Справа № 523/8370/15-к
Провадження №1-кп/523/145/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.05.2016 року Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6

законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Суворовського районного суду м. Одеси кримінальне провадження за № 0002104 від 27.04.2015р. за обвинуваченням:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Старі Біляри Комінтернівського району Одеської області, українця, громадянина України, учня вечірньої Сичавської загальноосвітньої школи, не одруженого, не маючого дітей, не працюючого, раніше не судимого. Зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 289 ч.2 КК України

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця смт. Салькове Гайворонського району Кіровоградської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не маючого дітей, не працюючого, раніше не засудженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2
у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 289 ч.2, 304 ч.1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
27.04.2015 року приблизно о 1:00 годині, ОСОБА_10 , знаходячись разом з ОСОБА_8 біля супермаркету «Копійка», розташованому в будинку №147/1 по вул. Добровольського в м. Одесі, достовірно знаючи, що ОСОБА_8 не досяг повнолітнього віку, діючи навмисно, з метою спільного вчинення злочину, втягнув ОСОБА_8 у злочинну діяльність, запропонувавши брати участь в незаконному заволодінні транспортним засобом з метою покататися. Після отримання згоди, ОСОБА_9 за попередньою змовою з неповнолітнім ОСОБА_8 шляхом вільного доступу, оскільки двері машини не були зачинені на замок, проникнувши до салону, заволоділи автомобілем марки «ВАЗ 21061» реєстраційний номер НОМЕР_1 , належного потерпілому ОСОБА_11 , після чого за допомогою з`єднання дротів замка запалювання намагалися завести двигун, однак завести не вдалося, тому ОСОБА_8 разом з ОСОБА_9 відкотили вказаний автомобіль до бару «Вікторія», розташованому по вул. Добровольського, буд. 155-а в м. Одесі, тим самим незаконно заволодівши транспортним засобом «ВАЗ 21061» реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні, викладеному у обвинувальному акті, визнав частково та пояснив, що дійсно у вказаний день він разом зі своїм знайомим ОСОБА_8 знаходилися на вул. Махачкалінській біля магазину «Копійка», де помітили, як під`їхав автомобіль «ВАЗ 2106», було видно, що він дивно заводиться. Припаркований автомобіль залишили відкритим, ОСОБА_8 звернув увагу, що люди кудись пішли та запропонував угнати машину з метою покататися. Спочатку він відмовлявся, потім погодився на пропозицію ОСОБА_8 . Разом вони підійшли до автомобілю, проникли в середину салону, намагаючись за допомогою дротів завести машину, але нічого не виходило, тому відкотили автомобіль в сторону на 500-700 метрів, після чого залишив його, розійшлися по домівкам. На слідуючий день повернулися на місце, але автомобілю не було. Вину визнає частково, так як стверджує, що не втягував неповнолітнього ОСОБА_8 в злочинну діяльність, ніхто нікого не змушував, це була обопільна згода, більш того, саме ОСОБА_8 був ініціатором скоєння кримінального правопорушення, при цьому не заперечує, що достовірно знав його вік. Потерпілий будь-яких претензій до них не має, що також підтверджується наданою до суду заявою ОСОБА_11 .

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 повністю визнав свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, та пояснив, що дійсно при вказаних обставинах місці та часу, він разом зі своїм товаришем ОСОБА_9 знаходилися біля універсаму «Копійка», розташованому на куті вул. Махачкалінської та вул. Добровольського, коли побачили як під`їхав автомобіль. Він запропонував ОСОБА_9 угнати машину, щоб покататися, на що останній погодився. Коли нікого поряд не було, разом вони підійшли до припаркованого автомобілю, двері якого були не замкнуті, проникли до салону, де за допомогою дротів намагалися завести транспортний засіб, але нічого не виходило. Тоді, маючи намір на угон автомобілю, вони стали заштовхувати машину у двір, відкотили її на 500-700 метрів, після чого залишили. Стверджує, що саме він запропонував ОСОБА_9 скоїти угон. Зміну показів пояснює тим, що на досудовому слідстві був зляканий, тому давав інші пояснення. Будь-яких претензій зі сторони потерпілого до нього не має.

Допитаний у судовому засіданні законний представник обвинуваченого ОСОБА_7 характеризував свого брата ОСОБА_8 з позитивної сторони, як людину, яка не піддається негативному впливу, запевнив, що брат зробив висновки, він може належним чином проконтролювати його поведінку.

Незважаючи на визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_8 та частковим визнанням своєї вини обвинуваченим ОСОБА_9 , який не визнав своєї провини у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ст.304 ч.1 КК України суд вважає, що у ході розгляду справи прокурор, підтримуючий державне обвинувачення довів винність обвинуваченого ОСОБА_9 у скоєнні даного кримінального правопорушення, яке підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами, а саме відеозаписом проведення слідчого експерименту від 22.05.2015 року, під час якого на запитання слідчого ОСОБА_8 відповів, що скоїти угон йому запропонував ОСОБА_9 .

При цьому обсяг доказів, які були досліджені у судовому засіданні сторона обвинувачення та сторона захисту вважала достатнім, тому відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України, суд, за відсутності клопотань щодо доповнення судового розгляду, дослідження інших доказів в повному обсязі, а саме допит потерпілого, свідків не проводив, оскільки отримані у судовому засіданні свідчення обвинувачених повністю відповідають фактичним обставинам скоєного кримінального правопорушення в обсязі пред`явленого обвинувачення за ст. 289 ч.2 КК України та докази, які містяться у матеріалах досудового розслідування, ніким із учасників процесу за даною статтею обвинувачення не оспорюються.

Разом з цим, вислухав пояснення учасників процесу, суд критично відноситься до показів обвинуваченого ОСОБА_9 в тій частині, що він не скоював злочин передбачений ст. 304 ч.1 КК України, мотивуючи тим, що неповнолітній ОСОБА_8 сам йому запропонував скоїти угон, який вони вчинили за обопільною згодою, ніхто не примушував, не втягував у злочинну діяльність.
В спростування даної версії говорить поведінка обвинуваченого, який у ході досудового розслідування давав протилежні покази, що підтверджується оглядом відеозапису допиту ОСОБА_9 в якості підозрюваного, під час якого у присутності адвоката він добровільно давав свідчення, що достовірно знав про вік ОСОБА_8 , що йому було відомо, що він є неповнолітнім та саме він запропонував скоїти йому злочин, а не навпаки. Водночас з огляду відеозапису вбачається, що розмови, що він відговорював неповнолітнього від скоєння кримінального правопорушення взагалі не було.
Крім того, суд підвергає сумніву правдивість пояснень обвинуваченого ОСОБА_8 , який під час судового розгляду змінив свої покази, та розцінює це, як спробу вигородити товариша за негласною їх домовленістю, незважаючи на те що кожний із обвинувачених, підтвердив той факт, що достовірно була відома дата його народження та вік.
На думку суду, пояснення ОСОБА_9 , є спробою уникнути кримінальної відповідальності за ст. 304 ч.1 КК України, при цьому судом було отримано достатньо доказів винуватості обвинуваченого у зазначеному кримінальному правопорушенні.
Таким чином, судом встановлено, що обвинувачені своїми діями скоїли умисне, кримінальне правопорушення, яке правильно кваліфіковане досудовим слідством:

- Дії ОСОБА_9 за кваліфікуючими ознаками ст.289 ч.2 КК України: незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене за попередньою змовою групою осіб;

- за ст.304 ч.1 КК України за кваліфікуючими ознаками: втягнення неповнолітнього у злочину діяльність та його вина доведена в повному обсязі.

Дії ОСОБА_8 за кваліфікуючими ознаками ст.289 ч.2 КК України: незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене за попередньою змовою групою осіб та його вина повністю доказана.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд приймає до уваги характер та ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, те, що він вчинив кримінальне правопорушення будучи неповнолітнім, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, позитивно характеризується за місцем мешкання та навчання, що підтверджується приєднаними до матеріалів кримінального провадження характеристиками, його негативне відношення до скоєного діяння, відсутність матеріальних збитків.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому суд відносить щире каяття, повне визнання своєї провини, вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено та не вказано досудовим слідством.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_9 суд приймає до уваги характер та ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, скоєння злочину уперше, дані про особу обвинуваченого, те, що він офіційно не працевлаштований, позитивно характеризується за місцем мешкання, його особисте відношення до скоєного діяння, відсутність матеріальних збитків.

Обставин, які обтяжують та пом`якшують покарання, передбачені ст.ст. 66, 67 КК України, судом не встановлено.

З огляду реєстру матеріалів досудового розслідування з`ясовано, що до кримінального провадження під час досудового розслідування долучалися речові докази, а саме автомобіль марки «ВАЗ 21061» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який був переданий потерпілому ОСОБА_11 на відповідальне зберігання під розписку.

Також встановлено, що до кримінального провадження під час досудового розслідування долучалися речові докази, а саме лазерний компакт диск «Arena 16X DVD-R 4,7GB» з відеозаписом з камер спостережень супермаркету «Копійка», розташованому по АДРЕСА_3 , долучений під судового провадження до матеріалів справи, який суд вважає за доцільне зберігати в матеріалах кримінального провадження суду за № 523/8370/15-к.

Крім того з огляду реєстру матеріалів досудового розслідування та вивченням обвинувального акту встановлено, що до кримінального провадження під час досудового розслідування здійснювалося залучення експертів для проведення трасологічної експертизи за №155 від 26.05.2015р. за експертною спеціальністю 4.6 «Дактилоскопічне дослідження», у зв`язку з чим суд вважає за необхідне стягнути солідарно з обвинуваченого ОСОБА_9 та законного представника ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати у загальній сумі 613,80 гривень. Однак в реєстрі матеріалів та в обвинувальному акті не зазначені реквізити експертної установи та прокурором не долучався висновок даної експертизи, також враховуючи, що матеріали кримінального провадження безпосередньо знаходяться у володінні Одеської місцевої прокуратури №4, суд вважає за необхідне покласти виконання вироку в частині стягнення процесуальний витрат на прокуратуру.

Матеріали кримінального провадження за № 0002104 від 27.04.2015р. до обвинувального акту не долучались. Цивільний позов потерпілим не пред`являвся.

Таким чином, на підставі викладеного, при визначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд, оцінюючи обставини вчиненого кримінального правопорушення, враховуючи особу обвинуваченого, який у судовому засіданні вину визнав повністю, те що він скоїв кримінальне правопорушення уперше, будучи неповнолітнім, негативне ставлення до скоєного, щире каяття, відсутність матеріальних збитків, вважає, що його виправлення та перевиховання можливо без ізоляції від суспільства із застосуванням до нього ст.ст. 104, 75, 76 КК України. Крім того, суд вважає за необхідне не застосовувати до обвинуваченого ОСОБА_8 додаткову міру покарання у вигляді конфіскації майна.

Разом з цим суд приймає до уваги ту обставину, що під час досудового розслідування та судового провадження запобіжний захід щодо ОСОБА_8 не обирався, тому після набрання вироком чинності скасуванню не підлягає.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_9 , суд, враховуючи особу обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, його ставлення до скоєного, відсутність у нього постійного заробітку, вважає, що міра покарання у вигляді позбавлення волі є необхідною та достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нового злочину з конфіскацією майна.

Водночас суд приймає до уваги ту обставину, що під час досудового розслідування щодо ОСОБА_9 заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися та в подальшому за відсутністю клопотань учасників процесу запобіжний захід відносно обвинуваченого у ході підготовчого засідання та судового розгляду не обирався.

Враховуючи прийняте судом рішення щодо призначення обвинуваченому міри покарання у вигляді позбавлення волі, приймаючи до уваги поведінку обвинуваченого, яка дає підстави вважати, що він може вдатися до спроб переховуватися від суду, оцінюючи у сукупності викладені доводи, суд вважає за необхідне обрати відносно ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ОСІ УДПтСУ в Одеській області після вступу вироку у законну силу.

Керуючись ст.ст. 349, 369-371, 373-374, 394-395 КПК України,

УХВАЛИВ:
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винним у скоєнні у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.289 ч.2, 304 ч.1 КК України, призначив йому покарання:

- за ст. 289 ч.2 КК України у вигляді п`яти років позбавлення волі з конфіскацією майна;

- за ст. 304 ч.1 КК України у вигляді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст.70 КК України остаточно визначити ОСОБА_9 міру покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням у вигляді п`яти років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Після набрання вироком законної сили, обрати щодо ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжній захід у вигляді тримання під вартою в ОСІ УДПтСУ України в Одеської області, взяв під варту для направлення в місця позбавлення волі.

Виконання вироку у даній частині покласти на Суворовський ВП в м. Одесі ГУНП України в Одеській області та ОСІ УДПтСУ України в Одеській області.

Строк відбування покарання ОСОБА_9 обчислювати з моменту його фактичного затримання та взяття під варту.

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 289 ч.2 КК України, призначив йому покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі без конфіскації майна.

Згідно ст.ст.75,104 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк два роки.

На підставі ст. 76 п.2 КК України зобов`язати ОСОБА_8 не виїжджати за межі України на постійне місце мешкання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції.

Строк покарання рахувати з дня проголошення вироку.

Міри запобіжного заходу стосовно ОСОБА_8 не застосовувалися, тому після набрання вироком законної сили скасуванню не підлягають.

Речовий доказ, а саме лазерний компакт диск «Arena 16X DVD-R 4,7GB» з відеозаписом з камер спостережень супермаркету «Копійка», розташованому по АДРЕСА_3 , долучений під судового провадження до матеріалів справи в якості речового доказу, зберігати в матеріалах кримінального провадження суду за № 523/8370/15-к.

Речовий доказ - автомобіль марки «ВАЗ 21061» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який був переданий потерпілому ОСОБА_11 на відповідальне зберігання під розписку, вважати повернутим за належністю.

Стягнути з ОСОБА_9 та законного представника обвинуваченого ОСОБА_8 - ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати по 306,90 гривень з кожного вартість проведеної трасологічної експертизи за експертною спеціальністю 4.6 «Дактилоскопічне дослідження», у загальній сумі 613,80 гривень, пов`язаних із залученням експертів під час досудового розслідування.

Виконання вироку в даній частині покласти на Одеську місцеву прокуратуру №4.

Матеріали кримінального провадження №0002104 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.04.2015 року зберігати у Одеській місцевій прокуратурі №4.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

СУДДЯ: