Дата документу Справа № 334/1359/16-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
ЄУ № 334/1359/16-к Головуючий в 1 інстанції
Провадж. № 11-кп/778/935/16 ОСОБА_1
Категорія ч.1 ст. 185 Доповідач в 2 інстанції
КК України ОСОБА_2

УХВАЛА
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5
розглянула 31 травня 2016 року у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 11 квітня 2016 року, якою у зв`язку із примиренням потерпілого з обвинуваченим закрито кримінальне провадження у відношенні
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя м. Запоріжжя, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України.
Учасники судового провадження:
Встановлені ухвалою Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 11 квітня 2016 року обставини:
16 лютого 2016 року, близько 18 години, ОСОБА_6 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, знаходячись в квартирі АДРЕСА_2 , шляхом вільного доступу, таємно викрав мобільний телефон Samsung Galaxy Grand Prime, вартістю 5147,80 гривень, спричинивши потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на вказану суму.
Дії ОСОБА_6 судом кваліфіковані за ч.1 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна.
Ухвалою Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 11 квітня 2016 року районний суд закрив кримінальне провадження, звільнивши від кримінальної відповідальності ОСОБА_6 у зв`язку з примиренням потерпілого з обвинуваченим на підставі ст. 46 КК України.
В апеляційній скарзі прокурор посилається на необхідність скасування ухвали у зв`язку з неправильним застосуванням закону про кримінальну відповідальність з огляду на звільнення ОСОБА_6 , який вчинив умисний злочин середньої тяжкості від кримінальної відповідальності на підставі ч.1 ст. 46 КК України, в той час як кримінальне провадження підлягає закриттю на підставі п.7 ч.1 ст. 284 КПК України за наявності відповідної заяви потерпілого. Просить ухвалу скасувати, постановити нову ухвалу, якою закрити кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 на підставі п.7 ч.1 ст. 284 КПК України у зв`язку із відмовою потерпілого від обвинувачення у кримінальному провадженні.
Апеляційний розгляд, відповідно до ч. 4 ст. 405 КПК України, відбувався за відсутності ОСОБА_6 та потерпілого ОСОБА_8 , за наявності відомостей про їх належне повідомлення про день, час та місце судового розгляду та у зв`язку із тим, що в апеляції не ставиться питання про погіршення правового становища ОСОБА_6 (ч.4 ст. 401 КПК України).
Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав вимоги апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Доводи прокурора щодо неправильного застосування судом першої інстанції вимог закону про кримінальну відповідальність та наявності іншої підстави для закриття даного кримінального провадження є обґрунтованими.
Так, районний суд, звільняючи обвинуваченого від кримінальної відповідальності та закриваючи кримінальне провадження з підстав, передбачених ст. 46 КК України послався на клопотання потерпілого ОСОБА_8 щодо його примирення з обвинуваченим.
Натомість, наявність зазначеного клопотання від потерпілого ОСОБА_8 спростовується матеріалами кримінального провадження та технічним записом судового засідання.
Крім того, за положеннями ст. 46 КК України від кримінальної відповідальності звільняється особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.
Однак, кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 185 КК України, у вчинення якого обвинувачується ОСОБА_6 , згідно ст. 12 КК України, відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, при цьому з умисною формою вини.
Таким чином, приймаючи оскаржуване рішення місцевий суд застосував закон, який не підлягає застосуванню та одночасно, з огляду на нижче наведене, не застосував закон, який підлягає застосуванню, тобто має місце неправильне застосування закону про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК України).
Так, з фіксації судового засідання вбачається, що потерпілий та обвинувачений зазначали про наявність між ними певних трудових відносин, а саме потерпілий ОСОБА_8 стверджував, що ОСОБА_6 був найманим ним працівником та здійснював будівельні роботи в певному приміщенні, звідки і був обвинуваченим викрадений мобільний телефон, приналежний потерпілому, чим завдав матеріальну шкоду виключно власності потерпілого, що знайшло підтвердження і в визнавальних показах обвинуваченого.
Отже, зазначене кримінальне провадження підпадає під критерії, визначені п. 3 ч.1 ст. 477 КПК України та є кримінальним провадженням у формі приватного обвинувачення.
В матеріалах провадження наявна заява потерпілого ОСОБА_8 про відшкодування йому обвинуваченим шкоди і з вимогою закрити кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 у зв`язку із відмовою від підтримання ним обвинувачення стосовно ОСОБА_6 (а.п.17), яка була підтримана ОСОБА_8 і під час судового розгляду.
За положеннями п. 7 ч.1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається у разі, якщо, потерпілий відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Наведені порушення, допущені місцевим судом, згідно п.4 ч.1 ст. 409 КПК України, є підставою для скасування оскаржуваної ухвали та, відповідно до положень п. 4 ч.1 ст. 407 КПК України, ухвалення нової ухвали, якою за положеннями ст. 417 КПК України та наявності підстави, визначеної п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України, слід закрити кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 , що передбачає задоволення апеляції прокурора.
Керуючись ст.ст. 405, 407, 417, 419 КПК України, колегія суддів
у х в а л и л а :
апеляційну скаргу прокурора задовольнити.
Ухвалу Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 01 квітня 2016 року, якою кримінальне провадження у відношенні ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, закрито зі звільненням ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілим, скасувати.
Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення, може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня оголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4