У Х В А Л А
іменем України
Справа № 285/646/16-к
провадження № 1-кс/0285/177/16

05 березня 2016 року м. Новоград-Волинський

Слідчий суддя Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

слідчого…..……………. ОСОБА_3

прокурора……………… ОСОБА_4

підозрюваного…………. ОСОБА_5

захисника………………. ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду,

клопотання слідчого Слідчого відділення Новоград-Волинського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області,

погоджене прокурором Новоград-Волинської міжрайонної прокуратури,

про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою
відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Барановичі Брестської області Республіки Білорусь, жителя АДРЕСА_1 (зареєстрованого в Липовецькому районі Вінницької області) українця, громадянина України, освіта неповна середня, який офіційно не працює, не одруженого, раніше судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України

ВСТАНОВИЛА:
05.03.2016 року слідчий звернувся до суду з клопотанням, в якому просить застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 .

Із клопотання слідує, що 26.02.2016 року в 00 год. 15 хв. ОСОБА_5 за попередньою змовою групою осіб відкрито викрали з будинку ОСОБА_7 , який розташований по АДРЕСА_2 , грошові кошти на суму 70 000 грн. та мобільні телефони марки «Microsoft Lumia», «Nokia 225», чим заподіяли потерпілому матеріальної шкоди.
Підставою для внесення клопотання стало те, що в діях ОСОБА_5 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, і під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

В судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали та пояснили, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризику вчинення ОСОБА_5 інших кримінальних правопорушень чи переховуватись від слідства.

В судовому засіданні ОСОБА_5 та його захисник заперечували проти обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просили застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, при цьому свою причетність до скоєння інкримінованого йому діяння ОСОБА_5 не заперечив.

Вислухавши думки сторін захисту та обвинувачення, дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.
Виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Підставами застосування запобіжного заходу є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризику (ризиків), перелік яких встановлено пунктами 1 - 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та не підлягає розширеному тлумаченню.

Встановлено, що в провадженні органу досудового розслідування перебувають матеріали кримінального провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, відомості про які внесено до ЄРДР за № 0000302 від 26.02.2016 року.

03.03.2016 року о 19 год. 44 хв. ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України.

Цього ж дня ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні даного кримінального правопорушення.

Існує обґрунтована підозра щодо вчинення ОСОБА_5 інкримінованого кримінального правопорушення, що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, наданими суду стороною обвинувачення під час розгляду зазначеного клопотання і не викликає в слідчого судді сумніву щодо їх достатності.

Як свідчить практика Європейського Суду з прав людини, «розумна підозра у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, визначає наявність обставин або відомостей, які б могли переконати об`єктивного, неупередженого спостерігача у тому, що відповідна особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

Вважаю, що сукупність матеріалів судової справи на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі, є достатніми для визначення поняття обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, в якому ОСОБА_5 підозрюється, та застосування щодо нього запобіжного заходу, оскільки обґрунтованість підозри це не акт притягнення особи до відповідальності. Дослідження доказів з метою визнання їх такими, які можуть бути покладені в основу винуватості особи у вчиненні того чи іншого злочину відноситься до стадії судового розгляду по суті, та не вирішується на стадії досудового розслідування.

Стороною обвинувачення обґрунтовано потреби досудового розслідування для такого втручання у права і свободи особи, як взяття під варту.

Враховуючи значну суспільну небезпеку вчиненого злочину, на даному етапі розслідування лише такий запобіжний захід зможе дієво запобігти ризикам, доведеним слідчим, що виключає собою можливість застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу.

25.09.2012 року ОСОБА_5 був засуджений вироком Печерського районного суду м. Києва за ст.ст. 185 ч.2, 185 ч.3; 15 ч.2, 185 ч.2; 15 ч.2, 185 ч.3 КК України до 4 років позбавлення волі, 11.06.2014 року звільнений від подальшого відбування покарання. Однак це не завадило йому повторно вчинити новий злочин проти власності, що прямо вказує на те, що у ОСОБА_5 підтверджується наявність ризику, що у разі перебування на волі, він може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Ні підозрюваним, ні його захисником не було наведено в судовому засіданні існування факторів, обставин чи моральних цінностей, які можуть свідчити про те, що ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, не порушуватиме покладених на нього процесуальних обов`язків та не займатиметься злочинною діяльністю.

Посилання захисника на ту обставину, що ОСОБА_5 працює неофіційно і за нього може поручитись його дівчина, не зменшують ризики того, що він може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити новий злочин чи продовжити кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до статті 12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину, повторно, за яке законом може бути призначено покарання до восьми років позбавлення волі. Крім того, відомостей про те, де саме ОСОБА_5 працює, суду надано не було, як і не було надано будь-яких характеристик з місця його проживання.

Незважаючи на те, що в судовому засіданні ОСОБА_5 не заперечив свою причетність до скоєння даного кримінального правопорушення та пояснив, що готовий співпрацювати зі слідством, будь-які покази слідчому під час оголошення йому підозри він відмовився давати.
За таких обставин, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 ;особу підозрюваного, у якого відсутні міцні соціальні зв`язки, він раніше судимий за вчинення злочину проти власності, за який судимість в законному порядку не знята і не погашена, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення та стійку тенденцію до правопорушень; його соціальну характеристику; вагомість наявних доказів, їх кількість; тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні; наявність достатніх даних вважати, що в його діях/поведінці існує ризик вчинення іншого кримінального правопорушення та оголошення йому підозри у вчиненні кримінального правопорушення, вважаю за доцільне застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Подане слідчим клопотання відповідає вимогам ст.ст. 178, 183, 184 КПК України та надані докази доводять наявність обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України вважаю за можливе визначити підозрюваному ОСОБА_5 заставу у розмірі 40 мінімальних заробітних плат, тобто 55 120 гривень, відповідною і достатньою у даному кримінальному провадженні для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України. На думку слідчого судді, саме такий розмір застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Керуючись вимогами ст.ст. 131, 132, 176-178, 183-184 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИЛА:
Клопотання задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) діб, обчислюючи строк тримання під вартою з моменту затримання, тобто з 19 год. 44 хв. 03 березня 2016 року.

Визначити строк дії даної ухвали до 19 год. 44 хв. 01 травня 2016 року включно.

Одночасно визначити розмір застави для забезпечення виконання ОСОБА_5 обов`язків, визначених КПК України, у межах 40 розмірів мінімальних заробітних плат в сумі 55 120 (п`ятдесят п`ять тисяч сто двадцять) грн. у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою.
Роз`яснити, що підозрюваний або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У разі внесення застави, ОСОБА_5 з-під варти звільнити.

З моменту звільнення ОСОБА_5 з-під варти у зв`язку з внесенням цієї застави, вважати, що до нього застосовано запобіжний захід у вигляді застави та зобов`язати його протягом двох місяців прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора чи суду та повідомляти їх про зміну свого місця проживання, навчання чи роботи.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорстокий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 (двох) розмірів мінімальної заробітної плати.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її проголошення.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Житомирської області протягом 5 (п`яти) днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1