Ухвала
іменем україни

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

засудженого ОСОБА_6 ,

розглянула у судовому засіданні в м. Києві 8 вересня 2016 року кримінальну справу за касаційною скаргою захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_6 , на вирок Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 29 жовтня 2011 року та ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 5 лютого 2013 року,

в с т а н о в и л а:

Вироком Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 29 жовтня 2011 року засуджено

ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, раніше судимого,

- за п.п. 1, 4 ч. 2 ст. 115 КК України до покарання у виді довічного позбавлення волі.

Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 5 лютого 2013 року вирок щодо ОСОБА_6 залишено без зміни.

Згідно з вироком суду ОСОБА_6 визнано винним та засуджено за те, що він 4 травня 2010 року приблизно о 2.15 годині, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння зі своїм знайомим ОСОБА_7 прийшов до знайомих останнього за місцем проживання ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 , де на протязі дня засуджений разом з ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 вживали спиртні напої. Приблизно о 18.30 годині ОСОБА_7 заснув у домі, а ОСОБА_6 продовжив вживати спиртні напої. Приблизно о 20 годині ОСОБА_12 та ОСОБА_13 пішли до себе додому у буд. АДРЕСА_1 . Оскільки спиртні напої купувалися за гроші ОСОБА_6 й потерпілі обіцяли йому дати гроші на квиток, то туди ж з метою отримання грошей для придбання квитка на проїзд у м. Артемівськ прийшов й ОСОБА_6 , а слідом за ним ОСОБА_9 . ОСОБА_6 почав вимагати дати йому обіцяні гроші, однак потерпілі йому відмовили. На цьому ґрунті між ними виник конфлікт, який переріс у бійку руками й ногами, а ОСОБА_9 став наносити ОСОБА_6 удари тростиною для ходьби. Засуджений вихопив її, чим отримав перевагу перед нападниками. Таким чином, засуджений, зупинивши дії вказаних осіб й маючи можливість покинути приміщення, на ґрунті помсти за спричинені йому тілесні ушкодження, 4 травня 2010 року приблизно о 20.20 годині, умисно, будучи у стані алкогольного сп`яніння спочатку тростиною, а потім руками та ногами став наносити удари ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , а потім з метою доведення свого наміру на умисне вбивство трьох осіб взяв на кухні дерев`яну колоду й повернувшись до гостинної та розуміючи, що цим спричиняє особливі фізичні страждання потерпілим завдав нею чисельні удари по головам й тулубам вказаних осіб.

Всього ОСОБА_6 було завдано: ОСОБА_9 не менш ніж 16 ударів, ОСОБА_10 не менш ніж 40 ударів, ОСОБА_11 не менш ніж 30 ударів.
Смерть потерпілих настала внаслідок крововиливів під оболонки й у речовину головного мозку обумовлених тупою травмою голови з переломами кісток черепа.

У касаційній скарзі та доповненнях до неї захисник ОСОБА_5 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_6 , порушує питання про скасування судових рішень по справі та направлення матеріалів кримінальної справи на додаткове розслідування. Посилається при цьому, що вирок суду було винесено незаконним складом суду оскільки до складу народних засідателів Артемівського міськрайонного суду Донецької області входив громадянин ОСОБА_14 , якому на момент прийняття судом справи до провадження виповнилось 66 років, а тому він не міг приймати участь у розгляді даної справи. Крім того, вказує, на однобічність та неповноту досудового і судового слідства, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та те, що слідство було проведено необ`єктивно, неповно, однобічно, а вирок щодо ОСОБА_6 постановлено на припущеннях. Вважає, що дії засудженого кваліфіковані неправильно, оскільки кваліфікація дій винного, як вчинення умисного вбивства з особливою жорстокістю, є передчасною та необґрунтованою. Також зазначає, що апеляційним судом при винесенні ухвали були порушені вимоги ст. 377 КПК України в редакції 1960 року.

Заслухавши доповідь судді, думку захисника ОСОБА_5 та засудженого ОСОБА_6 , які підтримали касаційну скаргу з доповненнями, думку прокурора ОСОБА_4 , який заперечував проти задоволення скарги захисника, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України вирок суду повинен бути законним і обґрунтованим. Законним є вирок, постановлений за умови правильного застосування кримінального закону і дотримання при провадженні у справі кримінального процесуального закону.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 17 КПК України, в редакції, яка діяла на момент початку розгляду справи судом кримінальні справи про злочини, за які законом передбачена можливість призначення покарання у виді довічного позбавлення волі, в суді першої інстанції розглядаються судом у складі двох суддів і трьох народних засідателів, які при здійсненні правосуддя користуються всіма правами судді.

Згідно з ст. 56 КПК України в редакції 1960 року, при наявності обставин, передбачених статтями 54 та 55 КПК України, народний засідатель зобов`язаний заявити самовідвід. Заяви про відвід подаються до початку судового слідства. Пізніша заява про відвід допускається у випадках, коли підстава для відводу стала відома після початку судового слідства.

Відповідно до ст. 59 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» не підлягають включенню до списків народних засідателів крім інших працівники апарату судів та громадяни, що досягли 65 років.

Виходячи з викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що доводи касаційної скарги захисника про те, що вирок щодо ОСОБА_6 винесено незаконним складом суду оскільки до складу народних засідателів Артемівського міськрайонного суду Донецької області входив громадянин ОСОБА_14 , якому на момент прийняття судом справи до провадження виповнилось 66 років, а тому він не міг приймати участь у розгляді даної справи, що є істотним порушенням кримінально-процесуального закону та відповідно до вимог ст. 370 КПК України є безумовною підставою для скасування вироку.

Відповідно до вимог ст. 377 КПК України в ухвалі апеляційного суду крім іншого має бути зазначено суть апеляції, мотивів, з яких суд виходив при постановленні ухвали, і положень закону яким він керувався, та докладні мотиви прийнятого рішення. При залишенні апеляції без задоволення в ухвалі мають бути зазначені підстави, через які апеляцію визнано необґрунтованою.

Проте, як убачається з матеріалів кримінальної справи, апеляційним судом при розгляді справи щодо ОСОБА_6 та винесенні ухвали не було дотримано вимог вказаної норми кримінального процесуального закону та не виправлено помилки допущеної судом першої інстанції.

Виходячи з наведеного, ухвала апеляційного суду є такою, що постановлена з істотним порушенням вимог кримінально-процесуального закону, в зв`язку з чим також підлягає скасуванню, а матеріали кримінального провадження призначенню нового розгляду в суді першої інстанції під час якого слід усунути зазначені недоліки, доти відповіді на інші доводи скарги захисника та прийняти законне та обґрунтоване рішення належним чином його мотивувавши.

Керуючись статтями 394 - 396 КПК України в редакції 1960 року та розділом ХІ Перехідних положень КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_6 , задовольнити частково.

Вирок Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 29 жовтня 2011 року та ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 5 лютого 2013 року щодо ОСОБА_6 скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою ОСОБА_6 залишити без зміни та продовжити на строк 2 місяці, тобто до 8 листопада 2016 року.

Судді:

________________ ________________ ________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3