А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І

У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

28.10.2014 м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області у складі суддів ОСОБА_1 (головуючий), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , з участю прокурора ОСОБА_4 , засуджених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , секретаря судових засідань ОСОБА_7 , розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за апеляцією державного обвинувача прокурора прокуратури м. Ужгорода на вирок Ужгородського міськрайонного суду від 22.05.2014 року.
Цим вироком засуджено ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , не працюючого, не судимого, за ч. 2 ст. 296 КК України на 4 роки позбавленням волі із застосуванням ст. 75, 76 КК України його звільнено від відбування покарання з іспитовим строком тривалістю 2 років протягом яких зобов`язаний повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтися в цей орган для реєстрації; ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Ужгорода, мешканця АДРЕСА_2 , не працюючого, з середньою спеціальною освітою, не судимого, за ч. 2 ст. 296 КК України на 4 роки позбавленням волі із застосуванням ст. 75, 76 КК України його звільнено від відбування покарання з іспитовим строком тривалістю 2 років протягом яких зобов`язаний повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтися в цей орган для реєстрації; ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця та мешканця АДРЕСА_3 , з середньою спеціальною освітою, працюючого токарем ВАТ „Турбогаз, не судимого, за ч. 2 ст. 296 КК України на 4 роки позбавленням волі із застосуванням ст. 75, 76 КК України його звільнено від відбування з іспитовим строком тривалістю 2 роки протягом яких зобов`язаний повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтися в цей орган для реєстрації.
Кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 152 КК України закрито на підставі п. 7 ч. 1 ст. 184 КПК України у зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення.
Постановлено запобіжний захід щодо ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 змінити з тримання під вартою на підписку про невиїзд.
Питання щодо речових доказів вирішено у відповідності до ст. 100 КПК України.
Як визнав суд доведеним, 14.12.2013 року близько 01 год. 10 хв. ОСОБА_5 біля центрального входу в карооке бар „ ІНФОРМАЦІЯ_4 в АДРЕСА_4 , за попередньою змовою з ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, напали на ОСОБА_10 та нанесли йому кілька ударів по голові руками, від яких останній впав та знаходячись в лежачому положенні йому було нанесено ще декілька ударів ногами в різні частини тіла. В подальшому із вищевказаного приміщення вийшов знайомий ОСОБА_10 - потерпілий ОСОБА_11 , який намагаючись припинити злочинні дії обвинувачених сам отримав від них декілька ударів руками та обутими ногами в різні частини тіла від яких знепритомнів.
В апеляції державний обвинувач порушує питання про скасування вироку через неповноту судового розгляду та істотне порушення вимог кримінально-процесуального закону. Вказує, що судом першої інстанції безпідставно відхилено клопотання про дослідження письмових доказів, внаслідок чого не встановлено тяжкість спричинених потерпілим тілесних ушкоджень, не дано оцінки показам підсудних, які визнали вину у нанесенні потерпілим тілесних ушкоджень на грунті неприязних відносин. Зазначає, що судом не вірно перекваліфіковано дії підсудних з ч. 2 ст. 187 КК України на ч. 2 ст. 296 КК України, просить дане кримінальне провадження направити на новий судовий розгляд в іншому складі суду.
Крім цього, від адвоката ОСОБА_12 надійшло клопотання про звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання призначеного за вироком Ужгородського міськрайонного суду від 22.05.2014 року на підставі Закону України „Про амністію у 2014 році. Захисник зазначає, що оскільки ОСОБА_5 вчинив злочин середньої тяжкості, має на утриманні 2 малолітніх дітей, то в силу п. в ст. 1 Закону України „Про амністію у 2014 році підлягає звільненню від відбування покарання.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, промову прокурора, яка вимоги апеляції підтримала частково і просила вирок суду скасувати із-за істотних порушень вимог кримінально процесуального закону, а матеріали провадження направити до суду першої інстанції на новий судовий розгляд, пояснення підсудних про законність вироку суду, необхідність звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання на підставі Закону України „Про амністію у 2014 році та необґрунтованість апеляції прокурора, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи сторін, апеляційний суд вважає, що апеляція підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
П. 3 ч. 1 ст. 309 КПК України визначено, що підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
Згідно п. 5 ч. 2 ст. 412 КПК України істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону є відсутність у матеріалах провадження технічного носія інформації, на якому зафіксовано судове провадження в суді першої інстанції.
Колегією суддів встановлено, що на СD диску № 2, який повинен містити частину фіксування судового провадження в суді першої інстанції така інформація частково відсутня (Т. 1 а.с. 110).
Зазначене, з урахуванням вищевказаних норм Закону, зумовлює необхідність скасування вироку та направлення судового провадження на новий судовий розгляд до суду першої інстанції під час якого слід повно та всебічно розглянути справу та дати належну оцінку доводам апеляції та клопотання.
Оскільки, питання про запобіжний захід сторонами в апеляції не ставиться, відповідно апеляційним судом не вирішується.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 412 КПК України, апеляційний суд
ПОСТАНОВИВ :

апеляцію державного обвинувача прокурора прокуратури м. Ужгорода задовольнити частково, вирок Ужгородського міськрайонного суду від 22.05.2014 року щодо ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та ОСОБА_6 скасувати і призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції.

Судді: