Справа № 572/2150/13-к
П О С Т А Н О В А
18 серпня 2016 року

Сарненський районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6

провівши в м.Сарни попередній розгляд кримінальної справи про обвинувачення ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

До Сарненського районного суду надійшла кримінальна справа про обвинувачення ОСОБА_9 , ОСОБА_10 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

Справа підсудна Сарненському районному суду Рівненської області. Підстав для її зупинення і закриття немає. По справі зібрані необхідні докази для її судового розгляду. До відповідальності притягнуті всі особи. Обвинувальний висновок складений відповідно до вимог КПК України.

Захисник ОСОБА_4 заявив клопотання про зміну запобіжного заходу щодо підсудного ОСОБА_9 з тримання під вартою на підписку про невиїзд, посилаючись на обставину застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою вироком Сарненського районного суду від 23.05.2016 року, який скасований як незаконний судовим рішенням суду апеляційної інстанції від 27.07.2016 року, при цьому підсудний тривалий час знаходився під вартою і строк попереднього ув"язнення перевищує встановлений законом строк, також до підсудного під час судового розгляду, який є тривалим, застосовувася запобіжний захід у виді підписки про невиїзд, зобов"язання по якій не порушував, що свідчить про доцільність зміни запобіжного заходу.

Захисник ОСОБА_5 заявив клопотання про скасування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підсудного ОСОБА_10 , вказуючи на те що даний запобіжний захід застосовувався вироком Сарненського районного суду від 23.05.2016 року, який скасований як незаконний судовим рішенням суду апеляційної інстанції від 27.07.2016 року, підсудний тривалий час знаходився під вартою і строк попереднього ув"язнення перевищує встановлений законом строк, що є правовою підставою для скасування запобіжного заходу.

Згідно ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є обов"язковою до застосування на території України, кожен має право на свободу та особисту недоторканість, нікого не може бути позбавлено свободи, крім випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Вироком Сарненського районного суду від 23.05.2016 року до ОСОБА_9 , ОСОБА_10 при засудженні за ч.2 ст.121 КК України застосований запобіжний захід у виді взяття під варту, вирок суду першої інстанції скасований ухвалою Апеляційного суду Рівненської області від 27.07.2016 року з направленням справи на новий судовий розгляд, при цьому запобіжний захід у виді тримання під вартою залишився без змін.

В ході досудового розгляду справи судом з"ясовано, що ОСОБА_9 , ОСОБА_10 утримувались під вартою протягом досудового слідства та судового розгляду кримінальної справи і строк попереднього ув"язнення перевищує встановлені ст.156 КПК України строки тримання під вартою та при застостосуванні ч.5 ст.72 КК України перевищують розумні строки перебування особи в умовах ізоляції при попередньому ув"язненні.

При цьому суд враховує правову позицію Європейського суду з прав людини, викладену у п. 60 рішення від 6 листопада 2008 року у справі "Єлоєв проти України", яка зазначає, що після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого.

Крім того, судом достовірно встановлено, що підсудні мають постійне місце проживання на території Зарічненського району Рівненської області, де проживають з членами сім"ї, до них протягом судового розгляду справи застосовувався запобіжний захід у виді підписки про невиїзд, зобов"язання по якій не порушували.

Суд, вирішуючи клопотання учасників судового розгляду щодо зміни та скасування запобіжного заходу, також керується правовими висновками, викладеними Європейським судом з прав людини, відображених у справах "Іззетов проти України" (рішення ЄСПЛ від 15 вересня 2011 року), "Тодоров проти України" (рішення ЄСПЛ від 12 січня 2012 року), "Нечипорук і Йонкало проти України" (рішення ЄСПЛ від 21 квітня 2011 року), "Цигоній проти України" (рішення ЄСПЛ від 24 листопада 2011 року), "Харченко проти України" (рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року), "Корнейкова проти України" (рішення ЄСПЛ від 19 січня 2012 року), якими наголошується на тому, що згідно з ч. 2 п.3 ст.5 Конвенції особу, обвинувачену у правопорушенні, має бути звільнено до судового розгляду, якщо держава не доведе існування "відповідних і достатніх" підстав для подальшого тримання її під вартою.

Виходячи із сукупності вищезазначених обставин, які доводять необхідність застосування запобіжного заходу щодо підсудних, суд вважає доцільним змінити запобіжний захід у виді тримання під вартою на запобіжний захід у виді підписки про невиїзд, оскільки ОСОБА_9 , ОСОБА_10 мають постійне місце проживання та можливість виконувати зобов"язання, зокрема в частині явки до суду, при цьому стороною обвинувачення не доведені відповідні та достатні підстави для подальшого тримання підсудних під вартою .

Керуючись ст. 245, ст.274 КПК України,-

П О С Т А Н О В И В :

Кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України призначити до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в приміщенні Сарненського районного суду на 10 годину 00 хвилин 08 вересня 2016 року.

В судове засідання викликати підсудних та осіб згідно обвинувального висновку.

Змінити запобіжний захід щодо ОСОБА_7 із тримання під вартою на підписку про невиїзд, звільнивши з-під варти в залі суду.

Змінити запобіжний захід щодо ОСОБА_8 із тримання під вартою на підписку про невиїзд, звільнивши з-під варти в залі суду.

Зобов"язати ОСОБА_7 , ОСОБА_8 прибувати до суду за викликом.

Постанова оскарженню не підлягає.

СУДДЯ: .