ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 липня 2016 року м. Хмельницький
Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
з участю: секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
за ч.2 ст. 263 КК України,
встановив:
ОСОБА_5 у січні 2016 року незаконно виготовив та носив при собі кастет без передбаченого законом дозволу за наступних обставин.
Так, у 2014 році ОСОБА_5 , перебуваючи у м. Хмельницькому, купив у невідомої особи сувенірний ніж, який в подальшому зберігав як прикрасу за адресою проживання. Однак, приблизно у січні 2016 року, перебуваючи за адресою свого проживання, за допомогою підручних засобів, шляхом відпилювання леза ножа та частин руків`я, ОСОБА_5 деформував сувенірний ніж та переробив його під річ схожу на кастет, який в подальшому постійно носив із собою.
16.06.2016 року близько 16 год. 35 хв., на території шиномонтажу , що за адресою: м. Хмельницький, вул. Чорновола 11, під час проведення огляду працівниками поліції, у кишені кофти ОСОБА_5 виявлено та вилучено предмет, схожий на кастет, який являється не клинковою холодною зброєю ударно-дробильної дії, а саме кастетом, виготовленим шляхом внесення змін в конструкцію сувенірного ножа, а саме видалення клинка та елементів руків`я.
Вказаними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 263 КК України, а саме незаконно виготовив та носив кастет без передбаченого законом дозволу, а саме усупереч вимогам Наказу МВС України від 21.08.1998 року №622 «Про затвердження Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів»: п.2.1. органи внутрішніх справ відповідно до законодавства України видають громадянам дозволи на придбання, зберігання і носіння вогнепальної мисливської, холодної та пневматичної зброї; п. 2.8. видача дозволів громадянам на придбання, зберігання, носіння і використання зброї здійснюється після проведеного з ними вивчення матеріальної частини зброї, правил поводження з нею, її застосування та прийняття відповідних заліків. Вивчення проводиться фахівцями відповідних підприємств, установ, організацій, що згідно зі статутом мають на це право, за затвердженою МВС України програмою; п.9.1 дозволи на придбання та зберігання і носіння зброї пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів для вказаних потреб видаються тільки за наявності законодавчого або нормативного акта про надання права працівникам міністерств, відомств, підприємств, установ і організацій, громадянам користуватися нею при виконанні службових обов`язків, мати у власності після проходження такими особами навчання.
29 червня 2016 року між прокурором і обвинуваченим ОСОБА_5 укладена угода про визнання винуватості у вчиненні вказаного кримінального правопорушення на таких умовах:
- ОСОБА_5 в повному обсязі визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 263 КК України в обсязі згідно повідомленої йому підозри від 29 червня 2016 року;
- сторони погодили призначити ОСОБА_5 покарання за ч.2 ст. 263 КК України - у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн..
Судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, яке відповідно до ст. 12 цього ж Кодексу відноститься до злочинів середньої тяжкості. Обвинувачений свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, цілком розуміє права, визначені ст. 474 ч. 4 п. 1 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 ч. 2 цього Кодексу, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, та наполягає на затвердженні угоди про визнання винуватості.
Прокурор просить затвердити угоду.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Зміст угод про визнання винуватості, умови та порядок їх укладення відповідають вимогам ст.ст. 469, 472 КПК України, підстав, передбачених ч. 7 ст. 474 цього Кодексу, для відмови в затверджені угоди не встановлено. Прокурором при вирішенні питання про укладення угоди враховані обставини, визначені ст. 470 КПК України.
Узгоджена сторонами міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, інтересам суспільства не суперечить, визначена у межах санкції ч. 2 ст. 263 КК України, є справедливою, необхідною і достатньою для виправлення ОСОБА_5 та запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень. При цьому враховано ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують йому покарання. Зокрема, враховано, що ОСОБА_5 є особою не судимою, повністю визнав свою вину, щиро розкаявся та активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, що пом`якшує йому покарання.
Приймаючи до уваги характер діяння і спосіб його вчинення, суспільну небезпеку вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного, який згідно довідки-характеристики за місцем проживання зарекомендував себе позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра, не перебуває, суд дійшов висновку укладену між прокурором і обвинуваченим угоду про визнання винуватості затвердити, призначити останньому узгоджене сторонами покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн..
Керуючись ст.ст. 314, 368, 370, 374-376, 475 КПК України, суд
засудив:
Укладену 29 червня 2016 року між прокурором і обвинуваченим ОСОБА_5 угоду про визнання винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, - затвердити.
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, та призначити йому покарання у виді 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.
- кастет, перееданий на зберігання в УЗМТЗ ГУНП в Хмельницькій області, - знищити.
Стягнути з ОСОБА_5 в рахунок держави судові витрати за проведення балістичної експертизи №53-Х від 24.06.2016 року в розмірі 703 грн. 68 коп..
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України. Апеляційна скарга подається через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1