Дніпровський районний суд м.Дніпродзержинська
Справа № 209/1993/16-к
Провадження № 1-кп/209/250/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"24" листопада 2016 р. Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
адвоката ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі кримінальне провадження № 0000865 відносно:
ОСОБА_5 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинськ, громадянина України , з середньо-спеціальною освітою, працюючого ПП "Скляр", раніше не судимого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України,
в с т а н о в и в:
07 квітня 2016 року о 5 годині 00 хвилин, обвинувачений ОСОБА_5 , знаходячись в себе у квартирі АДРЕСА_3 , готував зі своєю співмешканкою ОСОБА_6 їжу, а саме відбивав м`ясо.
Після чого, 07.04.2016 року, о 5 годині 30 хвилин до його квартири постукав потерпілий ОСОБА_7 , обвинувачений ОСОБА_5 вийшов в загальний коридор і там між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 зав`язався словесний спір, в ході якого ОСОБА_5 з особистих неприязних відносин навмисно завдав ОСОБА_7 удар кулаком правої руки в обличчя, причинив тілесні пошкодження у вигляді рани на верхній губі, синця на нижній губі, крововиливу у слизову верхньої губи, які виникли внаслідок дії твердого предмета, предметів з обмеженою контактуючою поверхнею, які відповідно до висновку експерта № 566-Е від 16.05.2016 року являються легкими тілесними пошкодженнями , які мають незначні скороминущі наслідки.
Обвинувачений ОСОБА_8 в судовому засіданні свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України не визнав, надав пояснення про те, що між ним та потерпілим , точніше його дружини з потерпілим існує конфлікт . Його цивільна дружина конфліктує з потерпілим . 7 квітня 2016 року, о 5 годині ранку був сильний стук у двері його квартири. Він був у футболці та трусах і саме в такому вигляді відкрив двері квартири. Вони стали сваритися зі ОСОБА_9 - це дружина потерпілого . Його мати охарактеризувала ОСОБА_9 дуже негативно. Він ОСОБА_9 сказав, щоб вона йшла. В той же час його цивільна дружина відштовхнула ОСОБА_10 і при цьому випадково вдарила його у ніс. Він відштовхнув ОСОБА_9 та ОСОБА_11 і зайшов у квартиру. Його дружина продовжувала сваритися з подружжям ОСОБА_12 і спускалася у низ . Наявність крові у під`їзду , він може пояснити тим, що колив цей же день він гуляв із собакою, то вона порізала лапу і кров це собаки. Потерпілого він не бив. Просто , коли ОСОБА_12 намагався його вдарити, а він відійшов, то ОСОБА_13 просто провалився у квартиру і в той момент його цивільна дружина вдарила його рукою у ніс. У нього конфлікт був із дружиною потерпілого. У них неодноразово перевірялися умови тримання собак і ніяких порушень не було встановлено.
Не дивлячись на невизнання своєї провини обвинуваченим , його провина доведена та підтверджується :
- поясненнями потерпілого ОСОБА_13 який пояснив в судовому засіданні, що він з дружиною мешкає поверхом нижче обвинуваченого. 07 квітня 2016 року він прокинувся від сильного гуркоту. Спати було неможливо. Вони з дружиною постукали у двері квартири обвинуваченого. ОСОБА_5 відкрив двері. Обвинувачений став грудьми штовхати його дружину, при цьому руки його були за спиною. Він став між обвинуваченим та своєю дружиною. Обвинувачений кулаком наніс йому удар по обличчю. Він побачив у руці обвинуваченого якийсь металевий предмет. Після обвинувачений зіштовхнув його зі сходів. Він викликав швидку допомогу та поліцію. Вказав, що обвинувачений часто не вигулює собак, вони ходять на балконі у туалет, все стікає до них. Крім того собаки їх бігають по квартирі, від чого дуже шумно. Заявляє цивільний позов на відшкодування матеріальної шкоди в сумі 270 грн. та моральної шкоди в сумі 10000 грн.
- поясненнями свідка ОСОБА_14 , яка пояснила в судовому засіданні, що у 2004 році у квартирі , яка знаходиться на поверх нижче їх квартири вселився ОСОБА_15 . На цьому їх спокійне життя закінчилося. Скляр зі своєю жінкою по ночам виводили своїх собак. 7 квітня 2016 року вона чула як вигулювали собак, під ранок вони заснули, коли почули сильний гуркіт . Вони піднялися до квартири ОСОБА_16 , щоб зробити їм зауваження. Вона стояла попереду , чоловік за нею. Коли обвинувачений став грудьми штовхати її, то чоловік став попереду неї. Тоді обвинувачений різко кулаком в обличчя вдарив її чоловіка. На неї теж попала кров. Потім обвинувачений грудьми почав штовхати її чоловіка до сходів. , її чоловік упав. Потім вони пішли, викликали швидку та поліцію;
- поясненнями свідка ОСОБА_17 яка пояснила в судовому засіданні , що 07 квітня 2016 року вранці вона пішла до ванної кімнати, почула крик у під`їзді. Вийшла і побачила, що сусіди ОСОБА_12 спускаються, сусід був у крові. Вони сказали, що його вдарив сусід з третього поверху - Скляр. Подружжя ОСОБА_12 вона бачила у своїх дверей. Конфлікти у Скляр зі всіма сусідами із-за його собаки;
- поясненнями свідка ОСОБА_18 , яка пояснила в судовому засіданні, що о 5 годині 30 хвилин ранку вона прокинулася від криків, потім почула стук. В дверний глазок вона побачила, що на площадці стоять подружжя ОСОБА_12 , бачила ОСОБА_19 . Бачила як ОСОБА_20 махав руками на ОСОБА_21 .. Чула нецензурну лайку ОСОБА_22 був обоюдний. Після в цей же день вона бачила кров на сходах і площадці. Скандали були до цього з приводу собаки, яку тримають ОСОБА_16 з дружиною;
- протоколом про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 22.04.2016 року, відповідно до якого ОСОБА_7 звернувся до Дніпровського ВП із заявою прийняти міри до ОСОБА_23 , який мешкає: АДРЕСА_4 , який 07.04.2016 року близько 5 години 30 хвилин спричинив йому тілесні ушкодження. (а.с.9)
- висновком судово-медичного обстеження № 566-Е від 16.05.2016 року , відповідно до якого у ОСОБА_7 виявлені пошкодження у вигляді рани на верхній губі, синця на нижній губі, крововиливу в слизову верхньої та нижньої губи. Давність утворення пошкоджень можливо у термін указаний обстеженим та у медичних документах. Виявлені у нього пошкодження у вигляді рани на верхній губі, синця на нижній губі, крововиливи в слизову верхньої та нижньої губи, виникли внаслідок дії твердого предмету, предметів з обмеженою контактуючою поверхнею. Вищезазначені пошкодження відносяться до легких тілесних пошкоджень, які мають незначні скороминущі наслідки .( п.п.2.3.5. Наказ № 6 МОЗ України від 17.01.1995 року). (а.с.21)
- протоколом проведення слідчого експеременту від 13.05.2016 року , проведеного у приміщенні відділення СМЕ , за участю потерпілого ОСОБА_7 , який в присутності понятих та за участю судово-медичного експерта показав яким чином ОСОБА_5 наніс йому тілесні пошкодження. ( а.с. 22-24)
- висновком експерта № 567-Е від 17.05.2016 року , відповідно до якого виявлені у ОСОБА_7 пошкодження у вигляді рани на верхній губі, синця на нижній губі, крововиливи в слизову верхньої та нижньої губи, виникли внаслідок дії твердого предмету, предметів з обмеженою контактуючою поверхнею, можливо при механізмі, як указано в протоколі слідчого експеременту за участю потерпілого ОСОБА_24 (а.с.26)
Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.
Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що винність обвинуваченого ОСОБА_5 «поза розумним сумнівом» знайшла своє підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження за ч.1 ст. 125 КК України .
Таким чином, оцінивши всі докази у своїй сукупності, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 є встановленою, його дії належить кваліфікувати за ч.1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.
Суд критично оцінює показання обвинуваченого про те, що він не наносив тілесних пошкоджень потерпілому , і розцінює їх, як бажання уникнути від відповідальності і обрану позицію захисту.
Також суд критично ставиться до пояснень свідка ОСОБА_6 , оскільки її свідчення не узгоджуються з встановленими під час судового розгляду обставинами, і по цим підставам не кладе їх при винесення вироку .
Відповідальність за ч.1 ст.125 КК України настає лише в тих випадках, коли умисел винного був спрямований на заподіяння невизначеної шкоди здоров`ю і фактично було заподіяне легке тілесне ушкодження.
Відсутність достатніх даних про реальне суспільно-небезпечне посягання з боку потерпілого, яке обвинувачений не міг би відвернути в обстановці, що склалася, дії обвинуваченого розцінюються судом, як такі, що направлені на заподіяння невизначеної шкоди здоров`ю, тобто складають суб`єктивну сторону злочину, передбаченого ст.125 КК України.
При призначенні покарання ОСОБА_5 суд враховує, що обвинувачений відповідно до ст. 12 КК України скоїв злочин невеликої тяжкості, являється не судимим, за місцем проживання характеризується позитивно, не перебуває на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра.
Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.
Обставин, пом`якшуючих покарання, судом також не встановлено.
Таким чином, враховуючи характер вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, а також думку потерпілого, який залишив питання щодо призначення покарання на розсуд суду, виходячи з поняття покарання та його цілей, встановлених в ст.50 КК України, суд вважає за необхідне призначити покарання обвинуваченому у виді штрафу.
Саме такого покарання буде достатньо для виправлення засудженого та запобігання вчиненню ним нових злочинів.
Вирішуючи цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 270 грн. за проведення судово-медичного обстеження , суд відмовляє в задоволенні в цій частині, оскільки потерпілим не надано в підтвердження суми матеріальної шкоди доказів про понесені витрати.
Вирішуючи цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 про відшкодування моральної шкоди в сумі 10000 грн., суд, враховує характер та обсяг фізичних, душевних та психічних страждань позивача , враховуючи тяжкість тілесних ушкоджень, виходячи із норм розумності та справедливості задовольняє позовні вимоги частково на суму 2000 грн., що вважає є достатнім та стягує з обвинуваченого ОСОБА_5 .
Процесуальних витрат та речових доказів по кримінальному провадженню немає.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України суд,-
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 30 (тридцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у розмірі 510 ( п`ятсот десять ) грн.
До набрання вироком законної чинності залишити засудженому ОСОБА_5 запобіжний захід - особисте зобов`язання.
Стягнути зі ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 в рахунок відшкодування моральної шкоди 2000 (дві тисячі) грн.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська протягом 30 діб з моменту його проголошення.
Суддя ОСОБА_1