Справа №642/4536/16
Провадження №1-кп/642/487/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 липня 2016 року Ленінський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого - судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Пересічне, Дергачівського району Харківської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за звинуваченням його у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
7 червня 2016 року, у вечірній час доби, більш точний час в ході досудового слідства не встановлено, ОСОБА_4 , слідуючи у якості пасажира електропоїзда сполученням Харків-Огульці познайомився з раніше не знайомим молодим чоловіком, особа якого в ході досудового слідства не встановлена, з яким вживав алкогольні напої. Під час спілкування, молодий чоловік подарував ОСОБА_4 ніж з металевим лезом та полімерною рукояткою жовтого кольору, який, як виготовлений саморобним способом за типом мисливських ножів загального призначення та який відноситься до категорії холодної зброї колючо-ріжучої дії, та який ОСОБА_4 узяв собі, і з вказаного періоду часу почав носити його при собі під одягом за поясом штанів, не маючи передбаченого законом дозволу.

У період часу з 07.07.2016 року до 12.07.2016 року ОСОБА_4 знаходився у різних населених пунктах Харківської області та м. Харкова, при цьому незаконно носив при собі за поясом штанів ніж, який являється холодною зброєю, без передбаченого законом дозволу, з метою самооборони.

12.07.2016 року ОСОБА_4 , близько 11:00 години, проходячи по вул. Залізничній Холодногірського району м. Харкова, поруч з будинком № 16, був виявлений працівниками Національної поліції України та в ході огляду у нього було вилучено нескладний ніж, загальною довжиною 277,2 мм. довжина клинка 143, 1 мм, з жовтою рукояткою, який являється холодною зброєю, та який ОСОБА_4 носив при собі, без передбаченого законом дозволу.

Таким чином ОСОБА_4 вчинив носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу, тобто вчинив кримінальне правопорушення за ч. 2 ст. 263 КК України.

22 липня 2016 року на адресу Ленінського районного суду м. Харкова надійшов обвинувальний акт стосовно ОСОБА_4 , реєстр матеріалів кримінального провадження, розписка підозрюваного про отримання обвинувального акту.

22 липня 2016 року ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова було призначене підготовче судове засідання по даному кримінальному провадженню на 22 липня 2016 року.

В підготовчому судовому засіданні була надана угода, укладена в м. Харкові 22 липня 2016 року між ОСОБА_4 та прокурором Ленінського відділу Харківської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 про визнання винуватості з додержанням наступних умов.

Із змісту угоди вбачається, що старшим слідчим Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 за погодженням із прокурором ОСОБА_4 висунута підозра у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України.

Підозрюваний ОСОБА_4 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні. При цьому сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 263 КК України у вигляді 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, - 510 грн. Із запропонованим видом та мірою покарання ОСОБА_4 згоден. Наслідки укладання та затвердження зазначеної угоди згідно ст. ст. 473, 394, 424, 474, 476 КПК України та ст. 389-1 КК України оговорені сторонами.

Обвинувачений ОСОБА_4 пояснив, що права, надані йому законом у зв`язку з укладенням Угоди про визнання винуватості розуміє; з наслідками укладення та затвердження Угоди про визнання винуватості обізнаний; характер обвинувачення та його суть зрозумілі; обраний вид покарання, який застосовується до нього у разі затвердження угоди, із ним узгоджено та є цілком зрозумілим; виконати взяті на себе відповідно до Угоди про визнання винуватості зобов`язання він в змозі реально, оскільки свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, а саме: носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу визнав повністю.

Суд не вправі перевіряти фактичні обставини вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, оскільки не здійснює оцінку доказів у кримінальному провадженні під час проведення підготовчого судового засідання, виходячи з того, що межі розгляду встановлюються лише змістом угоди про визнання вини.

Судом, на виконання вимог ст. 474 КПК України, сумніву у добровільності та істинності позиції обвинуваченого ОСОБА_4 не встановлено. Суд переконаний, що укладення Угоди про визнання винуватості є добровільним і не вбачає необхідності витребувати додаткові документи та викликати в судове засідання інших осіб і опитувати їх, обмежуючись наданими суду доказами у підготовчому провадженні.

Ухвалюючи вирок, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, та оцінені судом відповідно до ст. 94 КПК України, суд приходить до висновку, що мали місце діяння, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 , склад кримінального правопорушення з кваліфікуючими ознаками носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу, вказує на кваліфікацію діяння за ч. 2 ст. 263 КК України, обвинувачений визнав свою вину повністю.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує, що узгоджені сторонами в угоді про визнання винуватості вид і міра покарання відповідають загальним правилам призначення кримінальних покарань та розміру призначеного покарання, які встановлені Кримінальним Кодексом України.

Кримінальне правопорушення, вчинене обвинуваченим ОСОБА_4 є злочином невеликої тяжкості.

Досліджуючи дані про особу обвинуваченого, суд враховує, що ОСОБА_4 не працюючий, до кримінальної відповідальності притягується вперше.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , є щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.

При вирішенні питання про відповідність угоди вимогам ст. 474 КПК України, суд, враховує, що умови Угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам цього Кодексу, правова кваліфікація дій кримінального правопорушення вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод, чи інтересів сторін або інших осіб, не встановлені підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, не є очевидною можливість невиконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою, фактичні підстави для невизнання винуватості відсутні.

Згідно ст. 65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про визнання вини, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

За таких обставин суд вважає, що виправленню та перевихованню обвинуваченого ОСОБА_4 може сприяти узгоджене покарання у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян 510 грн.

З врахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку про затвердження угоди між прокурором та підозрюваним.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

По справі маються судові витрати в сумі 704,80 грн. за проведення судово-технічної експертизи документів, які підлягають стягненню на користь держави.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374, 394, 475, 476 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:
Затвердити угоду від 22 липня 2016 року, що укладена у кримінальному провадженні, зареєстрованому у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0001552 між прокурором Ленінського відділу Харківської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 про визнання винуватості з додержанням наступних умов.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, та призначити узгоджене покарання у вигляді штрафу у розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян у розмірі 510 (п`ятсот десять) грн.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 не обирався .

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави Україна судові витрати за проведення судово-технічної експертизи №7406 від 15.07.2016 р. у розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Вирок суду на підставі угоди між прокурором та підозрюваним про визнання винуватості може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України:

- обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди, ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання, невиконання судом вимог, встановлених частинами 4, 6, 7 ст.474 КПК України, у тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди, затвердження судом угоди у провадженні, в якому угода не може бути укладена.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана через Ленінський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Харківської області.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1