йСправа № 304/172/16-к Провадження № 1-кп/304/52/2016
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 жовтня 2016 року м. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
його захисника адвоката ОСОБА_5 ,
перекладача ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження №0000104 по обвинуваченню
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мардан Ісламської Республіки Пакистан, мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , з базовою вищою освітою, непрацюючого, одруженого (має на утриманні трьох малолітніх дітей), пакистанця, громадянина Ісламської Республіки Пакистан, в Україні раніше не судимого
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

у лютому-березні 2015 року обвинувачений ОСОБА_4 вступив у злочинну змову з громадянином Пакистану ОСОБА_7 , який проживає на території України, з метою неодноразового незаконного переправлення осіб через державний кордон України та відповідно комплектації груп нелегальних мігрантів, їх доставку до м.Чернівці, подальшої передачі іншим особам для перевезення у прикордонний район Закарпатської області і переправлення через державний кордон до суміжних країн. Так, обвинувачений ОСОБА_4 підшукуючи та залучаючи інших співучасників злочину, які б здійснювали доставку мігрантів з м. Чернівці до прикордонних районів Закарпатської області, забезпечували там їх тимчасове утримання, а також безпосереднє незаконне переправлення та сприяння перетину державного кордону України, у березні 2015 року з метою незаконного переправлення одного громадянина Пакистану ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ) та трьох громадян Афганістану ОСОБА_10 ( ОСОБА_11 ), ОСОБА_12 ( ОСОБА_13 ) та ОСОБА_14 ( ОСОБА_15 ) через державний кордон України у Словацьку Республіку, яких громадянин Пакистану ОСОБА_7 26 березня 2015 року доставив з м. Одеси, вступив у злочинну змову з громадянином України ОСОБА_16 , який на виконання вказівок обвинуваченого, того ж дня прибув до м. Чернівці, де з допомогою обвинуваченого ОСОБА_4 та ОСОБА_17 , розмістив вказаних чотирьох нелегальних мігрантів на задньому сидінні автомобіля, та отримавши від ОСОБА_4 кошти на транспортні видатки в сумі 4 000 грн., доставив їх до місця свого проживання в АДРЕСА_3 . В подальшому, про всі свої дії щодо перевезення нелегальних мігрантів до прилеглого до лінії державного українсько-словацького кордону села Новоселиця Перечинського району, їх таємний супровід до паркану загороджувальних інженерно-технічних споруд державного кордону України із Словацькою Республікою на ділянці відповідальності ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ІНФОРМАЦІЯ_3 , за допомогою мобільного зв`язку, ОСОБА_16 та, залучений ним на виконання попередньої злочинної домовленості з ОСОБА_4 , ОСОБА_18 , повідомляли обвинуваченого; а також зі свого боку ОСОБА_19 та ОСОБА_10 про те, що заблукали у гірській лісовій місцевості при реалізації наміру незаконно прослідувати на територію Словацької Республіки, за що кримінальна відповідальність передбачена ч. 2 ст. 332 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненому злочині визнав повністю, щиро розкаявся та показав, що з 1998 року проживає в Україні, де під час навчання познайомився з ОСОБА_7 . Близько року назад вони вирішили організувати переправлення осіб через державний кордон України, яких він мав підшукати. Так, наприкінці березня 2015 року ОСОБА_20 доставив з м. Одеси до ринку «Калинівський» в м. Чернівці трьох громадян Афганістану, а він одного громадянина Пакистану ОСОБА_8 , який вже близько двох-трьох тижнів проживав у нього вдома. Попередньо він також залучив до участі у нелегальному переправленні мігрантів громадянина України ОСОБА_16 (так званий «Федя»), який приїхав на автомобілі служби таксі до вказаного ринку м. Чернівці із Закарпаття. Там вони пообідали, він також дав йому кошти на витрати по транспортуванню мігрантів і ОСОБА_16 запевнив їх з ОСОБА_7 , що все буде гаразд. Тоді вони розмістили в автомобілі, на якому приїхав ОСОБА_16 , трьох афганців двох жінок та чоловіка, та ОСОБА_8 . Наступного дня ОСОБА_20 повідомив йому, що нелегальні мігранти доставлені до Закарпаття, про що також підтвердив у телефонній розмові з ним і ОСОБА_16 . Однак ввечері йому зателефонував ОСОБА_21 і повідомив його про те, що вони заблукали у лісі, на що він сказав їм когось шукати та вибиратися звідти. Через деякий час ОСОБА_21 знову зателефонував йому, повідомивши, що вони когось знайшли, однак, коли ОСОБА_20 взяв трубку та сказав невідомій особі відправляти мігрантів подалі, з`ясувалося, що це прикордонники. Після цього, ОСОБА_20 поїхав до Дніпропетровська, повідомивши його, що захворів, а потім телефонував сказати, щоб він повикидав телефонні сім-картки, однак він відмовився. Потім в міграційній службі йому виготовили тимчасову посвідку, а згодом під час санкціонованого обшуку в нього вдома, прикордонники виявили мобільні телефони, які вилучили. Після того він з ОСОБА_7 більше не спілкувався і не знає, де той знаходиться, однак слідчий його повідомляв, що він у Пакистані. Просив суворо його не карати, оскільки повинен утримувати трьох малолітніх дітей та дружину, злочин вчинив вперше та зобов`язується більше не порушувати закон.

Крім показів обвинуваченого його вина у вчиненому стверджується також показаннями свідків, зокрема:

- показаннями свідка ОСОБА_16 , який в судовому засіданні показав, що на початку 2015 року ОСОБА_22 дав йому номер телефону обвинуваченого і він близько місяця спілкувався з ним з приводу того, чи є у нього люди для переправлення їх через державний кордон України. Коли приблизно на початку весни 2015 року ОСОБА_4 передзвонив йому, то тоді він на автомобілі таксі поїхав в м. Чернівці, де вже зустрівся з ним особисто. Обвинувачений разом з ОСОБА_7 чекали його в районі залізничного вокзалу та посадили до нього в авто невідомого чоловіка, який й передав йому нелегальних мігрантів. Гроші на дорогу для нього обвинуваченому давав ОСОБА_20 , а той розраховувався з ним. Про оплату за їх незаконне переправлення домовилися так, що така буде проведена, коли мігранти будуть на словацькій стороні. Вказаних осіб він привіз на Закарпаття, де передав ОСОБА_23 , який і повинен був їх переправити через державний кордон. Останнього разу ОСОБА_4 з ним зв`язувався, коли нелегальних мігрантів затримали прикордонники;

- показаннями свідка ОСОБА_24 , який у судовому показав, що працює дільничним інспектором ВПС «Новоселиця» ІНФОРМАЦІЯ_3 та у березні 2015 року затримав трьох громадян Афганістану та громадянина Пакистану на околиця с. Новоселиця Перечинського району. Вказані особи розмовляли незрозумілою для нього мовою та не мали при собі жодних документів. Тоді про таку подію він доповів на відділ прикордонної служби, після чого приїхали розвідники і забрали нелегальних мігрантів. Обвинуваченого з ними не було.

З урахуванням обсягу доказів, які досліджувались у судовому засіданні у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_4 в інкримінованому йому злочині і кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 332 КК України, як організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керівництво такими діями, сприяння їх вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів та усуненням перешкод, вчинене за попередньою змовою групою осіб щодо кількох осіб.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного і обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно ст. 12 КК України обвинувачений ОСОБА_4 вчинив тяжкий злочин.

Як особа ОСОБА_4 за місцем проживання та реєстрації характеризується позитивно, на обліках у лікарів нарколога і психіатра не перебуває.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, вчинення злочину вперше та внаслідок збігу тяжких сімейних обставин, а також те, що ОСОБА_4 має на утриманні трьох малолітніх дітей.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченому, суд не знаходить.

З урахуванням зазначених обставин, відповідно до вимог кримінального закону і передбаченої цим законом санкції, обвинуваченому ОСОБА_4 для його виправлення і попередження нових злочинів слід призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті, за якою кваліфіковано його дії.

Разом з цим, враховуючи тяжкість злочину, особу винного, який визнав свою вину, вчинив злочин вперше, щиро розкаявся та активно сприяв розкриттю злочину, має на утриманні трьох малолітніх дітей та позитивно характеризується за місцем проживання, а також з врахуванням позиції прокурора, яка просила застосувати до обвинуваченого звільнення від відбування покарання з випробуванням, суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_4 можливе без відбування покарання відповідно до ст. 75 КК України з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 цього Кодексу.

Строк застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_4 у вигляді домашнього арешту закінчився 29 березня 2016 року.

Питання речових доказів вирішуватиметься в порядку ст. 100 КПК України.

Процесуальних витрат у кримінальному провадженні немає.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлено.

На підставі наведеного та керуючись ст. 368, ч. 2 ст. 373, ст. 374 КПК України, с у д, -
У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 3 (трьох) років іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки, а саме:

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Речові докази по справі, а саме мобільний телефон марки «NOKIA», моделі 101, з подвійним ІМЕІ-кодом: ІМЕІ НОМЕР_1 та ІМЕІ 2 НОМЕР_2 , який знаходиться при матеріалах кримінального провадження в пакеті № 1/104 конфіскувати; сім-картки операторів мобільного зв`язку «МТС», телефонний номер НОМЕР_3 , та «Life», телефонний номер НОМЕР_4 , які знаходяться при матеріалах кримінального провадження в пакеті № 1/104 знищити; а книгу обліку допомоги вимушеного тимчасового переселенця ГО «Волонтерський рух Буковини» м. Чернівці, оформлену на ім`я громадянина Пакистану ОСОБА_7 , яка знаходяться в матеріалах кримінального провадження при них зберігати.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку суду сторони кримінального провадження можуть отримати в Перечинському районному суді Закарпатської області в порядку, передбаченому ч. 6 ст. 376 КПК України.

Головуючий: ОСОБА_1