Справа № 438/1079/16-к
Номер провадження 1-кп/438/118/2016
В И Р О К
Іменем України
18 листопада 2016 року Бориславський міський суд Львівської області

в складі: головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бориславі кримінальне провадження стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Борислава Львівської області, проживає за адресою АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з неповною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, раніш судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.3 ст.185 КК України,

за участі сторін судового провадження прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , -

в с т а н о в и в :
Обвинувачений ОСОБА_3 близько 00 год. 10 хв. 09 вересня 2016 року, шляхом зриву навісного замка проник у сушарне приміщення, розташованого між 2-им та 3-ім поверхом під`їзду №9 буд. АДРЕСА_2 , що належить потерпілій ОСОБА_5 звідки таємно викрав майно ОСОБА_5 , а саме: дитячі ходулі зеленого кольору вартістю 300 грн., стаціонарний кнопочний телефон синього кольору вартістю 45 грн., резиновий м`яч червоного кольору вартістю 20 грн., дитяче піаніно чорного кольору вартістю 45 грн., дитячий пластиковий пістолет синього кольору вартістю 45 грн., ігрову приставку «Тетріс» чорного кольору вартістю 35 грн., а всього на суму 490 грн., однак свої дії на таємне викрадення чужого майна ним не було доведено до кінця з причин, що не залежали від його волі, так як виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, оскільки на місці був виявлений сторонніми особами при спробі перенесення викраденого з вказаного будинку.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся у скоєному та надав суду показання, що відповідають фабулі обвинувачення. Просить суд суворо не карати.

Заслухавши показання обвинуваченого ОСОБА_3 , що відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють фактичні обставини справи і судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судове слідство у справі щодо встановлення фактичних обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки учасники судового провадження не заперечують проти цього, визнавши недоцільним дослідження в цій частині інших доказів по справі.

Учасникам розгляду справи роз`яснено, що вони позбавлені права оспорювати обставини, які не оспорювались ними під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним згідно положень ч.3 ст.349 КПК України.

Суд знаходить винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті доведеною повністю і вважає, що його дії, вірно кваліфіковані за ч.2 ст.15 ч.3 ст. 185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка) поєднана з проникненням у інше приміщення.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, зокрема те, що кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 185 КК України є тяжким злочином.

Обставинами, які пом`якшують покарання, є щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку. Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує особу винного, який є особою молодого віку, не працює, має постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку лікаря психіатра та нарколога не перебуває, раніш судимий, думку державного обвинувачення щодо обрання покарання в межах мінімальної межі у виді позбавлення волі із звільненням від відбуття покарання з випробуванням, суд приходить до висновку, що обвинуваченому слід призначити покарання, в межах санкції статті інкримінованого кримінального правопорушення в межах мінімальної межі у виді позбавлення волі, що є необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.
Приймаючи до уваги вищезазначені обставини, зокрема тяжкість злочину, відсутність обставин, які обтяжують покарання, що знижує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, а також дані про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , суд також вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без відбуття покарання у виді позбавлення волі і тому до нього слід застосувати вимоги ст. 75 КК України, звільнивши останнього від відбування покарання із випробуванням та з покладенням ряду обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Майно, на яке накладено арешт відсутнє.

Заходи забезпечення кримінального провадження до обвинуваченого не застосовувалися.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 370, 371, 373-376 КПК України, суд, -

у х в а л и в :
Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Борислава Львівської області винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування даного покарання з випробуванням, якщо він протягом 3 (трьох) років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу).

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирався.

Речові докази по справі: дитячі ходулі зеленого кольору, стаціонарний кнопочний телефон синього кольору, резиновий м`яч червоного кольору, дитяче піаніно чорного кольору, дитячий пластиковий пістолет синього кольору, ігрову приставку «Тетріс» чорного кольору та навісний замок, переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_5 повернути останній.

Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду Львівської області через Бориславський міський суд Львівської області протягом 30 днів з моменту проголошення.

Вирок не може бути оскаржений з підстав заперечення обставин, які не оспорювалися обвинуваченим та іншими учасниками судового процесу під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуючий: суддя ОСОБА_1