Справа №490/7589/16-к 10.10.2016

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 жовтня 2016 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:
головуючої ОСОБА_1
суддів: ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3
за участі секретаря ОСОБА_4
Підозрюваний ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець, м. Обухів Київської області, зареєстрований та проживає в цьому ж населеному пункті по АДРЕСА_1 , навчається у ДНЗ «Професійний ліцей м. Українки», раніше не судимий.
Підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ст. 307 ч.2, 3 КК України
Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_7
захисник ОСОБА_5
законний представник
неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_8 .
Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
Порушує питання про скасування зазначеної ухвали слідчого судді.
Короткий зміст судового рішення слідчого судді.
Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 30.09.2016 р. продовжено строк тримання під вартою неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_6 до 03 листопада 2016 року. Залишено попередній розмір застави.
_____________________________________________________________
провадження № 11-сс/784/413/16 слідчий суддя ОСОБА_9
категорія: оскарження доповідач в апеляційній інстанції
продовження запобіжного заходу ОСОБА_1
Узагальнені доводи захисника ОСОБА_5 .
Посилається на порушення вимог кримінального процесуального закону, внаслідок чого вважає оскаржувану ухвалу незаконною. Вказує, що в установлений законом строк клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_6 не було надано для ознайомлення захиснику та законному представнику, що унеможливило їх підготовку до судового засідання, поставило під сумнів рівність прав учасників кримінального провадження та порушує право неповнолітнього підозрюваного на захист.
Зазначає, що повідомлення ОСОБА_6 про зміну раніше повідомленої підозри від 08.09.2016 р. вказує на вчинення ним злочину, передбаченого ст. 307 ч. 3 КК України, а в клопотанні про продовження строку тримання під вартою слідчим вказано про вчинення ОСОБА_6 злочину, передбаченого ст. 307 ч.2 КК України. Посилається, що захиснику та законному представнику не повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри, що є грубим порушенням кримінального процесуального закону.
Наводить, що органами досудового розслідування протягом 14 днів проведені експертні дослідження. Вважає безпідставним посилання слідчого на необхідність проведення ряду експертиз та отримання відповідних висновків, в тому числі техніко-фоноскопічної. Зазначає, що ця обставина, а також необхідність виконання вимог ст.ст. 290, 291 КПК України не можуть розглядатися судом, як такі, що перешкоджають завершенню досудового розслідування у встановлений законом строк відповідно до п.2 ч.3 ст. 199 КПК України. Вказує, що за час проведення досудового розслідування підозрюваного допитано лише двічі.
Наводить положення ст.ст. 177, 178, 199 КПК України, тлумачення поняття «обґрунтована підозра».
Вважає безпідставним посилання слідчого на передбачені ст. 177 КПК України ризики. Ризик, передбачений п.5 ч.1 ст. 177 КПК України спростовує тим, що підозрюваний навчається. Стверджує, що на цю обставину послався і слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі.
Зазначає, що неповнолітній ОСОБА_6 має місце постійного проживання та реєстрації у м. Обухові Київської області, проживає в квартирі разом з батьками, навчається, до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався, характеризується позитивно. Вважає недоцільним тримання під вартою неповнолітнього ОСОБА_6 для проведення слідчих дій, оскільки основні та обов`язкові слідчі дії вже виконані та не потребують присутності неповнолітнього.
Наводить, що до неповнолітніх, крім запобіжних заходів, може застосовуватися передача їх під нагляд батьків, опікунів чи піклувальників. Посилається на п. 13.2 Пекінських правил щодо можливості заміни тримання під вартою неповнолітнього до суду іншими альтернативними заходами.
Посилається на неврахування слідчим суддею під час розгляду клопотання слідчого 30.09.2016 р. його письмового клопотання, в тому числі на спростування заявлених ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Зазначає, що в оскаржуваній ухвалі слідчий суддя не зазначив обовязків, яких мав би дотримуватися неповнолітній підозрюваний у разі внесення застави.
Встановлені судом 1 інстанції обставини.
ОСОБА_6 підозрюється у тому, що, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_11 та з невстановленою в ході досудового розслідування особою, в невстановлений день та час, у невстановленої слідством особи, незаконно придбали психотропну речовину не менше, ніж 15,622 г. в перерахунку на суху речовину, яку вони стали незаконно зберігати у кімнаті № 5 готелю « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , з метою їх подальшого збуту.
26.07.2016 р. в ході проведення обшуку в зазначеній кімнаті, де тимчасово проживали ОСОБА_6 , ОСОБА_11 , та невстановлена особа, виявлено та вилучено 73 пакетика з речовиною, яка згідно з висновком хімічної експертизи № 831 від 28.07.2016 р., містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено -«РVР» та загальна маса якої становить 15,622 гр., що відноситься до особливо великих розмірів.
Вказану речовину вони зберігали за названою адресою з метою збуту.
Зазначені дії підозрюваного ОСОБА_6 кваліфіковано за ч.3 ст. 307 КК України.
Крім того, 26.09.2016 р. ОСОБА_6 також повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, - незаконний збут психотропної речовини за попередньою змовою групою осіб.
08.08.2016 р. ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 03.10.2016 р.
Постановою заступника керівника Миколаївської місцевої прокуратури №1 від 28.09.2016 р. продовжено строк досудового розслідування до 03.11.2016 р.
Прийнявши рішення про продовження неповнолітньому підозрюваному ОСОБА_6 строку тримання під вартою, слідчий суддя послався на обставини, які вказують на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним злочинів та що заявлені ризики не зменшилися. Погодився з наявністю обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до 03.10.2016 р.
Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника ОСОБА_5 та законного представника підозрюваного ОСОБА_8 на підтримку апеляційної скарги, заперечення прокурора ОСОБА_7 , який висловив думку про залишення оскаржуваної ухвали без змін, вивчивши матеріали кримінального та судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, суд дійшов наступних висновків.
Оскаржуване рішення слідчим суддею ухвалено з дотриманням вимог ст.ст.199, 197, 193, 194 КПК України.
Продовжуючи строк тримання під вартою неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_6 , слідчий суддя правильно послався на наявність обґрунтованої підозри на стадії досудового розслідування у вчиненні ним злочинів, передбачених ст.ст. 307 ч.2, ч.3 КК України, тобто, тяжкого та особливо тяжкого злочинів.
З тексту клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 та матеріалів кримінального провадження вбачається, що на час звернення до слідчого судді діям підозрюваного органами досудового розслідування була надана сама така правова кваліфікація, а не лише за ст. 307 ч.2 КК країни, як стверджує апелянт.
Конкретних заперечень щодо наявності обґрунтованої підозри апеляційна скарга не містить.
В оскаржуваній ухвалі докладно наведені обставини, які свідчать про те, що не зменшилися заявлені ризики, які виправдовують тримання неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_6 під вартою.
З числа заявлених ризиків апелянтом оспорюються ризик, передбачений п. 5 ч.1 ст. 177 КПК України, тобто, ризик продовжити кримінальне правопорушення, у якому ОСОБА_6 підозрюється. В цій частині апелянт посилається на дані про особу підозрюваного, який має місце постійного проживання та реєстрації, навчається у професійному ліцеї. Однак, зазначені обставини існували й раніше, але вони не стримали підозрюваного від дій, у вчиненні яких він підозрюється. Крім того, згідно з матеріалами кримінального провадження, джерело отримання психотропних речовин для їх подальшого розповсюдження не встановлено й дотепер, як і одна з осіб, яка діяла у складі групи. Ці обставини є достатніми для підтвердження висновку слідчого судді про те, що заявлений ризик, передбачений п.5 ч.1 ст. 177 КПК України, не зменшився і на даний час.
Не відповідають дійсності твердження апелянта в частині того, що в оскаржуваній ухвалі слідчий суддя погодився із відсутністю вказаного ризику.
Основним аргументом апеляційної скарги є твердження про недоцільність подальшого тримання неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_6 під вартою до суду, оскільки апелянт вважає, що основні та необхідні слідчі дії виконані протягом 14 днів з початку досудового розслідування.
Виконуючи вимоги ч.4 та ч.3 п.2 ст. 199 КПК України, слідчий суддя обґрунтовано послався на те, що завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_12 перешкоджає необхідність вчинити певний обсяг процесуальних дій отримати висновок призначеної у справі техніко-фоноскопічної експертизи, а також виконати дії, передбачені ст.ст. 290, 291 КПК України.
З огляду на позицію підозрюваного ОСОБА_12 , який в силу ст. 63 Конституції України відмовився від дачі показань у кримінальному провадженні, потреба досудового розслідування у зазначеному експертному дослідженні є виправданою.
Не встановлено порушень вимог ст. 492 КПК України при продовженні строку тримання під вартою неповнолітнього ОСОБА_6 , який на час дій, у вчиненні яких він підозрюється, досяг віку 17 років 8 місяців. Підозрюється у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочинів у незаконному придбанні та зберіганні з метою збуту трьох видів особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено (одного в особо великих розмірах), у складі групи осіб, з чітким розподілом ролей та із застосуванням засобів конспірації. Підозрюється і в збуті за попередньою змовою групою осіб особливо небезпечної психотропної речовини.
Згідно з характеристикою за місцем проживання, а також навчання у професійного ліцею характеризується ОСОБА_6 в цілому задовільно. Однак, з квітня 2014 р. перебуває на обліку у лікаря-нарколога у зв`язку з епізодичним вживанням наркотичних засобів. За повідомленням військового комісара Обухівського РВК від 09.08.2016 року ОСОБА_6 ухиляється від проходження приписки до призовної дільниці, у зв`язку з чим розшукується.
З урахуванням викладеного вище, за матеріалами кримінального та судового провадження, прокурором доведені обставини, передбачені ч. 3 ст. 199 КПК України, які виправдовують подальше тримання неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_6 під вартою.
Журнал судового засідання свідчить, що у розгляді слідчим суддею клопотання слідчого приймали участь як законний представник неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_8 , так і захисник ОСОБА_5 , які надали пояснення з питань, що були предметом судового розгляду. За клопотанням сторони захисту залучені матеріали про особу підозрюваного.
Відсутні обставини, які б свідчили про обмеження сторони захисту в процесуальних правах та порушення права на захист підозрюваного під час розгляду слідчим суддею клопотання.
Розмір застави, у разі внесення якого підозрюваний ОСОБА_6 підлягає звільненню з-під варти, та обовязки з числа передбачених ст. 194 ч. 5 КПК України, які на нього покладаються у разі звільнення з-під варти, визначені слідчим суддею при застосуванні підозрюваному запобіжного заходу ухвалою від 08.08.2016 р. Закон не вимагає повторного вирішення цих питань при розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою.
Інші наведені апелянтом доводи стосуються обставин, які безпосередньо не впливають на законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення.
З урахуванням викладеного, апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги захисника ОСОБА_5 та скасування ухвали слідчого судді.
Керуючись ст.ст. 405, 407, 422, 424, 532 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:
Ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 30 вересня 2016 року про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 до 03 листопада 2016 року - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 без задоволення.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуюча: Судді: