Єдиний унікальний номер № 199/7179/16-к
Номер провадження 1-кп/201/574/2016
У Х В А Л А

25 листопада 2016 року м. Дніпро

вул. Паторжинського, 18а

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченої ОСОБА_7 ,

потерпілої ОСОБА_8 ,

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному 27 вересня 2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002903 за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Дніпродзержинська, громадянки України, зареєстрованої та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України

В С Т А Н О В И В:

В провадження Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшов обвинувальний акту у кримінальному провадженні, внесеному 27 вересня 2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002903 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України.

В підготовчому судовому засіданні прокурор висловив думку про можливість призначення судового розгляду за даним обвинувальним актом, вважаючи, що підстав для його повернення немає.

Обвинувачена ОСОБА_6 та її захисник ОСОБА_7 підтримали думку прокурора у повному обсязі і вважали за можливе призначити судовий розгляд за наданим суду обвинувальним актом.

Потерпіла ОСОБА_8 погодилася із позицією прокурора.

Вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши наданий суду обвинувальний акт та матеріали, додані до нього, суд приходить до висновку про неможливість призначення судового розгляду за цим обвинувальним актом, з підстав його невідповідності вимогам Кримінального процесуального кодексу України, зокрема, ст. 291 цього кодексу, з наступних підстав.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту прокурору, якщо він не відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України.

Частиною 6 ст. 9 КПК України передбачено, що у випадках, коли положення цього кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статі 7 цього Кодексу.

До загальних засад кримінального провадження згідно ст. 7 КПК України віднесено законність, який встановлює обов`язок слідчого, прокурора та суд неухильно додержуватись вимог Конституції України, КПК України, інших актів законодавства.

Відповідно до доктринального тлумачення кримінального процесуального закону, положення п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України поширюються не лише на випадки, коли обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, а й на випадки, коли обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування не відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України.

Той факт, що повернення обвинувального акту має здійснюватися не лише в разі невідповідності його вимогам ст. 291 КПК України, а й в інших випадках, передбачених КПК України, узгоджується і з висновком у постанові Верховного Суду України № 5-11кс15 від 25 травня 2015 року.

Статтею 17 КПК України встановлений принцип презумпції невинуватості, якого мають дотримуватись всі учасники кримінального провадження, а для прокурора, як особу, яка підтримує державне обвинувачення, вказаний принцип набуває особливого значення, так як прокурор має виконувати свої обов`язки неухильно додержуючись вимог Конституції та законів України.

Однак принцип презумпції невинуватості не був дотриманий прокурором під час складання обвинувального акту, зокрема, в обвинувальному акті прокурором вказано, що ОСОБА_6 вступила у попередню змову з ОСОБА_9 та в подальшому описані активні дії, як ОСОБА_6 , якій висунуто обвинувачення у вчиненні конкретного злочину, так і ОСОБА_9 про висування обвинувачення якому в обвинувальному акті нічого не зазначено, і ОСОБА_9 не являється обвинуваченим у даному кримінальному провадженні.

Вказані обставини об`єктивно приводять до порушення права ОСОБА_9 на захист, оскільки прокурор фактично висунув йому обвинувачення, не залучивши до кримінального провадження в якості обвинуваченого та позбавивши його тим самим права обвинуваченого.

Здійснення судового провадження за таких обставин продовжить вищевказане порушення прав ОСОБА_9 , а тому колегія суддів вважає, що обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК України в частині недотримання принципу презумпції невинуватості та підлягає поверненню прокурору для усунення вказаного недоліку.

Більш того, відповідно до ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 23 листопада 2016 року обвинувальний акт відносно ОСОБА_9 повернуто прокурору з наведених вище обставин для усунення аналогічних порушень.

Крім того, відповідно до п. 7-1 ч. 2 ст. 291 КПК України прокурор в обвинувальному акті повинні бути зазначені підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими.
Однак, в наданому суду обвинувальному акті, прокурором в порушення вимог п.7-1 ч.2 ст. 291 КПК України, взагалі не зазначено наявність або відсутність застосування зазначених заходів.
Отже, за таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному 27 вересня 2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002903 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України, повернути прокурору Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області, з підстав його невідповідності вимогам Кримінального процесуального кодексу України.

Під час досудового розслідування відносно обвинуваченої ОСОБА_6 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

При цьому, відповідно до ухвали Амур-Нижньодніпровського районного суду від 06 жовтня 2016 року запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 продовжено строком до 04 грудня 2016 року.

Вирішуючи питання доцільності продовження запобіжного заходу відносно обвинуваченої ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою, колегія суддів враховує, що на даний час продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які враховувалися при обранні та подальшому продовженні останній запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зокрема, можливість останньої переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілу та свідків, які ще не допитані у судовому засіданні і вчинити інші кримінальні правопорушення, що з урахуванням обставин, визначених у ст. 178 КПК України, свідчить про доцільність продовження обвинуваченій запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`який вид запобіжного заходу, на думку суду, не зможе забезпечити виконання покладених на обвинувачену процесуальних обов`язків, а також запобігти зазначеним вище ризикам.

З урахуванням викладеного, колегія суддів, зважаючи на те, що строк дії попередньої ухвали про тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_6 закінчується 04 грудня 2016 року, вважає за доцільне продовжити тримання ОСОБА_6 під вартою строком на 1 місяць, тобто до 23 грудня 2016 року.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 291, 314 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному 27 вересня 2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002903 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України повернути прокурору Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області, з підстав його невідповідності вимогам Кримінального процесуального кодексу України.

Запобіжний захід відносно обвинуваченої ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою у Дніпропетровському слідчому ізоляторі УДПтСУ в Дніпропетровській області продовжити строком на 1 (один) місяць до 23 грудня 2016 року.

Ухвала суду набирає законної сили після спливу семиденного строку, встановленого ст. 395 КПК України для її оскарження. Подання апеляційної скарги на ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили та її виконання.

Ухвала може бути оскаржена в порядку ст. 395 КПК України.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду може бути подано до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд міста Дніпропетровська протягом семи днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3