешкоджання кримінальному провадженню та встановленню істини у ньому, шляхом знищення чи зміни вказаного майна, зацікавленими особами, з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Вказане у своїй сукупності свідчить про обґрунтованість клопотання та наявність достатніх підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту вказаного у клопотанні майна.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 132, 170-172 Кримінального процесуального кодексу України, суд

ухвалив:
Клопотання прокурора Заводського відділу Миколаївської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 про накладення арешту - задовольнити.

Застосувати, в рамках кримінального провадження з проведення досудового розслідування кримінального правопорушення, відомості про вчинення якого 08.08.2015 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004317, захід забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна на: квартиру АДРЕСА_1 , яка належить на праві приватної власності ОСОБА_4 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Миколаївської області протягом п`яти днів з дня оголошення відповідно до пункту 9 частини 1 статті 309 Кримінального процесуального кодексу України.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, інший власник майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_8