Справа № 169/215/16-к
Провадження № 1-кп/169/35/16
ТУРІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 травня 2016 року смт.Турійськ

Турійський районний суд Волинської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в смт.Турійськ Волинської області кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Селець Турійського району Волинської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з вищою освітою, не працюючого, інваліда ІІ групи, одруженого, має на утриманні двоє малолітніх дітей, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:
27 лютого 2016 року приблизно о 20:00 год. ОСОБА_5 , перебуваючи біля житлового будинку АДРЕСА_2 , переслідуючи корисливу мету, через незамкнені двері з салону автомобіля марки «Ауді-100», державний номер НОМЕР_1 , належного ОСОБА_4 , викрав належний останньому мобільний телефон марки «FLY-DS 124» вартістю 475 грн. з сім-картами мобільних операторів «Київстар» вартістю 15 грн. та «МТС» вартістю 10 грн., чим спричинив потерпілому майнову шкоду на загальну суму 500 грн.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч. 1 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна.

25 квітня 2016 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 укладено угоду про примирення, згідно з якою ОСОБА_5 повністю визнав свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст.185 КК України. Сторони узгодили покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

В угоді передбачені наслідки її укладення та затвердження, що передбачені ст. 473 КПК України, та наслідки невиконання угоди.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 просив затвердити угоду, повністю визнав свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та пояснив, що він повністю розуміє права, надані йому законом, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, який буде застосовано до нього у разі затвердження угоди судом.

Потерпілий ОСОБА_4 просив затвердити угоду, пояснив, що позиція його добровільна, він розуміє наслідки угоди.

Прокурор не заперечував проти затвердження угоди на умовах, викладених у ній.

Згідно зі ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Відповідно до ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Злочин, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , є злочином середньої тяжкості.

Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, яке буде застосовано до нього у разі затвердження угоди судом.

З пояснень обвинуваченого ОСОБА_5 слідує, що укладення угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Обвинувачений погодився на призначення узгодженого покарання.

Умови даної угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

З огляду на вказане, повно і всебічно з`ясувавши обставини кримінального провадження, оцінивши відповідно до вимог ст. 94 КПК України наявні в матеріалах провадження докази, суд приходить до висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , та про наявність в даному випадку передбачених законом підстав для затвердження угоди і призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 314, 370, 374, 471, 473-475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про примирення від 25 квітня 2016 року, укладену між підозрюваним ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_4 .

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, призначивши покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. (вісімсот п`ятдесят) грн.

Речові докази: мобільний телефон марки «FLY-DS 124» імей № НОМЕР_2 та імей № НОМЕР_3 , що повернуто законному володільцю ОСОБА_4 , залишити за ним.

На вирок може бути подана апеляційна скарга з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Волинської області через Турійський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий