Справа № 166/338/16-к Провадження №11-кп/773/379/16 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:ч. 1 ст. 368 КК України Доповідач: ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 липня 2016 року місто Луцьк
Апеляційний суд Волинської області у складі:

Головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Ратнівського районного суду від 18 квітня 2016 року щодо нього,
В С Т А Н О В И В:
Даним вироком ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, українець, уродженець с. Лютинськ, Добровицького району Рівненської області, зареєстрований АДРЕСА_1 , та мешканець АДРЕСА_2 , одружений, має на утриманні малолітню дитину, не судимий, військовослужбовець ІНФОРМАЦІЯ_2 , дільничний інспектор прикордонної служби першої категорії відділення дільничних інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 », старший сержант;
на підставі укладеної 30 березня 2016 року, угоди про визнання винуватості між військовим прокурором Луцького гарнізону Західного регіону України ОСОБА_9 та обвинуваченим ОСОБА_8 , визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.368 ч.1 КК України, та призначено покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади на строк один рік.
Стягнуто з обвинуваченого судовий збір та вирішено долю речових доказів.
Згідно вироку суду ОСОБА_8 визнаний винним та засуджений за те, що він маючи військове звання старшого сержанта, обіймаючи посаду дільничного інспектора прикордонної служби першої категорії відділення дільничних інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ІНФОРМАЦІЯ_2 , будучи службовою особою правоохоронного органу спеціального призначення, пов`язану із здійсненням функції представника влади, на порушення вимог ст.ст.11,16 Статуту Збройних Сил України, ст.ст.2,6,19 Закону України «Про державну прикордонну службу» та посадової інструкції, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, за невчинення в інтересах того, хто дає неправомірну вигоду громадянина ОСОБА_10 , з використанням наданої йому влади та службового становища, одержав від останнього неправомірну вигоду в загальному розмірі 1950 доларів США, за організацію та сприяння у незаконному переміщенні дорогоцінного каміння органогенного утворення бурштину поза пунктом пропуску ВПС «Самари» через державний кордон з України на територію Республіки Білорусь, у два етапи, а саме: 02 лютого 2016 року близько 14 години 30 хвилин неподалік від автомобільної дороги Доманове Ковель, між селом Дубове Ковельського району та містом Ковель, одержав від громадянина ОСОБА_10 грошові кошти у сумі 1000 доларів США, 07 лютого 2016 року близько 15 години 30 хвилин на автомобільній дорозі Доманове Ковель, неподалік смт.Ратне, одержав від ОСОБА_10 грошові кошти в сумі 950 доларів США.
В апеляційній скарзі ОСОБА_8 вважає прийняте рішення в частині стягнення з нього процесуальних витрат, конфіскації майна та грошових коштів незаконним. Вказує, що судом не було виконано вимог, встановлених ч.4 ст.474 КПК України та не було йому роз`яснено наслідків укладення угоди про визнання винуватості.
Просить вирок Ратнівського районного суду скасувати в частині стягнення з нього на користь держави процесуальних витрат в розмірі 1232,24 гривень та конфіскації мобільних телефонів і ухвалити новий, доповнивши рішенням про повернення йому застави в розмірі 33000 гривень, а 17000 гривень звернути на виконання вироку.
Посилається на те, що судом йому не роз`яснено, що у разі затвердження угоди з нього буде стягнуто на користь держави процесуальні витрати у кримінальному провадженні та буде конфісковане його майно і кошти, які не мають жодного відношення до даного кримінального провадження.
Заслухавши доповідача, який виклав суть вироку суду першої інстанції, повідомив ким та в якому обсязі він оскаржений, виклав основні доводи апеляційної скарги, думку обвинуваченого та захисника, які просили апеляційну скаргу задовольнити, прокурора, який частково підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.
Відповідно до ст.474 КПК України, якщо угоди досягнуто під час досудового розслідування, обвинувальний акт з підписаною угодою невідкладно надсилається до суду. Розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язкової участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження. Відповідно до ч.4 даної статті, перед ухваленням рішення про затвердження угоди про визнання винуватості, суд під час судового засідання повинен з`ясувати в обвинуваченого чи цілком він розуміє:
1) що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, та що має права: мовчати і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, в тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках передбачених законом або захищатися самостійно, допитати під час судового розгляду свідків і подати докази, що свідчать на його користь;
2) наслідки укладення та затвердження угод, передбачені ст.473 КПК України, тобто обмеження права оскарження вироку і відмова від здійснення прав, передбачених п.1 ч.4 ст.474 КПК;
3) характер обвинувачення якого він визнає себе винуватим;
4) вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Цих вимог закону при затвердженні угоди суд не дотримався.
Встановлено, що під час засідання, суд першої інстанції не роз`яснив вищезазначені права обвинуваченому ОСОБА_8 та не з`ясував чи цілком він їх розуміє, не роз`яснив також всіх наслідки затвердження угоди.
Відповідно до звукозапису судового засідання, місцевий суд при роз`ясненні обвинуваченому ОСОБА_8 наслідків укладення та затвердження угоди, в порушення вимог ч.ч.4,5 ст.474 КПК України не роз`яснив який вид покарання та інші заходи будуть застосовуватись до нього.
Зазначена обставина підтверджує доводи, наведені в апеляційній скарзі.
Отже, апеляційний суд приходить до висновку, що оскаржуване рішення ухвалене з порушенням вимог ст.474 КПК України.
Оскільки суд першої інстанції при винесенні вироку на підставі угоди допустив істотні порушення вимог КПК України, які перешкоджали винести законне і обґрунтоване рішення, то оскаржуваний вирок на підставі ч.1 ст.409 КПК України підлягає скасуванню.
Відповідно до ч.2 ст.407 КПК України апеляційний суд за наслідками апеляційного розгляду вироку на підставі угоди, крім рішень, передбачених п.п.1-5 ч.1 даної статті, має право скасувати вирок і направити кримінальне провадження до органу досудового розслідування в загальному порядку, якщо угода була укладена під час досудового розслідування.
Так як угода про визнання винуватості між військовим прокурором Луцького гарнізону Західного регіону України ОСОБА_9 та обвинуваченим ОСОБА_8 укладена під час досудового розслідування, тому матеріали провадження необхідно направити військовому прокурору Луцького гарнізону Західного регіону України для здійснення досудового розслідування в загальному порядку.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 405, 407, 412 КПК України, апеляційний суд,
У Х В А Л И В:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 задовольнити частково.
Вирок Ратнівського районного суду від 18 квітня 2016 року щодо ОСОБА_8 , яким затверджено угоду між військовим прокурором Луцького гарнізону Західного регіону України ОСОБА_9 та обвинуваченим ОСОБА_8 скасувати, а матеріали кримінального провадження направити військовому прокурору Луцького гарнізону Західного регіону України для здійснення досудового розслідування в загальному порядку.

Головуючий:
Судді: