Провадження № 11-кп/792/606/16
Справа № 686/8702/14-к Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ухвала Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29.08.2016 Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Хмельницької області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

оператора ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Хмельницькому кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду від 14 липня 2016 року,

в с т а н о в и л а:
Цією ухвалою клопотання ОСОБА_8 , засудженого вироком Хмельницького міськрайонного суду від 29.08.2014 за ч.1 ст.115 КК України на сім років позбавлення волі, про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2014 році» залишено без задоволення.

Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що згідно з п. «є» ст.8 Закону України «Про амністію у 2014 році» амністія не застосовується до осіб, яких засуджено за умисне вбивство (ст.115 КК України 2001 року).

За змістом апеляційної скарги, засуджений просить ухвалу суду першої інстанції змінити, звільнивши його від відбування покарання у виді позбавлення волі на підставі пунктів г) та є) ст.1 Закону України «Про амністію у 2014 році» та зарахувавши, на підставі ч.5 ст.72 КК України, період перебування його в СІЗО №29 з 02.06.2016 по день розгляду апеляційної скарги у строк відбування покарання з розрахунку 1 день перебування в СІЗО за 2 дні позбавлення волі.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що він має ряд захворювань, які дають підстави для звільнення від відбування покарання, та на те, що у нього є матір-пенсіонерка, 1938 року народження.

Зазначає, що Райковецька ВК №78, де він відбуває покарання, та слідчий ізолятор № 29 не дають йому довідок про критичний стан його здоров`я, а також, що РВК №78 направила його на ЛКК в МОБ Шепетівської виправної колонії №98 для встановлення групи інвалідності та звільнення від відбування покарання у зв`язку з хворобою.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення засудженого на підтримку апеляційної скарги з посиланням на зазначені у ній доводи, думку прокурора про законність та обґрунтованість ухвали суду, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів уважає, що вона задоволенню не підлягає з таких підстав.

Як видно з матеріалів провадження, вироком Хмельницького міськрайонного суду від 29.08.2014 ОСОБА_8 засуджено за ч.1 ст.115 КК України, тобто за умисне вбивство, на сім років позбавлення волі.

Відповідно до імперативних приписів ст.8 Закону України «Про амністію у 2014 році» амністія не застосовується до осіб, зазначених у статті 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні», а також до осіб: (...) яких засуджено за умисне вбивство (стаття 115 КК України 2001 р.) (пункт „є ст.8).

Заборона застосування амністії до осіб, засуджених за умисне вбивство, встановлена і частиною другою статті 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні».

Статтею 1 Закону України «Про амністію у 2014 році», зокрема й з підстав, визначених пунктами „г та „є, на які посилається апелянт, передбачено можливість звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, лише осіб, засуджених за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими, та за злочини, вчиненні з необережності, які не є особливо тяжкими.

Тому вимоги апелянта про застосування до нього амністії з підстав, передбачених пунктом „г (наявність відповідних захворювань) та пунктом „є (наявність одного чи обох батьків, які досягли 70-річного віку тощо) статті 1 Закону України «Про амністію у 2014 році», є безпідставними, такими, що не ґрунтуються на законі. До того ж порядок звільнення від покарання за хворобою встановлений статтею 84 КК України.

Оскільки засуджений ОСОБА_8 перебував у СІЗО №29 не на умовах попереднього ув`язнення, а у зв`язку з розглядом його клопотання про застосування до нього амністії, поданого уже під час відбування покарання, то підстав для зарахування цього періоду у строк відбування покарання виходячи з положень ч.5 ст.72 КК України немає.

Отже колегія суддів уважає доводи засудженого необґрунтованими і підстав для скасування ухвали суду першої інстанції з постановленням нової ухвали про звільнення його від подальшого відбування покарання на підставі Закону України «Про амністію у 2014 році» в межах апеляційної скарги не убачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 407 КПК України, колегія суддів
п о с т а н о в и л а:
Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду від 14 липня 2016 року про залишення без задоволення клопотання засудженого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2014 році», залишити без зміни, а його апеляційну скаргу - без задоволення.

Судді /підписи/

Згідно з оригіналом:

Суддя Апеляційного суду
Хмельницької області ОСОБА_2