Справа № 132/909/15-к
ВИРОК
ІМ`ЯМ УКРАЇНИ
01 квітня 2016 р.

Калинівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Калинівка кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000374 від 23.07.2014 року, відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м.Ніжин Чернігівської області, освіта середня, одруженого, жителя АДРЕСА_1 , працюючого водієм в TOB «СОТА» м.Івано-Франківськ, раніше не судимого,

за участі сторін кримінального провадження: прокурора Калинівської місцевої прокуратури Вінницької області ОСОБА_4 , потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , адвоката ОСОБА_7 ,-

ВСТАНОВИВ:

01.10.2004 року біля 16 години ОСОБА_8 , маючи посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії, керуючи технічно справним вантажним автомобілем «Сканія», д.н. НОМЕР_1 , в порушення п.п. 12.1 Правил дорожнього руху України (під час вибору в установлених межах швидкокості руху водій повинен ураховувати обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним), рухаючись в м.Калинівка по вул.Шевченка зі швидкістю 40-50 км/г виїхав на зустрічну смугу руху, де допустив зіткнення з автомобілем Ніссан Прімера» д.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_9 .

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди, пасажир автомобіля «Ніссан Прімера» ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритих переломів 7,8 - го ребер зліва, забитої рани в лобній та лобно-тім`яній ділянках голови зліва, забоїв органів грудної клітки та черевної порожнини. Відповідно до висновку експертів № 122-К від 26.11.2014 року закриті переломи 7,8-го ребер тягнуть за собою тривалий розлад здоров`я (понад 21 день) та належать до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що не потягли за собою стійкої втрати загальної працездатності.

Водій автомобіля «Ніссан Прімера» ОСОБА_10 отримав тілесні ушкодження у вигляді переломів лівої плечової кістки: відкритого багато уламкового внутрішньо суглобового в нижній третині та закритого в ділянці хірургічної шийки, переломів 4-7 - го ребер зліва; закритої черепно-мозкової травми - струсу головного мозку, забійної рани тім`яної ділянки голови, а також множинних саден тулуба та кінцівок, які виникли від дії тупого твердого предмету (предметів). При теперішньому обстеженні у ОСОБА_9 виявлено відсутність рухів (кістковий анкілоз) в лівому плечовому та ліктьовому суглобах. Дане порушення функцій лівої верхньої кінцівки у ОСОБА_9 стоїть в причинному зв`язку з вказаними в п.1 переломами лівої плечової кістки у верхній та нижній третинах і становлять 75% ( сімдесят п`ять) стійкої втрати загальної працездатності. Таким чином, відповідно до висновку експерта №123-к від 05.12.2014 року, тілесні ушкодження у ОСОБА_9 у вигляді переломів лівої плечової кістки у в/З та н/3 належать до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою втрати загальної працездатності не менш ніж на 1/3 ( не менше 33%).

Згідно висновку експерта № 2140/2141/14-21/601А за результатами проведення авто технічної та транспортно-трасологічної експертизи від 02.03.2015 року встановлено:

Під час зіткнення автомобіль «Ніссан Прімера» контактував з лівими колесами напівпричепа автомобіля «Сканія», який рухався у зустрічному напрямку під кутом між повздовжними вісями транспортних засобів близько 170 градусів.

- Зіткнення автомобілів сталось на смузі руху автомобіля «Ніссан Прімера».

- Під час ДТП момент контактування автомобіля «Ніссан» з задніми колесами лівої сторони автомобіля «Сканія» останні могли не знаходитись в стані обертального руху.

При технічно справній системі АБС гальмівної системи автомобіля «Сканія» занос на протилежну смугу руху напівпричепа автомобіля при рівномірному русі по вказаному закругленню в даній дорожньо-транспортній ситуації зі швидкістю 50-55 км/год. та зі швидкістю 50-55 км/год. із застосуванням гальмування (можливо різкого) малоймовірне.

Свідчення водія ОСОБА_9 щодо заносу задньої частини причепа автомобіля «Сканія» на смугу руху його автомобіля на час зіткнення та щодо можливого блокування коліс причепа при цьому є технічно обґрунтованими.

В заданій дорожній ситуації в діях водія автомобіля «Сканія» д.н. НОМЕР_3 ОСОБА_3 вбачається невідповідність технічним нормам вимог п.12.1 Правил дорожнього руху України. В діях водія автомобіля «Ніссан Прімера» ОСОБА_9 невідповідностей технічним нормам вимог Правил дорожнього руху України, які б знаходились в причинному зв`язку з даним ДТП, не вбачається.

Прокурор по справі ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав обставини, викладені в обвинувальному акті даного кримінального провадження щодо повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 ч.2 КК України, відносно ОСОБА_3 .

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у вчиненому не визнав. Суду показав, що 01.10.2004 року біля 16 години, керуючи технічно-справним автомобілем «Сканія» без вантажу, рухався в м.Калинівка автодорогою «Житомир-Могилів-Подільський» правою частиною проїзної частини в напрямку м.Вінниця, швидкість руху була 50-55 км/год. Під`їжджаючи до одного із заокруглень дороги, побачив в центрі міста дорожній знак «Обмеження швидкості 40 км/год», тому пригальмував, при повороті праворуч, знаючи, що напівпричіп ріже кут, він взяв більший радіус повороту. На виїзді із заокруглення він роз`їхався з зустрічним легковим автомобілем і в цей же момент відчув нехарактерний звук в задній частині напівпричепа. Він загальмував, проїхавши біля 10 м і зупинився. Вийшовши з кабіни автомобіля, побачив, що легковий автомобіль, з яким він розминувся, знаходиться на узбіччі по напрямку свого руху до центра м.Калинівки, передня частина вказаного автомобіля була пошкоджена. Згодом було встановлено, що легковий автомобіль вдарився в крайнє заднє ліве колесо напівпричіпа. Після ДТП була надана допомога потерпілим. Вини у скоєнні ДТП не визнає, оскільки автомобілем рухався по своїй смузі руху, занос напівпричепа на зустрічну смугу виключає, так як в автомобілі є АБС, на зустрічну смугу руху також не виїжджав. Тому вважає, що зіткнення автомобіля під керуванням ОСОБА_5 з заднім лівим колесом напівпричепа його транспортного засобу сталося з вини водія ОСОБА_5 , який або ж допустив помилку в керуванні в момент їх роз`їзду, або ж не дотримався безпечного інтеравалу в момент роз`їзду. Пред`явлені позовні вимоги про відшкодування шкоди потерпілим не визнає.

Незважаючи на невизнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_3 , його винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, встановлених судом, знайшла своє повне підтвердження в судовому засіданні, зокрема, у показаннях потерпілих та свідків.

Так, потерпілий ОСОБА_10 в судовому засіданні показав, що 1 жовтня 2004 року він разом з ОСОБА_6 на своєму власному автомобілі «Нісан» рухалися по вул. Шевченка в напрямку м.Калинівка. Проїхавши залізничний міст, на заокругленні дороги вліво назустріч йому рухався автопоїзд в складі сідельного тягача та напівпричепа. Коли розминалися з тягачем, то побачив, що задня вісь напівпричіпа рухається на його смугу руху і намагався загальмувати, вивернути кермо вправо, але зіткнення відбулося раптово дотиком в заднє колесо напівпричіпа. Після цього його автомобіль скинуло з дороги на узбіччя, далі нічого не пам`ятає. Вважає, що напівпричіп занесло при повороті, оскільки після дощу асфальт був мокрий. Внаслідок ДТП він тривалий час знаходився на лікуванні, одержав тяжкі тілесні ушкодження, став інвалідом II групи, на 70% втратив працездатність і позбавлений можливості влаштуватись на роботу, тому заявляє цивільний позов на суму 974 577,46 грн., з яких: 61 496,46 грн. по відшкодуванню матеріальної шкоди, 500 тис. грн. по відшкодуванню моральної шкоди та просить стягнути втрачений заробіток внаслідок ушкодження здоров`я - 70 % працездатності, на загальну суму за період з 01.10.2004 року по 01.08.2015 року в сумі 413 081 грн.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні показав, що 1 жовтня 2004 року він разом із ОСОБА_5 їхав як пасажир в автомобілі «Нісан» під керуванням останнього в сторону центра м. Калинівка. Рухаючись по вул. Шевченка, за залізничним мостом, при заокругленні дороги в ліво роз`їхалися з автопоїздом. Коли роз`їзджалися, то в цей час миттєво на їх полосі руху побачив колеса напівпричепа, які не крутилися, а потім відбулося зіткнення. Вважає, що напівпричіп занесло, був дощ, асфальт мокрий. Внаслідок ДТП отримав середнього ступеня тяжкості тілесні ушкодження, поніс витрати на лікування, тому цивільний позов підтримує та просить стягнути 103 268 грн., з яких: 1334 грн. по відшкодуванню матеріальної шкоди, 100 тис. грн. моральної шкоди та 1934 грн. втраченого заробітку внаслідок ушкодження здоров`я.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні показав, що самої аварії, яка мала місце 1 жовтня 2004 року, він не бачив, але коли проїжджав біля місця ДТП, то зупинився, щоб допомогти. Бачив автопоїзд з напівпричепом та легковий автомобіль, який був розбитий та знаходився на відстані біля 50 м. від напівпричіпа. На дорозі були уламки скла. Також він був запрошений в якості понятого при огляді місця ДТП, особисто допомагав слідчому проводити заміри, оглядали транспортні засоби, а потім було складено схему, яку він підписав.

Свідок ОСОБА_12 суду показав, що на момент ДТП, яка мала місце 1 жовтня 2004 року, він проживав по АДРЕСА_2 . Коли знаходився в гаражі, то почув характерний звук та удар. Коли вийшов на вулицю, то побачив автопоїзд з напівпричепом та легковий автомобіль, який був на узбіччі дороги. В легковому автомобілі знаходилося двоє людей, яких вони витягли та наддали першу медичну допомогу. Також він був запрошений в якості понятого при огляді місця ДТП, особисто допомагав слідчому проводити заміри, оглядали транспортні засоби, а потім було складено схему, яку він підписав. Ті показання, які він давав раніше в судових засіданнях підтримує в повному обсязі.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні показав, що станом на жовтень 2004 року він працював слідчим СВ Калинівського РВ УМВС України у Вінницькій області. 1 жовтня 2004 року знаходився в складі слідчо-оперативної групи та виїжджав на місце ДТП, яка мала місце на автодорозі «Житомир-Могилів-Подільський». При виїзді на місце пригоди ним у присутності понятих ОСОБА_12 та ОСОБА_11 було проведено огляд місця ДТП, необхідні заміри, складено схему та відібрано пояснення. Слідів гальмування автомобілів не було, так як був мокрий асфальт, автомобіль «Нісан» розвернуло і він знаходився на узбіччі дороги, а автопоїзд після зіткнення проїхав трохи і зупинився на своїй смузі руху. Уламки від пошкоджених автомобілів лежали на смузі руху автомобіля «Нісан». По кримінальній справі було проведено ряд експертиз та встановлено вину водія автомобіля «Сканія» ОСОБА_3 . На його думку, зіткнення автомобілів відбулося на смузі руху автомобіля «Нісан».

Відповідно до ст.5 ч.2 КПК України допустимість доказів, отриманих до набрання чинності КПК України ( ред. 2012 року), визначається в порядку КПК України ( ред. 1960 року). Крім того, відповідно до положень п.п.7, 8 разділу ХІ «Перехідних положень» КПК України (ред. 2012 року), в одній справі (кримінальному провадженні) можуть бути докази отримані в результаті оперативно-розшукових, слідчих та процесуальних дій, як в порядку КПК ( ред. 1960 року) до набрання чинності нового КПК, так і в порядку КПК (ред. 2012 року). В зв`язку з цим суд, розглядаючи таку справу (кримінальне провадження), повинен визначити допустимість доказів відповідно з тим процесуальним законом, відповідно до якого вони були отримані. Тому суд, аналізуючи та досліджуючи в судовому засіданні докази, зібрані в порядку положень КПК ( ред.1960 року), з точки зору належності, допустимості та достовірності, вважає, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується, зокрема: протоколом огляду місця події (т.1, а.с.3-6, 305), протоколами огляду транспортних засобів (т.1, а.с.7, 8), висновками судово-медичних експертиз (т.1, а.с.24-25, 41-42), протоколом відтворення (т.1, а.с.31-32), висновком автотоварознавчої експертизи (т.1, а.с.44-45), висновком автотехнічної експертизи (т.1, а.с.60-61), висновками комісійної комплексної транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи (т.1, а.с.307-314) та (т.2, а.с.102-108).

Таким чином, з огляду на докази, зібрані під час досудового слідства в порядку КПК України (ред.. 1960 року), суд вважає, що винуватість підсудного ОСОБА_14 у вчиненні ДТП та спричиненні тілесних ушкоджень потерпілим доведеною по таких підставах.

Зокрема, потерпілі ОСОБА_10 та ОСОБА_6 стверджують, що напівпричіп автопоїзда при здійсненні повороту знаходився на їх зустрічній смузі руху, де і відбулося зіткнення.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 показав, що під час первинного огляду місця ДТП осипи бруду та обломки від автомобіля «Нісан» знаходилися на смузі руху автомобіля «Нісан», що свідчить про зіткнення автомобілів саме на цій смузі.

Згідно висновків автотехнічної експертизи № 297а від 29.12.04 р. (т.1, а.с.60-61) та комісійної комплексної транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи № 472/473 від 30.11.06 р. (т.1, а.с.307-314) вбачається, що зіткнення автомобілів відбулося на смузі руху автомобіля «Нісан», невідповідностей технічним нормам вимог ПДР в діях водія автомобіля «Нісан» ОСОБА_9 не вбачається; водій ОСОБА_8 не дотримався безпечної швидкості та не врахував дорожню обстановку, уникнути зіткнення водій ОСОБА_10 можливості не мав; експерти ОСОБА_15 та ОСОБА_16 (т.2 а.с.166-167) з огляду на всі обставини ДТП підтвердили зазначені висновки; підсудний ОСОБА_8 показав, що під час виконання повороту вправо збільшив радіус повороту і лівий край напівпричепа був поза полем його зору і при роз`їзді кабінами раптово відчув удар в заднє ліве колесо напівпричепа. Такі його дії не виключають виїзду на зустрічну смугу руху.

Вищезазначені висновки експертиз суд приймає до уваги, оскільки вони ґрунтуються на досліджених в сукупності всіх обставинах ДТП і підтверджуються іншими здобутими в судовому засіданні доказами, а саме: показаннями потерпілих, свідків, роз`ясненнями експертів.

Суд також приймає до уваги і висновок комісійної комплексної транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи № 1142/1143 від 23.02.2010 р. (т.2, а.с.102-108), яка не спростовує висновки двох попередніх експертиз щодо зіткнення автомобілів на смузі руху автомобіля «Нісан», а лише вказує (дослідницька частина), що розташування уламків переднього бамперу автомобіля «Нісан» та осипу скла на схемі ДТП зафіксовано нечітко, тому не є достатньою інформативною ознакою, яка б вказувала на розташування місця первинного контакту транспортних засобів.

Крім того, висновок даної експертизи, що занос напівпричіпа внаслідок гальмування є неможливий із-за оснащення його системою АБС, лише спростовує показання потерпілих щодо можливого заносу, проте не спростовує можливий виїзд напівпричіпа під час виконання повороту на зустрічну смугу руху. Наявність, відсутність чи справність системи АБС на автомобілі «Сканія» експертами не перевірялася, оскільки автомобіль їм на дослідження не надавався, такий висновок не є категоричним.

Експерти також зазначили у висновку, що без виїзду на зустрічну смугу руху можливість контактування транспортних засобів виключається. Даним висновком підтверджуються показання потерпілих, що вони на зустрічну смугу руху автомобіля «Сканія» не виїжджали, вільно розминулися кабіни автомобілів і раптово побачили перед собою задню частину напівпричіпа, водій ОСОБА_10 не мав технічної можливості попередити зіткнення автомобілів терміновим гальмуванням.

Таким чином, суд визнає недостовірними показання обвинуваченого ОСОБА_14 в судовому засіданні про те, що він не виїжджав автомобілем «Сканія» під час виконання повороту праворуч на зустрічну смугу руху автомобіля «Нісан». В даній дорожній обстановці ОСОБА_8 повинен був діяти згідно вимог п.12.1 ПДР - під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу безпечно керувати ним.

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_14 (матеріали кримінального провадження №132/909/15-к, а.с.128 ) про визнання протоколу відтворення обстановки і обставин події від 21.12.2004 року (т.1 а.с.31-32) недопустимим доказом, оскільки з наявного протоколу видно, що дана слідча дія проведена з порушенням вимог ст.ст.65, 66, 85, 195 КПК України (в ред.1960 року), так як діючим на той час кримінально-процесуальним законодавством не передбачалось проведення вказаної слідчої дії одночасно з двома потерпілими, зокрема, без їхнього допиту про обставини, які будуть предметом перевірки шляхом проведення даної слідчої дії, суд оцінює критично, виходячи з того, що дана слідча дія була проведена з додержанням правил ст.85 КПК України (в ред.1960 року) та без порушення ст.ст.65, 66 КПК України (в ред.1960 року) щодо збирання і подання доказів. Крім того, як того вимагає ст.195 КПК України (в ред.1960 року) слідчим у протоколі зазначено підставу для проведення такої дії, описано все, що було виявлено, в тій послідовності, в якій це відбувалося, і в тому саме вигляді, в якому спостерігалось під час проведення дії. До протоколу додано відповідну схему під якою розписалися потерпілі та поняті.

Посилання обвинуваченого ОСОБА_3 на те, що діючим на той час кримінально-процесуальним законодавством не передбачалось проведення вказаної слідчої дії одночасно з двома потерпілими є недостовірними, оскільки діючим на той час кримінально-процесуальним законодавством така слідча дія не заборонялась.

Також суд критично оцінює висновок спеціаліста з дослідження підписів, проведений спеціалістом Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз № 3760 від 05.12.2005 р. (т.1, а.с.193-194), оскільки таке дослідження було проведено без постанови суду та належних зразків підпису свідка ОСОБА_11 .

Крім того, винуватість ОСОБА_3 повністю підтверджується дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами та документами, які надані суду прокурором, та які зібрані відповідно до положень КПК України ( в ред. 2012 року).

Зокрема, з висновку експерта №123-к від 05.12.2014 року (матеріали кримінального провадження №132/909/15-к, а.с.77-79 ) вбачається, що у ОСОБА_5 мали місце тілесні ушкодження у вигляді переломів лівої плечової кістки: відкритого багатоуламкового внутрішньо суглобового в нижній третині та закритого в ділянці хірургічної шийки, переломів 4-7 - го ребер зліва; закритої черепно-мозкової травми - струсу головного мозку, забійної рани тім`яної ділянки голови, а також множинних саден тулуба та кінцівок, які виникли від дії тупого твердого предмету (предметів). При теперішньому обстеженні у ОСОБА_9 виявлено відсутність рухів (кістковий анкілоз) в лівому плечовому та ліктьовому суглобах. Дане порушення функцій лівої верхньої кінцівки у ОСОБА_9 стоїть в причинному зв`язку з вказаними в п.1 переломами лівої плечової кістки у верхній та нижній третинах і становлять 75% ( сімдесят п`ять) стійкої втрати загальної працездатності. Таким чином, відповідно до висновку експерта №123-к від 05.12.2014 року, тілесні ушкодження у ОСОБА_9 у вигляді переломів лівої плечової кістки у в/З та н/3 належать до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою втрати загальної працездатності не менш ніж на 1/3 ( не менше 33%).

З висновку експерта №122-к від 26.11.2014 року (матеріали кримінального провадження №132/909/15-к, а.с.80-82) вбачається, що у ОСОБА_6 мали місце тілесні ушкодження у вигляді закритих переломів 7,8 - го ребер зліва, забитої рани в лобній та лобно-тім`яній ділянках голови зліва, забоїв органів грудної клітки та черевної порожнини. Оскільки закриті переломи 7,8-го ребер тягнуть за собою тривалий розлад здоров`я (понад 21 день), тому належать до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що не потягли за собою стійкої втрати загальної працездатності.

Відповідно до висновку за результатами проведення комплексної комісійної авто технічної та транспортно-трасологічної експертизи № 2140/2141/14-21/601А від 02.03.2015 року (матеріали кримінального провадження №132/909/15-к, а.с.66-73) зіткнення автомобілів сталось на смузі руху автомобіля «Ніссан Прімера»; під час ДТП момент контактування автомобіля «Ніссан» з задніми колесами лівої сторони автомобіля «Сканія» останні могли не знаходитись в стані обертального руху; при технічно справній системі АБС гальмівної системи автомобіля «Сканія» занос на протилежну смугу руху напівпричепа автомобіля при рівномірному русі по вказаному закругленню в даній дорожньо-транспортній ситуації зі швидкістю 50-55 км/год. та зі швидкістю 50-55 км/год. із застосуванням гальмування (можливо різкого) малоймовірне; свідчення водія ОСОБА_9 щодо заносу задньої частини причепа автомобіля «Сканія» на смугу руху його автомобіля на час зіткнення та щодо можливого блокування коліс причепа при цьому є технічно обґрунтованими; в заданій дорожній ситуації в діях водія автомобіля «Сканія» д.н. НОМЕР_3 ОСОБА_3 вбачається невідповідність технічним нормам вимог п.12.1 Правил дорожнього руху України. В діях водія автомобіля «Ніссан Прімера» ОСОБА_9 невідповідностей технічним нормам вимог Правил дорожнього руху України, які б знаходились в причинному зв`язку з даним ДТП, не вбачається.

Даний висновок експерта суд визнає допустимим доказом по справі, оскільки така експертиза була проведена на підставі постанови слідчого, з дотриманням вимог Інструкції «Про призначення та проведення судових експертиз», затвердженої Наказом МЮ України від 08.10.1998 року №55/5, а тому клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 про визнання такого доказу недопустимим, суд вважає надуманим та таким, що не ґрунтується на вимогах чинного законодавства та матеріалах кримінального провадження.

Таким чином, аналізуючи та оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази з точки зору належності, допустимості та достовірності, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєнні кримінального правопорушення за обставин, встановлених у вироку, доведена. При цьому суд вважає, що скоєння ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, повністю доводиться дослідженими в судовому засіданні доказами, які є взаємопов`язаними, повністю узгоджуються між собою та в своїй сукупності є достатніми для доведення винуватості ОСОБА_3 та прийняття відповідного процесуального рішення. З огляду на це, показання обвинуваченого, дані в судовому засіданні, в яких ОСОБА_3 заперечує свою вину, суд вважає повністю спростованими та розцінює їх як спосіб його захисту з метою уникнути відповідальності за скоєний ним тяжкий злочин.

Оцінюючи в сукупності всі обставини по справі, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України доведена і його дії правильно кваліфіковані по ч.2 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили потерпілим середньої тяжкості та тяжкі тілесні ушкодження.

Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст.66 КК України, в ході досудового розслідування встановлено не було.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до ст.67 КК України, в ході досудового розслідування встановлено не було.

Потерпілим ОСОБА_5 11.08.2015 року було заявлено цивільний позов до ТОВ «Сота» м.Івано-Франківськ про відшкодування 974 577, 46 грн. шкоди, завданої злочином, з яких: 61 496,46 грн. матеріальної шкоди, 500 тис. грн. моральної шкоди та 413 081 грн. втраченого з 01.10.2004 року по 01.08.2015 року заробітку (матеріали кримінального провадження №132/909/15-к, а.с.24-27).

Також потерпілим ОСОБА_6 11.08.2015 року було заявлено цивільний позов до ТОВ «Сота» м.Івано-Франківськ про відшкодування 103 268 грн. шкоди, завданої злочином, з яких: 1134 грн. витрат на лікування, 100 тис.грн. моральної шкоди та 1934 грн. втраченого заробітку (матеріали кримінального провадження №132/909/15-к, а.с.23).

Представник цивільного відповідача ТОВ «Сота» м.Івано-Франківськ в судове засідання не зявився без поважних причин, хоча належним чином повідомлявся про час та місце судового засідання, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення (матеріали кримінального провадження №132/909/15-к а.с.60, 141 ).

Дослідивши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що цивільні позови потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_6 підлягають до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Так, судом достовірно встановлено, що транспортний засіб «Сканія», д.н. НОМЕР_1 з напівпричепом, д.н. НОМЕР_4 належить цивільному відповідачу - TOB «СОТА» м.Івано-Франківськ, як власнику джерела підвищеної небезпеки (т.1, а.с.172).

Обвинувачений ОСОБА_8 відповідно до наказу директора TOB «СОТА» № 140 від 24.09.2002 року працював в зазначеному товаристві на посаді водія-експедитора і на момент вчинення ДТП перебував з товариством в трудових відносинах (т.1, а.с.170).

Відповідно до ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності) володіє транспортним засобом.

Відповідно до ст.1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання своїх трудових обов`язків.

ОСОБА_8 , виконуючи свої трудові обов`язки, під час керування транспортним засобом, порушив ПДР України, внаслідок чого потерпілим ОСОБА_17 та ОСОБА_6 завдано середньої тяжкості та тяжкі тілесні ушкодження. Зокрема, ОСОБА_10 втратив 70 % працездатності, став інвалідом II гр., ОСОБА_6 втратив 10 % працездатності строком на 1 рік (т.1, а.с.98, 103).

Відповідно до ч.1 ст.1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана потерпілому відшкодувати заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності.

Відповідно до ст. 1197 ЦК України та Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» (зі змінами та доповненнями), розмір втраченого заробітку внаслідок ушкодження здоров`я, що підлягає відшкодуванню, визначається у відсотках від середньомісячного заробітку, який потерпілий мав до ушкодження здоров`я з урахуванням ступеня втрати потерпілим професійної працездатності.

Згідно довідок № 33 та № 34 від 03.02.05 р. (т.1, а.с.164, 168) TOB фірма «Кредо» середньомісячний заробіток потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_6 складав до ушкодження здоров`я - 516,45 грн., що менше п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, тому розмір втраченого заробітку слід обчислювати, виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, який буде складати: ОСОБА_17 , згідно розрахунку суми втраченого заробітку за період з 10.03.2005 р. по 01.05.12 р. (т.2 а.с.124,125, т.3 а.с.63) в сумі 190592 грн.50 коп. та за період з 01.05.12 р. по 01.08.15 р. (матеріали кримінального провадження № 132/909/15-к, а.с.27) в сумі 222 489 грн., а всього 413 081 грн. (5-кратний розмір мінімальної зарплати х 70 % втрати працездатності). Вказану суму в судовому засіданні підтримав потерпілий ОСОБА_5 .

ОСОБА_6 за період з 01.04.2005 р. по 01.04.06 р. в сумі 1934 грн. (5-кратний розмір мінімальної заробітної плати х 10 % втрати працездатності).

Таким чином, на користь позивача ОСОБА_9 з відповідача TOB «СОТА» слід стягнути 22 тис. 948 грн. по відшкодуванню вартості пошкодженого автомобіля «Нісан», що підтверджується висновком автотоварознавчої експертизи (т.1, а.с.44-49); 1918 грн. на лікування, що підтверджується чеками та квитанціями про придбання ліків, виписками з амбулаторної картки, висновком судово-медичної експертизи (т.1, а.с.96-100), а також 413 081 грн. по відшкодуванню втраченого заробітку внаслідок ушкодження здоров`я, що підтверджується довідками МСЕК від 10.03.2005 р. та від 28.03.06 р., 14.04.09 р. (т.1, а.с.98, 339; т.2, а.с.131, 132, 133).

Позовні вимоги ОСОБА_5 в частині відшкодування 500 тис. грн. моральної шкоди підлягають до часткового задоволення.

Як передбачено ч.3 ст.23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

При визначенні розміру грошового відшкодування моральної шкоди цивільному позивачеві ОСОБА_5 , суд, у відповідності до ст.23 ЦК України, враховує, що у зв`язку із заподіянням шкоди його здоров`ю потерпілий зазнав суттєвих моральних втрат. Зокрема, були істотно порушені його нормальні життєві зв`язки і тепер він змушений прикладати додаткові зусилля для організації свого життя. Внаслідок значного психічного впливу обставин, пов`язаних із постійним болем, тривалим лікуванням та хвилюванням щодо подальшого лікування і подальшого стану здоров`я, він повністю був позбавлений можливості реалізації власних звичок і бажань. Також у зв`язку із згаданими подіями у нього значно погіршився стан психічного здоров`я. Зокрема, неправомірні дії відповідача зумовили необхідність витрачати значну кількість коштів і часу на пошук кваліфікованих лікарів та адвокатів, приділяти значну увагу медичним та юридичним консультаціям, що у свою чергу зумовило нераціональне витрачання вільного часу. Починаючи з 1 жовтня 2004 року його постійно супроводжує біль, через який він не може спати, вживати їжу, працювати, нормально спілкуватись з людьми, у тому числі з членами сім`ї. Від отриманих тілесних ушкоджень він на все життя став інвалідом, однак його страждання не закінчились, так як попереду тривале лікування і відсутність гарантій у повному видужанні, що значно посилює моральні страждання.

З врахуванням вищевикладеного, а також вимог розумності та справедливості, суд вважає необхідних стягнути з цивільного відповідача ТОВ «Сота» на користь потерпілого ОСОБА_5 140 тис. грн. по відшкодуванню моральної шкоди.

В іншій частині позовні вимоги ОСОБА_5 суд вважає необхідним залишити без задоволення у зв`язку з їх безпідставністю.

На користь позивача ОСОБА_6 з відповідача TOB «СОТА» слід стягнути 1334 грн. витрат, пов`язаних з придбанням медичних препаратів за призначенням лікаря (т.1 а.с.107-138) та 1934 грн. по відшкодуванню втраченого заробітку внаслідок ушкодження здоров`я, що підтверджується довідкою МСЕК від 29.03.2005 р. про 10 % втрату працездатності до 01.04.2006 року (т.1, а.с.103).

Позовні вимоги ОСОБА_6 в частині відшкодування 100 тис. грн. моральної шкоди підлягають до часткового задоволення, виходячи з того, що позивач внаслідок ДТП переніс значні фізичні та психологічні страждання і переживання, докладав значних зусиль для відновлення здоров`я.

З врахуванням вищевикладеного, а також вимог розумності та справедливості, суд вважає необхідних стягнути з цивільного відповідача ТОВ «Сота» на користь потерпілого ОСОБА_6 50 тис. грн. по відшкодуванню моральної шкоди.

Заходи забезпечення кримінального провадження до ОСОБА_3 не застосовувались.

Розмір витрат на залучення експертів становить 1843 грн. 20 коп. (матеріали кримінального провадження №132/909/15-к, а.с.75), які підлягають стягненню в доход держави з обвинуваченого ОСОБА_3 .

Речові докази по справі відсутні.

При обранні виду і міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується по місцю проживання, має на утриманні двоє неповнолітніх дітей, тяжкість вчиненого злочину, який відноситься до категорії тяжких, необережну форму вини ОСОБА_3 , тому беручи до уваги зазначені обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку про істотне зниження ступені небезпечності обвинуваченого для суспільства, що дає підставу для висновку суду про те, що виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень обвинуваченим можливе без ізоляції його від суспільства.

З врахуванням наведених обставин, суд вважає необхідним обвинуваченому ОСОБА_3 обрати покарання у виді позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами і відповідно до ст.75 КК України звільнити його від відбування призначеного покарання з випробуванням.

Враховуючи, що вчинений злочин відноситься до категорії тяжких, з часу скоєння даного злочину минуло понад 11 років, тому відповідно до ст.74 ч.5, ст.49 ч.1 КК України ОСОБА_14 слід звільнити від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Обвинувачений ОСОБА_3 проти звільнення його від кримінальної відповідальності не заперечує.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 373-374, ст.5 ч.2 КПК України, п.7, 8 Перехідних положень КПК України ( в ред. 2012 року), суд -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_3 визнати винним за ч.2 ст.286 КК України і призначити йому покарання у виді 4 років позбавлення волі без позбавлення права керування транспортними засобами.

Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки.

У відповідності до ч.1 п.п.2, 3 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи та навчання.

Відповідно до ст.49 ч.1, ст.74 ч.5 КК України ОСОБА_14 від призначеного покарання звільнити у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Позов ОСОБА_9 задовольнити частково.

Стягнути з TOB «СОТА» м.Івано-Франківськ на користь ОСОБА_9 22 тис. 948 грн. по відшкодуванню вартості пошкодження автомобіля, 1918 грн. витрат на лікування, 413 081 грн. по відшкодуванню втраченого заробітку та 140 тис. грн. по відшкодуванню моральної шкоди. В іншій частині позовні вимоги залишити без задоволення у зв`язку з їх безпідставністю.

Позов ОСОБА_6 задовольнити частково.

Стягнути з TOB «СОТА» м.Івано-Франківськ на користь ОСОБА_6 1934 грн. по відшкодуванню втраченого заробітку, 1334,00 грн. витрат на лікування та 50 тис. грн. по відшкодуванню завданої моральної шкоди. В іншій частині позовні вимоги залишити без задоволення у зв`язку з їх безпідставністю.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 1843 грн.20 коп. процесуальних витрат, пов`язаних із залученням експерта.

Вирок може бути оскарженим до апеляційного суду Вінницької області протягом 30 днів з дня проголошення.

Копію вироку можна отримати в порядку, визначеному ст. 376 КПК України.

Суддя: