Провадження № 11-кп/792/684/16
Справа № 689/974/16-к Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч.1 ст.125 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 листопада 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Хмельницької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
представника потерпілої ОСОБА_7 ,
потерпілої ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_9 ,
захисника ОСОБА_10 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0000254 від 06.05.2015 року, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 10 серпня 2016 року,-

в с т а н о в и л а:
Вироком Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 10 серпня 2016 року

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця смт. Ярмолинці, Хмельницької області, жителя АДРЕСА_1 , з середньо спеціальною освітою, працюючого комірником ПП «Росток», одруженого, має дві малолітні дитини, раніше не судимого,-

визнано винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.125 КК України і призначено покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Цивільний позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_9 на користь потерпілої ОСОБА_8 моральну шкоду в сумі 6000 (шість тисяч) гривень та витрати на правову допомогу в сумі 1000 (одна тисяча) гривень, всього стягнуто 7000 (сім тисяч) гривень. В решті позовних вимог відмовлено.

Як вбачається з вироку, 01 квітня 2015 року близько 15 год. 30 хв. ОСОБА_9 за попередньою домовленістю з колишньою дружиною ОСОБА_8 про відвідування ним їх малолітнього сина, на власному автомобілі з метою відвідати сина приїхав до господарства ОСОБА_8 , яке розташоване в АДРЕСА_2 . Близько 16 години під час відвідування свого сина ОСОБА_9 , перебуваючи на вищевказаному господарстві, хотів вивести сина з нього та посадити у свій автомобіль, на що ОСОБА_8 заперечила. ОСОБА_9 направився з сином до автомобіля і між ним та ОСОБА_8 виникла суперечка з приводу дій ОСОБА_9 ..

В ході суперечки поведінка ОСОБА_8 , яка тримала сина за руку і намагалась забрати у ОСОБА_9 , обурила останнього та викликала у нього умисел спрямований на нанесення їй тілесних ушкоджень, реалізовуючи який, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, ОСОБА_9 , перебуваючи біля ОСОБА_8 , декілька разів штовхнув її ліктем в сторону від себе після чого, умисно наніс їй один удар ліктем правої руки в ділянку грудної клітини, внаслідок чого остання впала на землю.

Своїми протиправними діями ОСОБА_9 , умисно спричинив ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді 4 синців в ділянці лівої половини грудної клітини по передній поверхні у верхній третині між лівою середньо-ключичною та передньо-підпаховою лініями, 1 синець в ділянці лівої гомілки в середній третині по зовнішній поверхні, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

В поданій апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_9 просить вирок скасувати та закрити кримінальне провадження. Вважає, що доводи обвинувачення ґрунтується на припущеннях, докази є суперечливими і не доводять вину обвинуваченого. Зазначає, що вирок ґрунтується лише на показах потерпілої та свідків ОСОБА_11 і ОСОБА_12 , які є непослідовні, суперечать фактичним обставинам справи та відрізняються від показів, які вони давали під час досудового слідства. Вказує, що дані свідки є зацікавленими особами, а ОСОБА_12 визнаний винуватим у нанесенні тілесних ушкоджень ОСОБА_9 ..

Зазначає, що суд безпідставно не врахував, що в ході слідчого експерименту який був проведений з понятими ОСОБА_11 та ОСОБА_12 було встановлено, що обвинувачений не міг фізично дотягнутися до ОСОБА_8 .. Крім того, на його думку, судом необґрунтовано взято до уваги ухвалу Апеляційного суду Хмельницької області від 04.09.2015 року.

Звертає увагу суду, що ОСОБА_8 звернулася до лікаря та правоохоронних органів тільки 7 квітня 2015 року, тому тілесні ушкодження на тілі потерпілої могли утворитися в період від 30 березня до 2 квітня 2015 року, що підтверджується висновками експертів.

В заперечені на апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_9 представник потерпілої ОСОБА_7 просить апеляційну скаргу обвинуваченого залишити без задоволення. Зазначає, що доводи апеляційної скарги є безпідставними та надуманими. Покази потерпілої та свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 повністю узгоджуються між собою та не містять будь яких суперечностей, і підтверджуються протоколами слідчих експериментів від 16.11.2015 року із фототаблицями. Також, згідно висновків експерта №67 від 06.05.2016 р., №69 від 10.05.2016 р., №70 від 11.05.2016 р. тілесні ушкодження у ОСОБА_8 могли утворитися 01.04.2015 року за обставин на які вказують потерпіла, свідки ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ..
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, доводи обвинуваченого ОСОБА_9 та його захисника ОСОБА_10 на підтримку поданої обвинуваченим апеляційної скарги, пояснення представника потерпілої ОСОБА_7 і його заперечення на апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_9 , пояснення потерпілої ОСОБА_8 , думку прокурора про законність і обґрунтованість вироку суду та необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню.
Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованих злочинних дій відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними доказами по справі, яким суд дав вірну кримінально правову оцінку.

Як вбачається з вироку суду обвинувачений ОСОБА_9 свою вину не визнав, пояснивши, що 1 квітня 2015 року близько 15 год. 30 хв. він за домовленістю з потерпілою прийшов до сина. Оскільки була погана погода він хотів посадити його в автомобіль, але потерпіла почала забирати сина. Надійшов її співмешканець та побив його, після чого він викликав міліцію. Вказав, що конфлікт відбувся біля машини, а не на подвір`ї. Також зазначив, що тілесних ушкоджень ОСОБА_8 не завдавав, і йому було відомо про те що остання була вагітна.

Незважаючи на невизнання вини обвинуваченим, його винність у вчиненні інкримінованого злочину, за який він засуджений, підтверджується наступними доказами по справі.

З показів потерпілої ОСОБА_8 в судовому засіданні вбачається, що 1 квітня 2015 року близько 15 год. 30 хв. ОСОБА_9 приїхав до їхнього сина. Схопивши дитину, щоб посадити в автомобіль, при цьому ображаючи її, кілька разів сильно штовхнув в ліве плече ліктями і один раз вдарив в область грудної клітки, від чого вона впала на лівий бік. Ця подія відбувалася на подвір`ї і це бачили її мама та співмешканець ОСОБА_12 , який після цього дав ОСОБА_13 ляпаса.

Ці показання підтвердила і свідок ОСОБА_11 , яка пояснила, що є матір`ю потерпілої і коли почався конфлікт, вона була на веранді. Круць приїхав п`яним і хотів забрати сина. Коли вона почувши крики, вийшла на подвір`я, то побачила як він штовхав і вдарив ліктем дочку, від чото остання впала на землю на коліно і лікоть. Після цього дочка плакала і переживала, на лівій стороні у неї були синці.

Свідок ОСОБА_12 пояснив, що є співмешканцем потерпілої ОСОБА_8 та 01.04.2015 року на подвір`ї побачив як ОСОБА_9 , будучи п`яним, штовхав ОСОБА_14 , потім вдарив її правим ліктем в груди і вона впала на лівий бік. Після чого, він вдарив ОСОБА_13 . На другий день у потерпілої були синяки на грудях, на плечі і на нозі.

Крім того, ці покази потерпілої ОСОБА_8 та свідків ОСОБА_11 і ОСОБА_12 об`єктивно підтверджується даними протоколів проведення слідчих експериментів та фото таблиць до них від 16.11.2015 року. З яких вбачається, що ОСОБА_9 штовхав, а потім наніс один удар ліктем правої руки в ділянку грудної клітини, після чого потерпіла від удару впала на землю на лівий бік. (Т1 а.к.п. 62-68, 69-75, 76-82)

Крім того, з висновку суд мед експерта № 91 від 08.04.2015 року вбачається, що у ОСОБА_8 виявлено тілесні ушкодження: 4 синці в ділянці лівої половини грудної клітини по передній поверхні у верхній третині між лівою середньо-ключичною та передньо-підпахвинною лініями розмірами 1,5x1,5см, 1,5x2см, 2x2см, 3x3см, 1 синець в ділянці лівої гомілки в середній третині по зовнішній поверхні розміром 5x3см.

Дані тілесні ушкодження судячи по характеру їх загоєння, можуть мати давність утворення в межах 5,6,7 діб від моменту заподіяння до огляду проведеного 07.04.15р.

Тілесні ушкодження у вигляді 4 синців в ділянці лівої половини грудної клітини по передній поверхні у верхній третині між лівою середньо-ключичною та передньо- підпахвинною лініями - могли утворитись, як від окремих 2-4-х травматичних дій тупих твердих предметів із обмеженою контактуючою поверхнею, так і від травматичної дії якогось тупого твердого предмету можливо із переважаючою контактуючою поверхнею, яким могла бути і кисть руки сторонньої особи, так і при можливому співударі вказаною ділянкою до якогось тупого твердого предмету (предметів).

Тілесне ушкодження у вигляді 1 синця в ділянці лівої гомілки в середній третині по зовнішній поверхні розміром 5х3см - могло утворитись від травматичної дії тупого твердого предмету можливо із обмеженою контактуючою поверхнею або при падінні з висоти власного зросту та ударі вказаною ділянкою до тупого твердого предмету.

Виявлені при судово-медичній експертизі у потерпілої ОСОБА_8 тілесні ушкодження в сукупності та кожне окремо за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки (Т.1 а.к.п.15-16).

Згідно висновків експерта №№ 67,68 від 06.05.2016 року, № 69 від 10.05.2016 року та № 70 від 11.05.2016 року тілесні ушкодження у ОСОБА_8 у вигляді 4 синців в ділянці лівої половини грудної клітини по передній поверхні у верхній третині між лівою середньо-ключичною та передньо - підпахвинною лініями могли утворитись від травматичної дії тупих твердих предметів або при можливому співударі вказаною ділянкою до якогось тупого твердого предмету (предметів), в даному випадку могли утворитись від ударів тупим твердим предметом, яким міг бути і лікоть руки сторонньої особи, синець в ділянці лівої гомілки в середній третині по зовнішній поверхні міг утворитись при падінні з висоти власного зросту та співударі лівою гомілкою до тупого твердого предмету.

Також даними висновками експерта встановлено, що виявлені при судово-медичних експертизах у ОСОБА_8 тілесні ушкодження могли утворитись в термін та за обставин, які зазначені в матеріалах кримінального провадження, тобто 01.04.2015р.(Т.1 а.к.п.104-107, 117-118, 113-115, 109-111).

Зазначене спростовує доводи апеляційної скарги обвинуваченого про період отримання потерпілою ОСОБА_8 тілесних ушкоджень.

Суд оцінивши наявні докази у кримінальному провадженні в їх сукупності обґрунтовано дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_9 у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст. 125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження.
Твердження обвинуваченого проте, що вирок ґрунтується лише на показаннях потерпілої та свідків ОСОБА_11 і ОСОБА_12 , які є зацікавленими особами, і які суперечать фактичним обставинам справи та відрізняються від показань, що вони давали під час досудового розслідування, перевірені колегією суддів та не знайшли свого підтвердження. Показання даних осіб об`єктивно підтверджується матеріалами кримінального провадження, які були належним чином дослідженні судом, який дав їм вірну кримінально правову оцінку та узгоджуються між собою, є послідовними та логічними.

Колегія суддів не приймає до уваги доводи обвинуваченого ОСОБА_9 про те, що обвинувачений не міг фізично дотягнутися до ОСОБА_8 щоб нанести їй удар, оскільки будь яких доказів таким твердженням в матеріалах провадження немає. Відповідно до показів потерпілої, під час конфлікту син знаходився збоку біля неї і вона тримала його за руку, а тому це не могло перешкодити ОСОБА_9 відштовхнути останню та наносити удари, оскільки вони знаходилися на близькій відстані.

Твердження обвинуваченого, що судом необґрунтовано взято до уваги ухвалу Апеляційного суду Хмельницької області від 04.09.2015 року, є безпідставними, тому що судом першої інстанції було враховано преюдиційність обставин, якими встановлена поведінка ОСОБА_9 , що передувала вчиненню злочину, щодо вагітної жінки.

За таких обставин вирок суду є законним і обгрунтованим і підстав для його скасування чи зміни за обставин, викладених в апеляційній скарзі, колегія суддів не знаходить.

З врахуванням вчиненого ОСОБА_9 злочину невеликої тяжкості, особи винного, який характеризується по місцю проживання позитивно, має сім`ю та двох малолітніх дітей, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався. Також враховуючи обставину яка обтяжує покарання вчинення злочину щодо жінки, яка завідомо для винного перебувала у стані вагітності, на думку колегії суддів, покарання обвинуваченому у виді 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень штрафу призначено у відповідності до ст. 65 КК України та є необхідним і достатнім для виправлення та перевиховання винного.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:
Вирок Ярмолинецького районного суду від 10 серпня 2016 року стосовно ОСОБА_9 залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_9 - без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий /підпис/

Судді /підписи/

Згідно з оригіналом:
суддя Апеляційного суду
Хмельницької області ОСОБА_2