УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 жовтня 2016 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , представника заявника адвоката ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу представника власника майна ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого щодо неповернення тимчасово вилученого майна та зобов`язання вчинити певні дії,

у с т а н о в и в :
До Шевченківського районного суду м. Києва надійшла скарга представника власника майна ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого ГСУ СБ України, яким здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 220 150 000 000 003 79 за ч. 1 ст. 2032, ч. 2 ст. 2585 КК України, щодо неповернення тимчасово вилученого майна.

Скарга обґрунтована тим, що на підставі ухвали слідчого судді від 08.09.2016 органом досудового розслідування 20.09.2016 за адресою АДРЕСА_1 , яке на праві приватної власності належить ОСОБА_6 , проведений обшук, в результаті якого вилучені сервери, мінікомп`ютери, USB-накопичувачі.

Згідно з ухвалою слідчого судді обшук дозволений у приміщенні за вищевказаною адресою, однак в якості власників останнього зазначені ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 .

У той же час обшук проведений у приміщенні, фактичним володільцем якого є інша особа, а саме гр. ОСОБА_5 , а власником гр. ОСОБА_6 .

На думку заявника, дана обставина свідчить, що вказана слідча дія проведена в іншому приміщенні, ніж те, яке зазначене у відповідній ухвалі слідчого судді, тобто без дозволу слідчого судді. Відсутність дозволу на проведення обшуку вимагало від слідчого у порядку ч. 3 ст. 233 КПК України невідкладно звернутися до слідчого судді для отримання відповідної ухвали.

Враховуючи, що слідчий вказаної вимоги закону не виконав, заявник вважав, що здобуті у такий спосіб докази є недопустимими.

Крім того, на думку ініціатора скарги, у силу вказаних обставин вилучені під час обшуку предмети та документи є тимчасово вилученим майном.

Оскільки слідчим питання про накладення на вилучене арешту не ініціювалося, заявник наполягав на незаконному утримані вилученого органом досудового розслідування.

У подальшому вимоги скарги доповнені, заявник просив визнати незаконною бездіяльність слідчого ГСУ СБ України ОСОБА_10 щодо неповернення тимчасово вилученого майна та зобов`язати слідчого СУ ГУ НП у м. Києві ОСОБА_4 , яким здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 220 160 000 000 003 51 за ч.1 ст.2032 КК, повернути ОСОБА_5 або його представнику вилучені під час обшуку предмети, речі та документи.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 наполягав на задоволенні скарги з наведених у ній підстав.

Слідчий ГСУ СБ України ОСОБА_10 , який належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду скарги, до суду не прибув, про наявність поважних причин неявки суд не повідомив.

Відсутність слідчого у силу ч.3 ст.306 КПК не є перешкодою для розгляду скарги.

Слідчий СУ ГУ НП у м. Києві ОСОБА_4 не погодився з вимогами скарги, повідомивши, що на час її судового розгляду проводиться прийняття від органу досудового розслідування СБ України та огляд вилучених предметів, після чого відповідна комп`ютерна техніка буде піддана експертному дослідженню. Враховуючи склад вчиненого кримінального правопорушення, слідчий вважав вилучені предмети такими, що мають безпосереднє відношення для встановлення обставин, які підлягають доказуванню.

Слідчий суддя, заслухавши учасників судового провадження, дослідивши надані ними документи, дійшов висновку про таке.

Відповідно до протоколу обшуку від 20.09.2016 вказана слідча дія проведена у приміщенні за адресою - АДРЕСА_1 .

Ухвалою слідчого судді від 08.09.2016 (справа № 761/31965/16-к, провадження № 1-кс/761/19632/2016) у приміщенні саме за вказаною адресою дозволено проведення обшуку.

Слідчий суддя не виключає, що вказане приміщення може належати іншим особам, прізвища яких не зазначені в ухвалі про дозвіл на обшук. Однак наведене не дає підстав для висновку про проведення обшуку без ухвали слідчого судді, отже не вимагає від слідчого отримання повторного дозволу на проведення даної слідчої дії.

У силу ч. 1 ст.169 КПК тимчасово вилучене майно повертається особі, зокрема, у випадку, передбаченому ч.5 ст.171 КПК.

Вказаною нормою на слідчого покладений обов`язок протягом 48 годин після вилучення звернутися до слідчого судді з клопотанням про накладення на таке майно арешту.

У той же час згідно з ч. 7 ст.236 КПК тимчасово вилученим майном вважаються речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо наданий дозвіл на їх відшукання в ухвалі про обшук.

Отже саме відсутність в ухвалі слідчого судді про обшук дозволу на відшукання певних речей відносить останні до категорії тимчасово вилучених, що покладає на слідчого обов`язок вирішувати їх подальшу долю шляхом ініціювання накладення арешту.

Вищезазначеною ухвалою слідчого судді про дозвіл на проведення обшуку, метою вказаної слідчої дії визначено відшукання і вилучення документів та комп`ютерної техніки (електронних носіїв інформації, зовнішніх USB-накопичувачів), ноутбуків, системних блоків персональних комп`ютерів, зйомник жорстких дисків тощо, а також іншого обладнання, яке використовується для функціонування та адміністрування певних сайтів.

Згідно з протоколом обшуку від 20.09.2016 слідчим вилучене обладнання, родові ознаки якого прямо передбачені ухвалою про обшук.

Дана обставина свідчить, що предмети та документи, відшукані під час обшуку, не мають статусу тимчасово вилучених, тому слідчий на законних підставах утримує предмети та документи, на поверненні яких наполягає їх власник.

Надаючи оцінку доводам заявника щодо недопустимості доказів, слідчий суддя звертає увагу, що ч. 2 ст. 89 КПК, на яку посилається заявник, передбачено, що встановлення очевидної недопустимості доказу віднесене до стадії судового розгляду, який є самостійною складовою кримінального провадження та не є тотожною досудовому розслідуванню.

Сукупність наведеного спростовує доводи заявника та свідчить про відсутність підстав для задоволення скарги.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 169, 171, 236, 303, 309 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и в :
У задоволенні скарги представника власника майна ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого в ОВС 3 відділу 1 управління досудового розслідування ГСУ СБ України ОСОБА_10 щодо неповернення тимчасово вилученого майна та зобов`язання слідчого СУ ГУ НП у м. Києві ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 220 160 000 000 003 51 повернути вилучене майно його власнику ОСОБА_5 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1