"22" березня 2016 р. Справа № 363/980/16-к
УХВАЛА
Іменем України
22 березня 2016 року слідчий суддя Вишгородського районного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , представника ТОВ «Геолайн-Україна», розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгороді скаргу ТОВ «Геолайн-Україна» на постанову слідчого Вишгородського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_4 про відмову у визнанні потерпілим від 22.02.2016 року в кримінальному провадженні № 0000281 за ч. 3 ст. 190 КК України,

встановив:

у скарзі порушується питання про скасування згаданої постанови та про залучення скаржника до вказаного кримінального провадження, як потерпілого. Вимоги обґрунтовано тим, що ТОВ «Геолайн-Україна» є власником будівлі електроцеху по АДРЕСА_1 , що має площу 939,9 кв.м., коли органом досудового слідства розслідуються обставини незаконного заволодіння будівлею інженерно-технічного корпусу, яка є частиною згаданого електроцеху.

В суді представник скражника подану скаргу підтримав з викладених у неї підстав. Зазначив, що оскільки їхнє товариство має відношення до вказаної будівлі, як власник, то має бути залучено до кримінального провадження в якості потерпілої сторони.

Прокурор проти скарги заперечив, вважав її безпідставною, оскільки будь-якої шкоди обставинами правопорушення, що розслідуються скаржнику не заподіяно.

Дослідивши матеріали скарги й матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного.

Встановлено, що з 14.12.2012 року органами досудового слідства за заявою ОСОБА_5 розслідуються обставини шахрайського заволодіння будівлею інженерно-технічного корпусу, яка є частиною електроцеху за адресою АДРЕСА_1 , чим заподіяно ОСОБА_5 шкоди в розмірі 102 476, 28 грн.

Постановою слідчого Вишгородського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_4 від 22.02.2016 року на підставі ст. 55 КПК України у визнанні ТОВ «Геолайн-Україна» потерпілим у вказаному кримінальному провадженні відмовлено.

Відповідно до ч. 5 ст. 55 КПК України за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Встановлено, що обставинами, які розслідуються згідно ст. 214 КПК України, за заявою ОСОБА_5 від 12.12.2012 року є заволодіння шахрайським шляхом невідомими особами належним йому приміщенням будівлі інженерно-технічного корпусу, яка є частиною електроцеху за адресою АДРЕСА_1 , вартістю 102 417 грн., що мало місце внаслідок діяльності посадових та інших осіб ВАТ ім. Васильєва. Кримінальне провадження розслідується за ч. 3 ст. 190 КК України.

Разом з тим між ФОП ОСОБА_5 та ТОВ «Геолайн-Україна» виник спір з приводу вказаного нерухомого майна, який розв`язано рішенням Господарського суду Київської області від 29.08.2014 року.

Як убачається з ухвали того ж суду від 29.07.2015 року, судом роз`яснено ухвалене рішення й зазначено про обов`язок ТОВ «Геолайн-Україна» передати згідно фінансово-лізингового договору від 25.02.2000 року укладеного між ВАТ ім. Васильєва та ФОП ОСОБА_5 на користь останнього будівлю інженерно-технічного корпусу, площею 506, 1 кв.м. по АДРЕСА_1 , яка є виділеним ізольованим, індивідуально визначеним об`єктом нерухомого майна.

Вказані судові рішення набрали законної сили. Дані про протилежне суду не представлено.

Перед слідчим суддею не доведено, що обставини кримінального правопорушення, які розслідуються за заявою ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 190 КК України, мають дані про заподіяння будь-якої шкоди скаржнику. Відсутні ці дані й доводи про них у матеріалах скарги.

Та обставина, що вказані об`єкти нерухомого майна складають єдиний будівельний об`єкт будівлю електроцеху, загальною площею 939,9 кв.м. по АДРЕСА_1 , сама по собі підставою для визнання особи потерпілою бути не може.

Слід зазначити, що за змістом вимог п. 5 ст. 3, ст. 214 КПК України органом досудового слідства розслідуються лише тільки ті обставини правопорушення, які внесено до ЄРДР.

Сама тільки архітектурна спільність об`єкту будівництва не є підставою вважати, що за обставинами, які розслідуються та про які ствердив ОСОБА_5 у повідомлені про вчинене кримінальне правопорушення, ТОВ «Геолайн-Україна» завдано шкоди і ця особа повинна отримати статус «жертви», тобто потерпілої сторони в кримінальному провадженні.

Більш того між ОСОБА_5 та ТОВ «Геолайн-Україна» з приводу цих приміщень виникли спірні господарсько-правові відносини, які судом вирішено й визначено їхні права та обов`язки з цього приводу, що є різними, а не спільними.

При цьому судом захищено порушені права ОСОБА_5 і його позов задоволено повністю.

Відтак доводи скаржника про те, що розслідуване кримінальне правопорушення торкається інтересів ТОВ «Геолайн-Україна», згідно викладених вище вимог Закону не є і не може бути підставою для визнання особи потерпілою.

Таким чином, слід дійти висновку, що слідчий за відсутності очевидних і достатніх підстав вважати, що особі завдано шкоди, правомірно відмовив у визнанні її потерпілою.

Подана скарга є необґрунтованою і задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 303-307, 371-372 КПК України;

ухвалив:

у задоволенні скарги відмовити.

Повний текст ухвали буде проголошено о 15 год. 30 хв. 28 березня 2016 року.

Ухвала згідно вимог ст. 309 і ч. 5 ст. 532 КПК України не може бути оскаржена і набирає законної сили з моменту її проголошення.

Слідчий суддя