АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/603/16 Справа № 202/3631/15-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2016 року м. Дніпропетровськ

24 березня 2016 року колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську матеріали кримінального провадження № 0000512 за апеляційною скаргою прокурора прокуратури Дніпропетровської області на ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 22 лютого 2016 року, якою було обвинувальний акт щодо

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Запоріжжі, проживаючого по АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України,

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Севастополі, проживаючого по АДРЕСА_2 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України,

ОСОБА_9 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 у м. Єревані, Вірменія, проживаючого по АДРЕСА_3 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України,

повернуто прокурору, як такий, що не відповідає вимогам КПК України.

Провадження № 11-кп/774/603/16 Головуючий в суді I інстанції ОСОБА_1
Категорія ч. 2 ст. 15, п. п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України Суддя-доповідач ОСОБА_2 .

На зазначену ухвалу прокурором прокуратури Дніпропетровської області принесена апеляційна скарга, в якій останній просить скасувати ухвалу суду та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

В обґрунтування апеляційної скарги прокурор посилається на те, що ухвала підлягає скасуванню через невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

В апеляції, прокурор не погоджується із вказівкою суду стосовно того, що формулювання одних і тих самих дій обвинувачених, в обвинувальному акті, викладено по різному, у одних випадках як замах на вбивство, у других як розбійний напад, оскільки ці твердження суду, спростовуються самим обвинувальним актом, який містить в собі посилання на конкретні частини та статті КК України.

Зазначається на необґрунтовану позицію суду стосовно невизначеності органу досудового розслідування виду замаху. Вказується і на безпідставність висновків суду стосовно того, що прокурор порушив вимоги статей 338, 339 КПК України, так як вказані повноваження є правом сторони обвинувачення, а не обов`язком.

Звертається увага і на необґрунтовані посилання суду стосовно порушень вимог ст. 290 КПК України, так як за твердженням прокурора, вимоги, передбачені КПК України, стосовно обвинувального акту дотримані в повному обсязі. Зокрема, 18 серпня 2015 року слідчим було повідомлено підозрюваних, у присутності захисників, про завершення досудового розслідування у кримінальному провадженні і надано доступ до матеріалів досудового розслідування. Ухвалою районного суду від 28 вересня 2015 року обвинувальний акт було повернуто прокурору через не роз`яснення останнім обвинуваченим права на розгляд кримінального провадження судом присяжних. Проте, слідчим ці недоліки були усунуті, всі дії стосовно вручення обвинувального акту, реєстру матеріалів досудового розслідування та відкриття матеріалів кримінального провадження виконані, однак захисники, самі, ухилилися від ознайомлення з матеріалами провадження та відмовилась отримувати обвинувальний акт з реєстром, про що складено відповідні акти.

За твердженням прокурора слідчим виконані вимоги ст. 290 КПК України, прокурором направлено до суду обвинувальний акт з додатками, які відповідають вимогам КПК України, а також виконані вимоги ст. 384 КПК України /роз`яснення прав на суд присяжних/, а відтак ухвала підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду за обвинувальним актом.

Як вбачається з оскаржуваної ухвали, місцевий суд встановив, що в обвинувальному акті формулювання одних і тих самих дій обвинувачених викладено по різному, у одних випадках як замах на вбивство у других як розбійний напад, що порушує право на захист обвинувачених.

Крім того, при кваліфікації дій обвинувачених за ч. 2 ст. 15, п. п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України /замах на вбивство, тобто протиправне заподіяння смерті іншій людині за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів/, не зазначено який був вид замаху, закінчений чи незакінчений. При цьому, встановлено, що в провадженні суду перебуває кримінальне провадження відносно цих же осіб за ст. ст. 146 ч. 2, 187 ч. 4, 353 ч. 2, 359 ч. 4 КК України, з тією самою фабулою, але без кваліфікації замаху на вбивство.

Разом з цим, суд вказав, що прокурор в порушення вимог статей 338, 339 КПК України не змінив обвинувачення, не висунув додаткове обвинувачення, а за тими самими фактичними обставинами кримінального правопорушення вніс відомості до ЄРДР, повністю провів досудове слідство склав обвинувальний акт і направив його для розгляду до іншого суду, що саме по собі знаходиться у протиріччі із засадами кримінального провадження.

Також, суд, розглянувши скарги захисників ОСОБА_10 на бездіяльність слідчого, яка полягала у не відкритті матеріалів досудового слідства, ОСОБА_11 про визнання незаконними дій слідчого, які виразились в порушенні права на захист ОСОБА_9 під час повідомлення його про підозру, та не відкриття матеріалів досудового слідства як останньому так і його захиснику, прийшов до висновку про необхідність вказівки прокурору на виконання вимог статті 290 КПК України.

Вищенаведені, встановлені судом, обставини, і послугували підставою для повернення обвинувального акту прокурору для усунення недоліків, так як вони, за твердженням суду, унеможливлюють призначення судового розгляду.

Вислухавши думку прокурора, який підтримав подану апеляцію, проаналізувавши доводи, які викладені в апеляції і співставивши їх з матеріалами кримінального провадження, колегія суддів вважає, що принесена апеляція підлягає задоволенню з наступних підстав.

Кримінальним процесуальним законом передбачено, що після закінчення досудового розслідування, до суду передається обвинувальний акт, до якого додається реєстр матеріалів досудового розслідування, та інші, передбачені ст. 291 КПК України документи.

Цим же Законом, до повноважень суду першої інстанції, віднесено прийняття рішення під час підготовчого судового засідання про повернення обвинувального акту прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу, а саме ст. 291 КПК України.

Ухвала районного суду, на яку принесено апеляцію, свідчить про те, що підставою для прийняття вказаного рішення слугували недоліки обвинувального акту, які, на думку суду, полягали у невмотивованій кваліфікації дій обвинувачених та порушенні під час досудового розслідування вимог ст. 290 КПК України.

Однак, аналіз матеріалів кримінального провадження, свідчить про безпідставність ухваленого рішення.

При цьому, колегія суддів вважає обґрунтованими, та такими що засновані на матеріалах провадження, доводи апеляції прокурора щодо юридичної визначеності кваліфікації дій обвинувачених у вчиненні закінченого замаху на вбивство.

Крім того, суд юридично некоректно і однобічно розтлумачив вимоги ст. ст. 338, 339 КПК України про право прокурора змінювати обвинувачення під час судового розгляду.

Спростовуються матеріалами кримінального провадження, в їх хронологічній послідовності, і твердження суду про порушення права на захист та не відкриття матеріалів досудового розслідування стороні захисту. Зокрема, на це вказують відповідні довідки, розписки та акти, які містять матеріали провадження.

Таким чином, вказані обставини свідчать про необґрунтованість судового рішення, яким було повернуто обвинувальний акт щодо вищезазначених осіб прокурору, а відтак ухвала суду підлягає скасуванню з призначенням нового підготовчого судового засідання.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 291, 376, 404, 405, 407, КПК України, колегія суддів, -

ухвалила:
апеляційну скаргу прокурора прокуратури Дніпропетровської області на ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 22 лютого 2016 року задовольнити.

Ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 22 лютого 2016 року, якою обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, повернуто прокурору, скасувати.

Призначити по кримінальному провадженню щодо ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 нове підготовче судове засідання в суді першої інстанції.

Судді Апеляційного суду
Дніпропетровської області