Справа № 567/250/16-к .
У Х В А Л А
11.11.2016 м. Острог

Слідчий суддя Острозького районного суду Рівненської області ОСОБА_1 , вивчивши скаргу адвоката ОСОБА_2 , як представника ОСОБА_3 на постанову слідчого про визнання речових доказів та передачу їх на збереження від 15.08.2016 року та на дії місцевої прокуратури,-

встановила:
адвокат ОСОБА_2 , як представник ОСОБА_3 , звернувся до Острозького районного суду Рівненської області зі скаргою на постанову слідчого СВ Острозького ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 80000588 про визнання речових доказів та передачу їх на збереження від 15.08.2016 року. Просить поновити строк звернення зі скаргою та скасувати постанову про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання, посилаючись на ст. ст. 98, 303-306 КПК України.

З матеріалів скарги вбачається, що адвокат ОСОБА_2 , як представник ОСОБА_3 звертався 21.09.2016 року з скаргою про скасування постанови слідчого про визнання речових доказів та передачу їх на збереження від 15.08.2016 року і на зазначене звернення отримав відповідь 02.11.2016 року про відмову у задоволення скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора:

1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст. 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна;

2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником;

3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;

4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником;

5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;

6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;

7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;

8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Відповідно до ч. 2 ст. 303 КПК України, скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами ст. 314-316 цього Кодексу.

Таким чином, законодавцем визначено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені лише певні рішення, дії чи бездіяльність і лише слідчого або прокурора.

Скарги на постанову про визнання речових доказів та передачу їх на збереження від 15.08.2016 року та на дії місцевої прокуратури в порядку ч.1 ст. 303 КПК не передбачено, оскільки постанова виносилась на підставі ст. 98,110 КПК України.

Статтею 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення правопорушення в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дії, гроші, цінності та інші речі набуті кримінально протиправним шляхом.

Отже, постанова слідчого про визнання речових доказів та передачу їх на збереження та відповідь місцевої прокуратури про те, що автомобіль "STAN LEON" державний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 є предметом вчинення кримінального правопорушення і в порядку, встановленому ст. 303 КПК України не підлягає оскарженню.

Окрім того, перелік рішень, дій чи бездіяльності, який визначений в ч. 1 ст. 303 КПК України, не передбачає можливість оскарження дій, які оскаржує адвокат ОСОБА_2 , як представник ОСОБА_3 , а саме скасувати постанову слідчого про визнання речових доказів та передачу їх на збереження від 15.08.2016 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені ч. 1 ст. 303 цього Кодексу можуть бути подані особою протягом 10 днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності.

Підстав для поновлення строку звернення зі скаргою представник скаржника не наводить, зазначаючи, що про постанову слідчого про визнання речових доказів скаржнику було відомо 21.09.2016 року.

Оскільки ч. 4 ст. 304 КПК України визначено, що слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню, то у відкритті провадження за скаргою адвоката ОСОБА_2 , як представника ОСОБА_3 слід відмовити.

Керуючись ст. 303-304 КПК України, -

ухвалила:
відмовити у відкриті провадження за скаргою адвоката ОСОБА_2 як представника ОСОБА_3 на постанову слідчого про визнання речових доказів та передачу їх на збереження від 15.08.2016 року та на дії місцевої прокуратури.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Рівненської області протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Слідчий суддяОСОБА_1