печерський районний суд міста києва
Справа № 757/763/16-к
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2016 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

представників власника майна ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання директора Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕКСЛАЙФ» ОСОБА_4 про скасування арешту майна, -

В С Т А Н О В И В :
В провадження слідчого судді надійшло клопотання директора Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕКСЛАЙФ» ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 04.12.2015 на кошти Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕКСЛАЙФ» (), які знаходяться на рахунку № НОМЕР_1 , відкритому в ПАТ «ДІАМАНТБАНК» (МФО 320854) за адресою: Україна, м. Київ, Контрактова площа, буд. 10-А.

Вказане клопотання мотивовано тим, що арешт є таким, у якому відсутня (відпала) потреба, а сам арешт накладено необґрунтовано, адже не базується на доказах кримінального провадження та порушує законні права та інтереси товариства.

ТОВ «ТЕКСЛАЙФ» () є суб`єктом реального сектору економіки, займається оптовою торгівлею, в основному вживаним одягом та текстильними виробами. ТОВ «ТЕКСЛАЙФ» веде діяльність з 23.05.2014р., юридичні адреси були у м. Львові, з жовтня 2015р. після поглинання та диверсифікації бізнесу компанія зареєстрована у м. Запоріжжі, з веденням діяльності у м. Львів та м. Запоріжжя. З початку реєстрації фірми засновником і директором була ОСОБА_5 , з 19.10.2015 ОСОБА_4 . Всі відповідні відомості підтверджено і подано до державного реєстратора (витяг додається). ОСОБА_6 , ОСОБА_7 чи інші невстановлені особи, про яких йде мова в матеріалах ніколи не мали і не мають відношення до діяльності ТОВ «ТЕКСЛАЙФ» (). Всі засновники і директора ТОВ «ТЕКСЛАЙФ» () є реальними особами і фактичними керівниками. Ні ОСОБА_5 , ні ОСОБА_4 взагалі не допитувались в межах кримінального провадження №0000133, зокрема про обставини реєстрації юридичної особи, а тому твердження про те, що їх заснував і контролює ОСОБА_6 не відповідає дійсності і не базується на доказах. За весь період діяльності ТОВ «ТЕКСЛАЙФ» було сплачено ПДВ 106 730 567, 64 грн., мито при імпорті 43 980 382, 78 грн., разом сплачено усіх податків та зборів до державного бюджету на суму 150 710 950, 42 гривень (сто п`ятдесят мільйонів сімсот десять тисяч дев`ятсот п`ятдесят гривень 42 коп.). Це доводить абсурдність будь-яких тверджень про ухилення від оподаткування. Всі накладні зареєстровані в ЄРПН, податкові декларації подано, податки сплачено, податкового боргу немає (довідка про сплату податків додається). Що стосується «обготівковування коштів», то ТОВ «ТЕКСЛАЙФ» чи його посадові особи ніколи не займались зняттям готівки в банківських установах (довідка додається), що ще раз спростовує твердження слідчого. ТОВ «ТЕКСЛАЙФ» ніколи не співпрацювало з жодною юридичною чи фізичною особою, які наведені в матеріалах справи, а тому об`єктивно не має і не може мати відношення до них і незаконних фінансових операцій ст. 209 КК України (підтверджується переліком контрагентів, що додається).

У клопотанні слідчого немає жодних доказів наявності підстав вважати, що гроші на банківському рахунку відповідають критеріям, зазначеним у ч.2. ст. 167 КПК України, тобто немає доказів того, що вони набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення. Клопотання слідчого не містить жодного посилання на конкретні докази, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; не вказано, який саме конкретний розмір шкоди може бути інкримінований ТОВ «ТЕКСЛАЙФ»; арештом фактично паралізована нормальну господарську діяльність ТОВ «ТЕКСЛАЙФ», що унеможливлює нормальну господарську діяльність і штучно доводить до банкрутства підприємство.

В судовому засіданні представник власника майна вимоги клопотання підтримав повністю з викладених в ньому підстав, просив задовольнити.

Слідчий, включений до групи слідчих у кримінальному провадженні ОСОБА_8 , просив розглянути клопотання без участі слідчого Головного слідчого управління Національної поліції України, рішення просив прийняти на розсуд суду.

Згідно ч. 1 ст. 107 КПК України фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Слідчий суддя, вислухавши позицію представника власника майна, вивчивши матеріали клопотання, надходить до наступного висновку.

Генеральною прокуратурою України здійснюється процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні №0000133 за ознаками злочинів, передбачених ч.2 ст.205-1, ч.2 ст.205, ч.2 ст.209 КК України. За версією слідства, протягом 2014-2015рр. невстановленими особами з метою прикриття незаконної діяльності, яка направлена на здійснення незаконних фінансово-господарських операцій по переводу безготівкових коштів у готівку, формування витрат та податкового кредиту для інших суб`єктів підприємницької діяльності, зареєстрували і контролюють низку суб`єктів підприємницької діяльності. Зазначено, що банківські рахунки ТОВ «ТЕКСЛАЙФ» використовуються для обготівковування коштів та їх легалізації.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 04.12.2015 в рамках даного кримінального провадження задоволено клопотання прокурора та накладено арешт на грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕКСЛАЙФ» (), які знаходяться на рахунку № НОМЕР_1 , відкритому в ПАТ «ДІАМАНТБАНК» (МФО 320854) за адресою: Україна, м. Київ, Контрактова площа, буд. 10-А.

Відповідно до ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Виходячи з ч. 3 ст. 132 КПК України, доведення необхідності застосування заходів забезпечення кримінального провадження покладено на слідчого, прокурора.

Частина 3 ст. 174 КПК України покладає обов`язок доведеності необхідності арешту на особу, що подала таке клопотання.

Згідно із ч. 1 ст. 170 КПК України (в редакції ЗУ №769-VII від 10.11.2015) арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Частиною 3 цієї ж статті передбачено, що підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину. Арешт майна можливий також у випадках, коли санкцією статті Кримінального кодексу України, що інкримінується підозрюваному, обвинуваченому, передбачається застосування конфіскації, до підозрюваної, обвинуваченої особи заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні. Арешт також може бути застосовано до майна третіх осіб з урахуванням частини другої цієї статті.

Слідчий суддя вважає, що поясненнями власника майна, які підтверджуються документально доказами, долученими до матеріалів клопотання, спростовуються посилання слідчого на перебування ТОВ «ТЕКСЛАЙФ» у схемі підприємств, які здійснюють легалізацію грошових коштів, обготівковування грошових коштів за допомогою рахунків товариства, на час розгляду клопотання про скасування арешту майна слідчим не доведено того, що грошові кошти на рахунках ТОВ «ТЕКСЛАЙФ» отримані внаслідок вчинення злочину.

Слідчий суддя в даному випадку враховує також процесуальну позицію слідчого щодо залишення питання про скасування арешту майна на розсуд суду, вимоги ч. 3 ст. 132, ч. 3 ст. 174 КПК України, та виходить з принципу змагальності, відповідно до якого кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом, та принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, а слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, а відтак приходить до висновку про доцільність задоволення даного клопотання.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170-174, 309, 372, 392 КПК України, -

У Х В А Л И В :
Клопотання директора Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕКСЛАЙФ» ОСОБА_4 про скасування арешту майна задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 04.12.2015 на кошти Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕКСЛАЙФ» (), які знаходяться на рахунку № НОМЕР_1 , відкритому в ПАТ «ДІАМАНТБАНК» (МФО 320854) за адресою: Україна, м. Київ, Контрактова площа, буд. 10-А.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1