Справа № 159/2423/16-к Провадження № 11-кп/773/556/16 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України Доповідач: ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 вересня 2016 року місто Луцьк
Апеляційний суд Волинської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 22 липня 2016 року,
В С Т А Н О В И В:
Даним вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та житель АДРЕСА_1 , громадянин України, із середньою освітою, одружений, має на утрианні одну неповнолітню дитину, не працює, раніше судимий:

- 18 січня 2008 року Ковельським міськрайонним судом Волинської області за ч. 2 ст. 189, ст.ст. 75, 76, 104 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки;

- 03 липня 2008 року Ковельським міськрайонним судом Волинської області за ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 289, ст.ст. 70, 71 КК України до 5 років позбавлення волі. До покарання призначеного за даним вироком частково приєднано покарання за вироком Ковельського міськрайонного суду від 18.01.2008 року та остаточно призначено покарання у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі;

- 23 лютого 2012 року Ковельським міськрайонним судом Волинської області за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до 3 років позбавлення волі. До даного покарання частково приєднано покарання за вироком Ковельського міськрайонного суду від 03.07.2008 року та остаточно призначено покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі;

засуджений за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець та житель АДРЕСА_2 , громадянин України, із середньою спеціальною освітою, неодружений, не працює, раніше судимий:

- 23 лютого 2012 року Ковельським міськрайонним судом Волинської області за ч. 3 ст. 185, ст.ст. 75, 76, КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки;

- 02 жовтня 2012 року Ковельським міськрайонним судом Волинської області за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до 3 років позбавлення волі. До даного покарання частково приєднано покарання за вироком Ковельського міськрайонного суду від 23.02.2012 року та остаточно призначено покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі;

засуджений за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

Запобіжний захід щодо обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_9 у виді тримання під вартою до вступу вироку в законну силу залишено без змін.
Зараховано ОСОБА_7 у строк відбування покарання, призначеного за даним вироком суду, термін перебування під вартою з 29 квітня 2016 року до дня набрання вироком законної сили включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Зараховано ОСОБА_9 у строк відбування покарання, призначеного за даним вироком суду, термін перебування під вартою з 29 квітня 2016 року до дня набрання вироком законної сили включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Стягнути з обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_9 на користь держави судові витрати за проведення судової трасологічної експертизи у сумі 703 (сімсот три) гривні 68 копійок в рівних частинах з кожного.

В порядку ст. 100 КПК України вироком вирішено долю речових доказів.
Вирок щодо обвинуваченого ОСОБА_9 не оскаржується.

28 квітня 2016 року близько 21 год. 00 хв. ОСОБА_10 за попередньою змовою в групі з ОСОБА_7 , повторно, підійшли до охоронюваної території ТзОВ ВО «Ковельсільмаш», що на вул. Варшавській, 1, у м. Ковель, де ОСОБА_9 через паркан проник на охоронювану територію заводу, а ОСОБА_7 залишився його чекати біля огорожі даного заводу. Відігнувши грати на вікні будівлі, ОСОБА_10 проник до приміщення випробувальної станції, звідки намагався таємно викрасти та разом з ОСОБА_7 перемістити через огорожу заводу електродвигун потужністю 4 кВт, вартістю 2835 гривень, два редуктори К 160, вартістю 2064 гривень кожен, шків до двигуна 4 кВт, вартістю 325 гривень, металобрухт, вагою 150 кг, загальною вартістю 525 гривень, належні ТзОВ «Виробниче об`єднання Ковельсільмаш» на загальну суму 7813 гривень, таким чином виконавши усі дії, які вважали необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від їх волі, оскільки перші були помічені охоронцями підприємства.

Не погоджуючись із рішенням суду, захисник обвинуваченого ОСОБА_7 оскаржує його з мотивів невідповідності призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. Вказує на те, що її підзахисний вчинив тільки закінчений замах на злочин, нічого не виніс з місця вчинення правопорушення, а всі деталі, які планувалося винести з приміщення, повернуто ТзОВ ВО «Ковельсільмаш». Посилається на те, що ОСОБА_7 є особою молодого віку, має міцні соціальні зв`язки, на його утриманні перебувають непрацездатні батьки та малолітній син. Крім того, обвинувачений має хронічні захворювання, які він буде позбавлений можливості лікувати, перебуваючи у місцях позбавлення волі. З огляду на вищенаведене, просить змінити вирок суду першої інстанції в частині призначеного покарання із застосуванням інституту звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Заслухавши доповідача, який виклав суть вироку та доводи апеляційної скарги, обвинувачених та захисника, які підтримали її у повному обсязі, прокурора, який її заперечив, перевіривши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

В силу ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обгрунтованим і вмотивованим.
Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у приміщення, та кваліфікація його дій за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України є правильними і ніким з учасників судового провадження не оспорюються.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд, призначаючи покарання, враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Посилання, наведені в апеляції захисника про невідповідність призначеного покарання особі обвинуваченого та ступеню тяжкості вчиненого ним злочину, на думку апеляційного суду, не заслуговують на увагу.

При призначенні покарання судом першої інстанції враховано, що ОСОБА_7 вчинив тяжкий злочин.
З достатньою повнотою судом взято до уваги обставини, які пом`якшують покарання активне сприяння розкриттю злочину.

Судом першої інстанції враховано, що ОСОБА_7 раніше судимий, є особою молодого віку, має хронічну хворобу, судимості не зняті та не погашені у встановленому законом порядку, як стверджено довідкою житлово-комунального підприємства, скарг від сусідів на нього не надходило.

Злочин обвинувачений вчинив у період перебування під адміністративним наглядом, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення.

Доводи, наведені в апеляції, не можуть бути підставою для застосування до ОСОБА_7 ст. 75 КК України.

Не вбачає апеляційний суд і підстав для застосування до обвинуваченого ст. 69 КК України.

Таким чином, призначене ОСОБА_7 покарання у виді реального позбавлення волі, є необхідним і достатнім для виправлення першого та попередження вчинення ним нових злочинів і таким, що не можна визнати надмірно суворим, як про це зазначено в апеляційній скарзі.

Порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли б перешкодити суду повно і всебічно розглянути кримінальне провадження та ухвалити законне і обґрунтоване рішення, апеляційним судом не встановлено.

Законних підстав для скасування вироку та задоволення апеляційної скарги з наведених у ній мотивів, апеляційний суд не вбачає.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 22 липня 2016 року щодо ОСОБА_7 без змін.
Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту отримання її копії, шляхом подачі касаційних скарг.

Головуючий
Судді