н/п 1-кп/490/684/2016
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 листопада 2016 року м. Миколаїв
Центральний районний суд м. Миколаєва
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Полігону, Вітовського району, Миколаївської області, громадянина України, українця, маючого середньо-спеціальну освіту, неодруженого, раніше не судимого, місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,
Сторони кримінального провадження:
сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_4
сторона захисту: обвинувачений ОСОБА_3
25 лютого 2015 року ОСОБА_3 уклав контракт строком на три роки з Міністерством оборони України про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України. З того ж часу ОСОБА_3 набув статусу військовослужбовця, та розпочав виконання військового обов`язку - проходження військової служби.
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 25.02.2015р. №39 обвинувачений ОСОБА_5 призначений на посаду кулеметника гірсько - піхотного взводу гірсько - піхотної роти гірсько - піхотної батальйону військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 .
21 грудня 2015 року о 08 год. 00 хв. обвинувачений ОСОБА_3 , діючи з метою тимчасово ухилитися від виконання обов`язків з військової служби, не з`явився вчасно до військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , та перебував за фактичним місцем проживання за адресою: АДРЕСА_3 , де проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.
08 листопада 2016 року о 14 год. 00 хв. обвинувачений ОСОБА_3 добровільно з`явився до військової частини НОМЕР_1 та того ж дня приступив до виконання службових обов`язків.
В судовому засіданні ОСОБА_3 провину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд дійшов висновку про недоцільність дослідження доказів, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, не мають сумнівів у добровільності їх позиції, а також суд роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Обвинувачений суду показав, що в грудні 2015р., точної дати та часу не пам`ятає, не з`явився до військової частини для проходження військової служби внаслідок неприязних стосунків, що склалися з командиром взводу. У листопаді 2016р. до військової частини повернувся добровільно. У вчиненому правопорушенні щиро кається.
Дослідив обставини справи, суд вважає доказаною вину ОСОБА_3 у нез`явленні вчасно на службу без поважних причин військовослужбовцем (крім строкової служби), вчиненого в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, і кваліфікує його дії за ч. 4 ст. 407 КК України (в редакції закону від 12.02.2015р.).
При призначенні покарання суд в порядку ст. 65 КК України, враховує характер і ступінь суспільної небезпечності кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, особу обвинуваченого, який характеризується за місцем проходження військової служби посередньо, раніше не судимий, у лікаря - психіатра та нарколога на обліку не перебуває.
Як обставини справи, що пом`якшують покарання, суд враховує з`явлення із зізнанням, щире каяття обвинуваченого.
Обставин які обтяжують покарання судом не встановлено.
За наявності обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням даних про його особу, суд вважає можливим застосувати ст. 69 КК України і призначити за вчинений злочин ОСОБА_3 , більш м`який вид основного покарання, не зазначеного в санкції частини 4 статті 407 КК України, у виді арешту, строком на чотири місяці, яке вважає таким, що відповідає особі обвинуваченого і тяжкості вчиненого ним злочину, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.
Речових доказів та процесуальних витрат у кримінальному провадженні не має.
Запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України і призначити покарання, застосувавши ст. 69 ст. 60 КК України, у виді арешту строком на 4 (чотири) місяці, з відбуванням покарання на гауптвахті.
Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Миколаївської області через Центральний районний суд м. Миколаєва протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити обвинуваченому і прокурору.
Суддя ОСОБА_1