У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

3 листопада 2016 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого ОСОБА_6
суддів: ОСОБА_7., ОСОБА_8.,

розглянувши у судовому засіданні заяву захисника ОСОБА_4 про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 липня 2016 року щодо ОСОБА_5,

у с т а н о в и л а:

Вироком Корецького районного суду Рівненської області від 20 серпня 2015 року ОСОБА_5 засуджено за частиною другою статті 286 Кримінального кодексу України (далі - КК) до позбавлення волі на строк три роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк два роки та на підставі статті 75 КК його звільнено від відбування основного покарання з випробуванням із трирічним іспитовим строком та покладенням на нього обов'язків, передбачених пунктами 2, 3 і 4 частини першої статті 76 цього Кодексу.

Апеляційний суд Рівненської області ухвалою від 28 грудня 2015 року вирок місцевого суду щодо ОСОБА_5 залишив без зміни.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ ухвалою від 14 липня 2016 року касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 залишив без задоволення, а вирок Корецького районного суду Рівненської області від 20 серпня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Рівненської області від 28 грудня 2015 року щодо ОСОБА_5 - без зміни.

Захисник ОСОБА_4 звернувся із заявою до Верховного Суду України про перегляд ухвали суду касаційної інстанції щодо ОСОБА_5 з підстави, передбаченої пунктом 3 статті 445 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), а саме невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції висновку щодо застосування норм права, викладеному в постанові Верховного Суду України від 5 листопада 2015 року в справі № 5-218кс15. Просить скасувати судові рішення щодо ОСОБА_5 та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи заяви і долучені до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку про таке.

Згідно зі статтею 444 КПК Верховний Суд України переглядає судові рішення у кримінальних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом.

У статті 445 КПК визначено вичерпний перелік підстав для перегляду судових рішень Верховним Судом України, що набрали законної сили, який розширеному тлумаченню не підлягає.

Відповідно до пункту 3 статті 445 КПК підставою для перегляду судових рішень Верховним Судом України, що набрали законної сили, є невідповідність судового рішення суду касаційної інстанції висновку щодо застосування норм права, викладеному в постанові Верховного Суду України.

Обґрунтовуючи підставу для перегляду судового рішення, захисник ОСОБА_4 вважає, що касаційний суд не дав належної правової оцінки обставинам справи, внаслідок чого винуватцем у дорожньо-транспортній події визнав лише водія ОСОБА_5 На думку захисника, першопричиною створення аварійної ситуації було порушення водієм автомобіля «УАЗ» правил дорожнього руху і саме його дії перебувають у причинному зв'язку з настанням дорожньо-транспортної події. Як стверджує захисник ОСОБА_4, касаційний суд не з'ясував, чи міг ОСОБА_5 внаслідок створення аварійної ситуації іншою особою уникнути зіткнення з цим транспортним засобом.

Однак перевірка доводів заявника про заперечення правильності висновків суду щодо оцінки доказів перебуває поза межами визначеного законом предмета перегляду судових рішень Верховним Судом України і може призвести до повторного касаційного розгляду, що не відповідатиме положенням статті 445 КПК та принципу правової визначеності.

Як видно зі змісту постанови Верховного Суду України від 5 листопада 2015 року, на яку посилається захисник, вона прийнята у справі, в якій дорожньо-транспортна подія виникла через порушення правил безпеки дорожнього руху двома водіями транспортних засобів і суд, визнавши одного з них винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 286 КК, вказав, що дії другого водія не відповідали вимогам правил дорожнього руху й також перебували в причинному зв'язку зі суспільно небезпечними наслідками.

Верховний Суд України у зазначеній постанові виклав висновок про те, що у випадку дорожньо-транспортної події за участю декількох водіїв для вирішення питання про наявність чи відсутність в їхніх діях складу кримінального правопорушення, передбаченого відповідними частинами статті 286 КК, необхідно встановити причинний зв'язок між діяннями (порушенням правил безпеки дорожнього руху) кожного з них та наслідками, що настали, дослідити характер та черговість порушень, які вчинив кожен із водіїв, хто з них створив небезпечну дорожню обстановку (аварійну ситуацію), тобто з'ясувати ступінь участі кожного у спричиненні злочинного наслідку. При цьому виключається кримінальна відповідальність особи, яка порушила правила дорожнього руху вимушено, через створення аварійної ситуації іншою особою, яка керувала транспортним засобом.

В оскаржуваній ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 липня 2016 року касаційний суд погодився з висновками районного та місцевого судів про доведеність винуватості засудженого ОСОБА_5 у порушенні правил безпеки дорожнього руху, дії якого знаходилися в причинному зв'язку зі суспільно небезпечними наслідками, та про відсутність даних, які б свідчили про наявність у діях другого учасника дорожньо-транспортної події - водія автомобіля «УАЗ», - порушень правил дорожнього руху.

Ураховуючи викладене, колегія суддів вважає, що заява захисника ОСОБА_4 не містить належного обґрунтування підстави для перегляду судового рішення в аспекті пункту 3 статті 445 КПК, що унеможливлює допуск справи до провадження Верховного Суду України.

Керуючись статтями 444, 445, 451 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Відмовити захиснику ОСОБА_4 у допуску справи до провадження Верховного Суду України за його заявою про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 липня 2016 року щодо ОСОБА_5.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_6 ОСОБА_7 ОСОБА_8