н/п 1-кп/640/540/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"06" липня 2016 р.

Київський районний суд м. Харкова:
головуючий суддя ОСОБА_1
секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
потерпілого - ОСОБА_5
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньою освітою, працюючого неофіційно, в силу ст. 89 КК України не судимого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, -
Згідно з обвинувальним актом, 01.05.2016 року приблизно о 22:00 год. ОСОБА_4 , знаходячись на подвір`ї домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , маючи раптово виниклий умисел на заподіяння тілесних ушкоджень, що виник на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки у формі спричинення тілесних ушкоджень, бажаючи цього, наніс потерпілому ОСОБА_5 руками близько 10 ударів в область обличчя та тулубу. Внаслідок спричинених ОСОБА_4 ударів, відповідно до висновку судово-медичної експертизи №579-А/16 від 14.06.2016, ОСОБА_5 спричинені наступні тілесні ушкодження: синці околодочних областей, садна м`яких тканин голови, які належать до категорії легких тілесних ушкоджень; закрита травма грудної клітки у виді: підшкірної і між тканинної емфіземи грудної клітки справа, підшкірної емфіземи грудної клітки зліва, переломів 4-5-6-7- ребер справа по середньо пахвовій лінії з незначним зміщенням, переломів 8-9-10 ребер зліва по середньопахвовій лінії з незначним зміщенням, двосторонній гемо пневмоторакс з забоєм легенів, які відносяться до категорії ушкоджень середнього ступеня тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я.
Такі дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 122 КК України, тобто умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 в скоєнні вказаного злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, свою вину визнав, у вчиненому щиро розкаявся. Від затвердження угоди про примирення з потерпілим відмовився, просив кримінальне провадження відносно нього закрити, він примирився з обвинуваченим, який відмовився від обвинувачення.
Потерпілий ОСОБА_5 від затвердження угоди про примирення з обвинуваченим відмовився, просив кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відмовою від обвинувачення за ч. 1 ст. 122 КК України, зазначив, що примирився з обвинуваченим, претензій матеріального та морального характеру не має.
Прокурор проти відмови у затвердженні угоди про примирення та закриття кримінального провадження у зв`язку у зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення не заперечувала.
Суд, вислухавши думку учасників справи, вивчивши матеріали справи, зазначає наступне.
Відповідно до Угоди про примирення від 29.06.2016 року, сторони дійшли згоди щодо формулювання підозри, правової кваліфікації дій ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 122 КК України.
Як вбачається з Угоди, сторони погодились на призначення ОСОБА_4 покарання за ч. 1 ст. 122 КК України у виді 2 року позбавлення волі зі звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з іспитовим строком.
Відповідно до ч. 7 ст. 474 КПК України, суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо, зокрема умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб (п. 3 ч. 7 ст. 474 КПК України).
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 477 КПК України, кримінальним провадженням у формі приватного обвинувачення є провадження, яке може бути розпочате слідчим, прокурором лише на підставі заяви потерпілого щодо кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 122 (умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження без обтяжуючих обставин) Кримінального кодексу України.
Враховуючи, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину середньої тяжкості, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, то в даному випадку має місце кримінальне провадженням у формі приватного обвинувачення.
Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо потерпілий відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 відмовилася від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення за ч. 1 ст. 122 КК України, обвинувачений ОСОБА_4 проти закриття кримінального провадження не заперечував.
Враховуючи, що наявні підстави для закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні злочину за ч. 1 ст. 122 КК України, суд вважає, що у затвердженні угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим від 29.06.2016 року необхідно відмовити згідно з п. 3 ч. 7 ст. 474 КПК України, оскільки умови угоди порушують права обвинуваченого, погіршує його становище.
На підставі викладеного, враховуючи, що потерпілий відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення за ч. 1 ст. 122 КК України, обвинувачений проти закриття провадження не заперечував, суд вважає необхідним на підставі п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України закрити кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.
Речові докази у справі відсутні.
Процесуальні витрати у справі відсутні.
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.
Цивільний позов потерпілим на стадії досудового розслідування та при судовому розгляді не заявлявся.
Керуючись ст.ст. 284, 314, 474 КПК України, суд,-
Речові докази та процесуальні витрати у справі відсутні.
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.
На ухвалу може бути подана апеляція до апеляційного суду Харківської області через Київський районний суд м. Харкова протягом 7-ми діб з моменту проголошення.