Справа № 159/4066/16-к
Провадження № 1-кп/159/245/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 листопада 2016 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинськоі області під головуванням

судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ковелі кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідуваньза №0001905 від 09 вересня 2016 року стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Птича Дубнівського району Рівненської області, громадянина України, не одруженого, тимчасово безробітного, з середньою спеціальною освітою, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , такого, що має судимості: вироком Рівненського районного суду Рівненської області від 11.11.1997 року визнано винним і засуджено за ст.ст. ст. 104, ст.17,140 ч.2, ст. 140 ч.2, ст. 140 ч.3, ст. 145 ч.1, ст. 81 ч.3, ст. 89 ч.1, ст. 42 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі з конфіскацією ? частини майна; вироком Рівненського міського суду від 09 березня 2000 року визнано винним і засуджено за ст. 141 ч.1 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців; вироком Рівненского районного суду Рівненської області від 13 жовтня 2004 року визнано винним і засуджено за ст. 185 ч.3 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки; вироком Рівненського районного суду Рівненської області від 07 листопада 2005 року визнано винним і засуджено за ч.3 ст. 185 КК України, на підставі ст. 70 ч.4 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 2 місяці; вироком Рівненського міського суду від 15 червня 2007 року визнано винним і засуджено за ст. 185 ч.2, ст. 187 ч.3 КК України, на підставі ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років; вироком Рівненського міського суду від 22 червня 2007 року визнано винним і засуджено за ст. 185 ч.2 КК України, із застосуванням ч.4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 9 років; вироком Рівненського міського суду від 08 жовтня 2007 року визнано винним і засуджено за ст. 185 ч.3, ст. 186 ч.2, на підставі ст. 70 ч.4 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 9 років 6 місяців; вироком Рівненського міського суду від 26 грудня 2007 року визнано винним і засуджено за ст. 185 ч.2, ст. 185 ч.3, на підставі ч.4 ст. 70 КК України до покарання у виді 9 років 6 місяців позбавлення волі; вироком Рівненського міського суду від 14 грудня 2011 року визнано винним і засуджено за ст. 185 ч.2, на підставі ч.4 ст. 70, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 9 років 7 місяців, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст. 186 КК України,

в с т а н о в и в :

08 вересня 2016 року близько 22.00 год., обвинувачений ОСОБА_5 , раніше судимий за вчинення корисливих злочинів, перебуваючи біля входу до залу очікування залізничного вокзалу станції «Ковель», що по вул. Ветеранів,1а в м. Ковелі Волинської області, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою відкритого викрадення чужого майна, вирвав з рук потерпілого ОСОБА_6 , тобто відкрито викрав, барсетку, яка не становить матеріальної цінності, в якій знаходились грошові кошти в сумі 900 гривень, 4000 білоруських рублів, що відповідно до офіційного курсу Національного банку України станом на 08.09.2016 року становить 4,99 грн., паспорт громадянина України, що не становить матеріальної цінності, в`язку ключів, що не становлять матеріальної цінності, квиток на потяг до м. Львів, що не становить матеріальної цінності, чи завдав потерпілому ОСОБА_6 майнової шкоди на суму 904 грн. 99 коп.

Своїми умисними діями, які виразились у відкритому викраденні чужого майна, вчиненими повторно, обвинувачений ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.186 КК України.

Допитаний у ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав себе винуватим у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, у вчиненому розкаюється і прохає суворо його не карати. Показав, що після звільнення з місць позбавлення волі їздив на заробітки. У м. Володимирі-Волинському його пограбував житель м. Ковеля, в пошуках якого він у вересні 2016 року приїхав до м. Ковеля. 08 вересня 2016 року в залі очікування залізничного вокзалу станції Ковель до нього почав чіплятися потерпілий ОСОБА_6 , який перебував у стані сильного алкогольного сп`яніння. Коли він попрохав потерпілого залишити його у спокої, потерпілий почав його ображати та принижувати. Щоб уникнути сварки, він вийшов із залу очікування. Потерпілий вийшов услід та зупинившись біля входу до залу очікування продовжив образливо висловлюватися на його адресу. Поведінка потерпілого його настільки обурила, що він вихопив з рук потерпілого барсетку і пішов геть. Чув, як потерпілий щось гукав йому услід, однак не реагував на його вигуки. Гроші, які були у барсетці, витратив на придбання продуктів харчування, а барсетку з рештою її вмісту викинув. Розкаюється у вчиненому.

Окрім повного визнання винуватості у відкритому викраденні майна, належного потерпілому ОСОБА_6 , винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України повністю доводиться показаннями свідків, письмовими доказами, що містяться у матеріалах кримінального провадження.

Будучи допитаним у ході судового розгляду свідок ОСОБА_7 показав, що працює машиністом тепловозу Ковельського Локомотивного депо. На початку вересня 2016 року, близько 22 години перебував на своєму робочому місці, не тепловозі, що стояв на четвертій колії. Через вікно тепловоза бачив, як біля приміщення залу очікування двоє незнайомих йому людей, один з яких інвалід, через вікна, зліва від вхідних дверей до залу, заглядали до залу очікування. Потім із залу очікування вийшов обвинувачений з особою жіночої статі. Вони стали по праву сторону від вхідних дверей до залу очікування. В цей час з залу очікування вийшов чоловік невисокого зросту, у білій футболці і зупинившись біля входу до залу очікування розвернувся обличчям до залу. Бачив, як обвинувачений вихопив в потерпілого барсетку і нешвидко побіг за кіоски. За ним пішов потерпілий. Оскільки за потерпілим пішли троє осіб, які, як він зрозумів були знайомі з обвинуваченим, він вирішив підійти ближче до кіосків, оскільки переймався за життя потерпілого. Бачив, як троє осіб, які прямували за потерпілим, вийшли на 7 перон. Незадовго із-за кіосків вийшов потерпілий, сказав, що його пограбували. Він допоміг потерпілому повідомити про злочин працівників поліції.

Показання свідка ОСОБА_7 стосовно обставин вчинення кримінального правопорушення, не суперечать показанням обвинуваченого ОСОБА_5 стосовно обставин вчинення ним кримінального правопорушення.

Будучи допитаною у ході судового розгляду свідок ОСОБА_8 показала, що в один з днів вересня 2016 року, біля залізничного вокзалу в м. Ковелі зустрілася з обвинуваченим ОСОБА_5 , якому допомогла провести пристарілого батька до готелю.

Як убачається з протоколу пред`явлення особи для впізнання від 25 вересня 2016 року, серед пред`явлених для впізнання чотирьох осіб чоловічої статі, свідок ОСОБА_7 впізнав особу №2 обвинуваченого ОСОБА_5 , як особу, яка відкрито викрала барсетку в потерпілого біля входу до залу очікування залізничного вокзалу станції «Ковель».

Повно, усестороннє, об`єктивно аналізуючи досліджені докази, суд приходить до висновку, що органами досудового розслідування дії обвинуваченого ОСОБА_5 вірно кваліфіковані за ч.2 ст. 186 КК України.

Своїми умисними діями, які виразились у відкритому викраденні чужого майна, вчиненому повторно, обвинувачений ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч.2 ст. 186 КК України.

Призначаючи покарання суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, а також особу винного у їх сукупності, зокрема наявність у обвинуваченого захворювання, у зв`язку з яким його скеровано на МСЕК за наявності ознак інвалідності.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 суд відносить щире каяття, сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 суд не вбачає.

За наведених обставин, призначене у межах санкції ч. 2 ст. 186 КК України покарання у виді позбавлення волі буде необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

З обвинуваченого підлягають стягненню судові витрати, які підтверджуються відповідним розрахунком, наведеним у довідці про витрати на проведення експертизи в кримінальному провадженні, а саме в сумі 703,68 грн. за проведення судової дактилоскопічної експертизи.

Враховуючи ту обставину, що обвинувачений раніше притягався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів, однак після звільнення з місць позбавлення волі продовжив злочинну діяльність, враховуючи мету та підстави застосування запобіжних заходів, суд приходить до висновку про необхідність залишити обвинуваченому міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу у виді тримання під вартою .

На підставі наведеного, керуючись ст. 373-375 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст. 186 КК України призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 8 місяців (чотири роки вісім місяців).

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_5 рахувати з 16 листопада 2016 року, зарахувавши обвинуваченому у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 10 вересня 2016 року до набрання вироком законної сили включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 до вступу вироку в законну силу залишити попередній тримання під вартою.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь держави судові витрати за проведення судової дактилоскопічної експертизи в сумі 703,68 грн. (сімсот три грн. 68 коп.).

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому та його захиснику та прокурору.

Головуюча: ОСОБА_1