Справа № 610/3398/16-к
Провадження № 1-кп/610/249/2016
УХВАЛА
30.11.2016 Балаклійський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

представника потерпілого адвоката ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисника обвинувачених адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Балаклія справу за обвинувальним актом по кримінальному провадженню № 0000995, який надійшов з Лозівської місцевої прокуратури Харківської області, по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Балаклія Харківської області, громадянина України, який зареєстрований та проживає: АДРЕСА_1 , запобіжний захід якому не застосовано,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 296, ч. 1 ст. 122 КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Балаклія Харківської області, громадянина України, який зареєстрований та проживає: АДРЕСА_2 , запобіжний захід якому не застосовано,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,

ВСТАНОВИВ:
В провадження Балаклійського районного суду Харківської області надійшов обвинувальний акт по кримінальному провадженню № 0000995 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 296, ч. 1 ст. 122 КК України, ОСОБА_7 у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.

В судовому засіданні прокурор, потерпілий ОСОБА_4 та його представник адвокат ОСОБА_5 вважали за можливе призначити кримінальне провадження до судового розгляду, клопотань не заявили.

Обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та їх захисник адвокат ОСОБА_8 заявили клопотання, про повернення обвинувального акту прокурору з підстав невідповідності його ст. 291 КПК України.

В обґрунтування клопотання зазначили, що ухвалою Балаклійського районного суду Харківської області від 30.03.2015, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 19.05.2015, обвинувальний акт по даному кримінальному провадженню вже повертався прокурору у зв`язку з його невідповідністю вимогам ст. 291 КПК України. Так, було встановлено, що формулювання обвинувачення, яке містив обвинувальний акт, викладено в частині обставин діяння ОСОБА_6 на перехресті вулиць Куйбишева та Леніна міста Балаклія нечітко та неоднозначно. Зокрема, із формулювання обвинувачення не вбачається, які ж саме тілесні ушкодження та якої ступені тяжкості спричинив обвинувачений потерпілому, неконкретизовані і пошкодження автомобіля, розмір заподіяної шкоди. Вказані недоліки обвинувального акта також були зазначені в ухвалі апеляційного суду Харківської області від 26.02.2015, якою дане кримінальне провадження направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. Не усунувши в повній мірі зазначені недоліки, прокурор знову звернувся з новим обвинувальним актом до суду, чим порушив право обвинувачених на захист. Крім того вказали, що реєстр матеріалів досудового розслідування не містить даних про процесуальні рішення, прийняті судом першої та апеляційної інстанції до повернення обвинувального акта прокурору, а також відсутні дані про продовження процесуальних строків слідства.

Суд вислухавши сторони судового провадження, перевіривши обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування на відповідність вимогам КПК України, приходить до наступного.

З обвинувального акта вбачається, що ОСОБА_6 обвинувачується, зокрема у тому, що він 01.05.2013 близько 20.30 год., знаходячись в м. Балаклія Харківської області, в громадському місці на вул. 1 Травня біля дитячого навчального закладу № 1, який розташований за адресою: Харківська область, м. Балаклія, вул. 1 Травня, 3, діючи з хуліганських спонукань, умисно та протиправно, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що виразилося в прагненні показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки у суспільстві, а також протиставити себе іншим громадянам, діючи з особливою зухвалістю, супроводжувану заподіянням тілесних ушкоджень, завдав потерпілому ОСОБА_4 один удар головою в обличчя, спричинивши останньому фізичний біль, а також пошкодив автомобіль ВАЗ 21213, д.н. НОМЕР_1 , яким користується ОСОБА_4 , шляхом нанесення по ньому ударів ногою, завдавши останньому матеріальної шкоди на суму 1926,40 грн.

Як встановлено судом, обвинувальний акт по даному кримінальному провадженню вже повертався прокурору (ухвала Балаклійського районного суду Харківської області від 30.03.2015, залишена без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 19.05.2015). Підставою для повернення була нечіткість та неоднозначність формулювання обвинувачення, яке містив обвинувальний акт в частині обставин діяння обвинуваченого ОСОБА_6 на перехресті вулиць Куйбишева та Леніна міста Балаклія. Зокрема зазначалося, що з формулювання обвинувачення не вбачається, які ж саме тілесні ушкодження та якої ступені тяжкості спричинив обвинувачений потерпілому, неконкретизовані і пошкодження автомобіля, розмір заподіяної шкоди.

З обвинувального акта від 28.09.2016 по кримінальному провадженню № 0000995 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 296, ч. 1 ст. 122 КК України, ОСОБА_7 у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, встановлено, що вищезазначені недоліки обвинувального акта в повній мірі усунені не були.

Так, при формулюванні обвинувачення, яке містить обвинувальний акт в частині обставин діяння обвинуваченого ОСОБА_6 на вул. 1 Травня біля дитячого навчального закладу № 1, який розташований за адресою: Харківська область, м. Балаклія, вул. 1 Травня, 3, знову не зазначені які ж саме тілесні ушкодження та якої ступені тяжкості спричинив обвинувачений потерпілому, а вказано лише, що обвинувачений спричинив потерпілому фізичний біль. Разом з тим, слідчим зазначено, що обвинувачений діяв з особливою зухвалістю, яка супроводжувалась заподіянням тілесних ушкоджень. Таким чином в обвинувальному акті повинно бути конкретизовано які ж саме тілесні ушкодження та якої ступені тяжкості спричинив обвинувачений потерпілому. Також неконкретизовані і пошкодження автомобіля потерпілого ВАЗ 21213, д.н. НОМЕР_1 , а зазначено лише загальний розмір матеріальної шкоди, спричиненої його пошкодженням.

Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що органом досудового розслідування в повній мірі не були виконані вимоги ухвали Балаклійського районного суду Харківської області від 30.03.2015 та ухвал апеляційного суду Харківської області від 26.02.2015 і 19.05.2015, а новий обвинувальний акт від 28.09.2016 також не відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

Відповідно до вимог кримінального процесуального закону, зокрема ст.ст. 277, 291 КПК України, обвинувачення має бути логічним і конкретним, виходячи з об`єктивно встановлених обставин кримінального правопорушення. При цьому, фактичні обставини справи, формулювання обвинувачення та правова кваліфікація кримінального правопорушення не повинні суперечити одне одному.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Статтею 91 КПК України передбачено, що у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість кожного з обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням та інші обставини, що мають значення для кримінального провадження.

Частиною 3 статті 42 КПК України встановлено, що підозрюваний, обвинувачений має право знати, у вчиненні якого кримінального правопорушення його підозрюють, обвинувачують.
Згідно положення п. а) ч. 3 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, ратифікованої Верховною Радою України 17 липня 1997 р., кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має право бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього.
Обвинувачення повинно бути конкретним, обвинувачена особа реалізує своє право на захист від пред`явленого їй конкретного обвинувачення (відомості про час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення). При цьому можливість зміни обвинувачення прокурором під час судового розгляду справи, коли суд звертає увагу на неконкретність обвинувачення на підготовчому судовому засіданні, а прокурор має можливість у стислі терміни усунути вказані порушення, фактично призводить до порушення як права обвинуваченого на захист, так і до порушення розумних строківсудового розгляду кримінального провадження та в кінцевому результаті призводить по порушень вимог ч. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Таким чином, нечіткість та неоднозначність обвинувачення порушує права обвинуваченого на захист вже з моменту надання йому копії обвинувального акта, т.я. захищатися від неконкретного обвинувачення неможливо.

Крім того, згідно ст. 219 КПК України досудове розслідування повинно бути закінчено протягом стоків, передбачених даною статтею КПК України.

Частиною 2 статті 283 КПК України встановлено, що однією з форм закінчення досудового розслідування є звернення до суду з обвинувальним актом.

Відповідно до ст. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як вбачається з реєстру матеріалів досудового розслідування, доданого до обвинувального акта, останній раз слідчий звертався з клопотанням про продовження строків досудового розслідування ще 18.10.2013. Наслідки розгляду зазначеного клопотання в реєстрі матеріалів досудового розслідування не відображені. Після повернення обвинувального акта по даному кримінальному провадженню прокурору, відповідно до ухвали Балаклійського районного суду Харківської області від 30.03.2015, з новим обвинувальним актом прокурор звернувся до суду лише 06.10.2016. Сам обвинувальний акт було складено та затверджено прокурором 28.09.2016, тобто майже через 16 місяців після повернення обвинувального акта. Даних щодо продовження строків досудового розслідування протягом зазначеного періоду, реєстр матеріалів досудового розслідування не містить та суду таких даних надано не було.

Чинний КПК України не містить положень щодо автоматичного продовження чи поновлення строків досудового розслідування після повернення обвинувального акта прокурора.

Крім того, як вбачається з реєстру матеріалів досудового розслідування, після повернення обвинувального акта по даному кримінальному провадженню прокурору, відповідно до ухвали Балаклійського районного суду Харківської області від 30.03.2015, слідчим приймались процесуальні рішення, тобто фактично проводилось досудове розслідування.

За таких обставин суд приходить до висновку, що обвинувальний акт від 28.09.2016 по даному кримінальному провадженню складений та затверджений після спливу строків досудового розслідування.

Вказані факти є підставою для повернення обвинувального акта прокурору, як такого, що не відповідає вимогам КПК України, в порядку п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 42, 91, 110, 291, 314-316, 371, 372 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Обвинувальний акт по кримінальному провадженню № 0000995 по обвинуваченню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 296, ч. 1 ст. 122 КК України, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України повернути прокурору.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області через Балаклійський районний суд Харківської області протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя