Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області
Справа № 483/740/16-к
Провадження 1-кп/483/88/2016
ВИРОК
Іменем України
27 травня 2016 року м. Очаків

Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000038 від 08 лютого 2016 року, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Хмельницький, є громадянином України, неодруженим, з професійно-технічною освітою, не працює, є раніше не судимим, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,
В С Т А Н О В И В :
Обвинувачений ОСОБА_4 самовільно залишав військову частину без поважних причин тривалістю понад десять діб, але не більше місяця, в умовах особливого періоду, за наступних обставин.
02 березня 2015 року ОСОБА_4 був призваний до лав Збройних Сил України ІНФОРМАЦІЯ_2 . Наказом командира військової частини НОМЕР_1 , що дислокується в АДРЕСА_2 , № 114 від 26 квітня 2015 року ОСОБА_4 зарахований до списків особового складу зазначеної частини, поставлений на всі види забезпечення. Наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 355 від 18 грудня 2015 року ОСОБА_4 призначений на посаду механіка водія 2-го розрахунку 2-го протитанкового артилерійського взводу 16-ої протитанкової артилерійської батареї протитанкового артилерійського дивізіону зазначеної військової частини.
З моменту видання виконуючим обов`язки Президента України Головою Верховної Ради України ОСОБА_5 . Указу «Про часткову мобілізацію» № 303/2014 від 17 березня 2014 року на території України почав діяти особливий період, який триває до теперішнього часу, про що обвинуваченому ОСОБА_4 достеменно було відомо.
20 грудня 2015 року о 03 год. 00 хв. ОСОБА_4 , не маючи будь-яких поважних причин для звільнення від обов`язків військової служби, діючи умисно, з метою тимчасово ухилитися від виконання обов`язків військової служби, самовільно залишив місце служби табірний збір військової частини НОМЕР_1 у місці дислокації протитанкового артилерійського дивізіону та перебував за фактичним місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де проводив час на власний розсуд до 11 год. 30 хв. 10 лютого 2016 року.
Крім того, 23 лютого 2016 року о 08 год. 30 хв. ОСОБА_4 , діючи повторно, не маючи будь-яких поважних причин для звільнення від обов`язків військової служби, діючи умисно, з метою тимчасово ухилитися від виконання обов`язків військової служби, самовільно залишив місце служби табірний збір військової частини НОМЕР_1 у місці дислокації протитанкового артилерійського дивізіону та перебував за фактичним місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де проводив час на власний розсуд до 15 год. 00 хв. 06 травня 2016 року.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 в інкримінованому йому самовільному залишенні військової частини винним себе визнав повністю та дав показання про те, що дійсно двічі самовільно залишив військову частину, де проходив службу, у зв`язку із сімейними проблемами. У вчиненому щиро кається.
За згодою учасників судового розгляду, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України судом було визнано недоцільним дослідження доказів, зібраних в ході досудового розслідування стосовно фактичних обставин справи, оскільки обвинувачений та прокурор правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також фактичні обставини справи ніким не оспорюються.

Роз`яснивши учасникам судового розгляду наслідки щодо позбавлення їх права оскаржити в апеляційному порядку обставини, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, суд обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого та дослідженням таких матеріалів кримінального провадження, що характеризують його особу.

Аналізуючи досліджені у справі докази та оцінюючи їх у сукупності, суд знаходить доведеною винність обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину і вважає, що дії ОСОБА_4 вірно кваліфіковано як самовільне залишення військовослужбовцем військової частини, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, за ч. 4 ст. 407 КК України (в редакції Закону від 12 лютого 2015 року.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує, що він вчинив тяжкий злочин, його особу, а саме те, що він є раніше не судимим, характеризується посередньо, як обставину, що обтяжує покарання, вчинення злочину повторно та щире каяття і з`явлення з зізнанням обвинуваченого як обставини, що його пом`якшують.
З врахуванням викладених обставин, суд вважає можливим виправлення ОСОБА_4 без відбування призначеного покарання та, відповідно, можливим, на підставі ст. 75 КК України, звільнення його від відбування покарання з випробуванням, з покладенням обов`язків, передбачених п. 2, 3 ч. 1 ст. 76 КК України.
Оскільки на час винесення вироку підстави, які були враховані при обранні ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, не відпали, а підстав для зміни запобіжного заходу судом не встановлено, суд вважає за необхідне обраний запобіжний захід відносно останнього у вигляді особистого зобов`язання до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Цивільний позов у справі не заявлено, речових доказів, судових витрат немає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України,
З А С У Д И В :
ОСОБА_4 визнати винним у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на три роки.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання звільнити з випробуванням строком на один рік.

На підставі п. 2, 3 ч. 1 ст. 76 КК України, зобов`язати ОСОБА_4 в період іспитового строку не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої системи, повідомляти вказані органи про зміну місця проживання.
Застосований до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання залишити без змін до набрання вироком суду законної сили.
На вирок може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Миколаївської області через Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий: