Провадження № 1-кп/470/37/16
Справа № 470/436/16-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 жовтня 2016 року смт Березнегувате

Березнегуватський районний суд Миколаївської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю начальника Березнегуватського відділу Баштанської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , діючої на підставі Доручення регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги від 30 червня 2016 року № 014-0001648,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження № 0000096, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 квітня 2016 року, по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Висунськ Березнегуватського району Миколаївської області, громадянина України, із середньою-спеціальною освітою, офіційно не працюючого, раніше судимого, а саме - 15.02.2016 року Березнегуватським районним судом Миколаївської області за ч.3 ст.185 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, в тому, що

В С Т А Н О В И В:
04 квітня 2016 року близько 23 год. ОСОБА_5 , з метою викрадення чужого майна, пройшов через незамкнену хвіртку на територію двору АДРЕСА_1 , де, пошкодивши кріплення навісного замку, проник через вхідні двері до приміщення літньої кухні, звідки повторно таємно викрав мішок борошна вагою 50 кг., вартістю 450 грн., та мішок висівок вагою 25 кг., вартістю 100 грн., які виніс з територію двору. Після чого, з місця вчинення злочину зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, продавши його односельцям, спричинивши потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 550 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, визнав повністю, а суду дав покази, що відповідають фактичним обставинам справи.

Начальник відділу місцевої прокуратури просив слухати справу без допиту свідків та потерпілої.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України та за згодою сторін кримінального провадження суд вважає недоцільним допитувати свідків та потерпілу, які не з`явилися в судове засідання, оскільки обставини справи обвинуваченим не оспорюються. Він правильно розуміє усі фактичні обставини справи і немає сумнівів у добровільності його позиції, а тому суд обмежується дослідженням документів.

Так, вранці 05 квітня 2016 року потерпіла ОСОБА_6 звернулася до начальника СВ Березнегуватського відділення поліції із письмовою заявою про викрадення обвинуваченим з території її домоволодіння, зокрема, 50 кг. муки та одного мішка висівок ( а. п. 40 ).

В той же день працівниками відділу поліції проведено огляд будинку АДРЕСА_1 , під час якого встановлено, що територія двору будинку огороджена, а вхідні двері до літньої кухні, де знаходяться наповнені мішки, мають навісний замок з кільцями та скобами ( а. п. 43, 44-46 ).

Під час проведення слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_7 , остання на місці показала та підтвердила обставини збуту нею разом з ОСОБА_5 мішка висівок та мішка муки односельцям ( а. п. 60-63, 66-68 ).

06 квітня 2016 року ОСОБА_8 добровільно видала працівникам поліції придбаний у останніх мішок муки, а ОСОБА_9 мішок висівок ( а. п. 52-53 ), які 15 квітня 2016 року старшим слідчим відділення поліції були оглянуті та сфотографовані, під час якого встановлено, що на поверхні одного мішку мається напис « ОСОБА_10 » ( а. п. 54, 55-57 ).

Таким чином, вину ОСОБА_5 у вчиненні цього кримінального правопорушення суд вважає доведеною, а такі його дії кваліфікує як таємне викрадення чужого майна ( крадіжка ), вчинена повторно, поєднана з проникненням в інше приміщення, тобто за ч.3 ст.185 КК України.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_5 встановлено, що він раніше судився вироком Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11.10.2013 року за ч.1 ст.186 КК України, вироком Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 15.02.2016 року за ч.3 ст.185 КК України і знову вчинив аналогічний злочин в період іспитового строку, про що свідчать копії вироків судів першої інстанції та довідка про його судимість на а. п. 76-77, 80-81, 82-83, перебуває на обліку в лікаря нарколога з діагнозом «синдром залежності від алкоголю» ( а. п. 87, 88 ) та згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 249 від 14.06.2016 року йому рекомендовано проведення лікування з приводу цього захворювання ( а. п. 69-74 ), у відповідності з характеристикою виконавчого комітету Висунської сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області, він проживає разом з братом та має усні скарги від сусідів з приводу вчинення крадіжок ( а. п. 85, 86 ).

Призначаючи покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, що відноситься до тяжкого, обставини його вчинення та дані про особу обвинуваченого, який визнав свою провину.

Вирішуючи питання про наявність обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання, суд доходить такого.

Зі змісту ст.66 КК слідує, що щирим каяття вважається тоді, коли воно ґрунтується на визнані особою своєї провини, виявлені жалю з приводу вчиненого та бажанні виправити ситуацію, що склалася.

Натомість, в судовому засіданні встановлено, що викрадене обвинуваченим майно було вилучено та повернуто потерпілій працівниками поліції ( а. п. 59 ), а ОСОБА_5 відмовився від проведення з ним слідчого експерименту, що вказує на зворотнє, тобто, крім визнання ним своєї провини, матеріали справи не містять даних про таку оцінку обвинуваченим своїх дій, а тому прохання захисника ОСОБА_4 про зарахування йому цієї обставини як пом`якшуючої, задоволенню не підлягає.

Окрім цього, як вбачається зі змісту обвинувального акту, старшим слідчим відділення поліції, з чим погодився і начальник відділу прокуратури, затвердивши його, ОСОБА_5 не було поставлено в вину вчинення крадіжки в стані алкогольного сп`яніння і безпідставно визнано таку обставину як обтяжуючу покарання.

Оскільки судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого особі обвинувачення і не може бути збільшений судом за фактичними обставинами ( ч.1 ст.337 КПК України ), вказана обставина як обтяжуюча судом не може бути врахована.

Виходячи з цього обставин, які б пом`якшували або обтяжували покарання обвинуваченому судом не встановлено.

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_5 покарання у виді мінімального строку позбавлення волі, що передбачений ч.3 ст.185 КК України, що є необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Проте, звільнення обвинуваченого від відбування такого покарання з випробуванням є неможливим, оскільки відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину суди мають розцінювати це як порушення покарання з випробуванням і призначати покарання за сукупністю вироків на підставі статті 71 КК. У таких випадках повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням є неприпустимим.

Начальник відділу місцевої прокуратури просив стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь держави 527,76 грн. витрат за проведення дактилоскопічної експертизи, як це передбачено ч.2 ст.124 КПК, однак документальних доказів цьому та висновку самої дактилоскопічної експертизи суду не надав, а тому суд доходить висновку про відсутність доказів залучення експерта і неможливості стягнення таких процесуальних витрат.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.349, 368, 370, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_11 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, призначивши йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати не відбуте покарання за вироком Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 15 лютого 2016 року у виді 9 (дев`яти) місяців позбавлення волі і за сукупністю вироків визначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді 3 (трьох) років 9 (дев`яти) місяців позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_5 рахувати з дати затримання.

Речові докази по справі, а саме: мішок з борошном вагою 44 кг. та мішок з висівками вагою 22 кг. залишити в потерпілої ОСОБА_6 як власника.

Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду Миколаївської області через Березнегуватський районний суд Миколаївської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим у той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_1