Справа №577/216/16-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/400/16 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Умисне вбивство
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 квітня 2016 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5

розглянувши матеріали кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0002321 від 19 листопада 2015 року, за апеляційною скаргою першого заступника прокурора Сумської області ОСОБА_6 на ухвалу Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 08 лютого 2016 року щодо застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_7

з участю прокурора - ОСОБА_8

захисника - ОСОБА_9

ВСТАНОВИЛА:
До Апеляційного суду Сумської області надійшла апеляційна скарга першого заступника прокурора Сумської області ОСОБА_6 , в якій прокурор просить змінити ухвалу суду першої інстанції у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Виключити з резолютивної частини ухвали вказівку суду першої інстанції щодо поміщення ОСОБА_7 до Державного закладу «Українська психіатрична лікарня з суворим наглядом МОЗ України» (м. Дніпропетровськ, вул. Чичеріна, 101-а). В іншій частині ухвалу залишити без зміни.

Як вбачається з ухвали суду першої інстанції, ОСОБА_7 , 19 листопада 2015 року близько 7 години, знаходячись за місцем свого проживання у будинку АДРЕСА_1 , разом із чоловіком ОСОБА_10 , особою похилого віку, та, будучи неосудною і страждаючи психічними розладами у вигляді маячних ідей по відношенню до чоловіка, на грунті особистих неприязних відносин, з метою позбавлення життя останнього, взяла в руку сокиру і зайшла до кімнати будинку, де на дивані відпочивав ОСОБА_10 . Діючи умисно, з метою вбивства, ОСОБА_7 наблизилась до ОСОБА_10 та нанесла йому не менше шести ударів обухом сокири по волосистій частині голові, спричинивши йому тілесні ушкодження, які є несумісними з життям людини та які привели до настання смерті останнього у короткий термін після їх заподіяння.

Ухвалою районного суду від 08 лютого 2016 року, встановлено, що ОСОБА_7 в стані неосудності вчинила суспільно-небезпечне діяння, передбачене ч.1 ст.115 КК України. Застосовано до ОСОБА_7 примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом - до Державного закладу «Українська психіатрична лікарня з суворим наглядом МОЗ України» (м. Дніпропетровськ, вул. Чичеріна, 101-а).

Вимоги поданої апеляційної скарги перший заступник прокурора Сумської області ОСОБА_6 мотивує тим, що судом у резолютивній частині ухвали зазначено, що до ОСОБА_7 необхідно застосувати примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричної лікарні із суворим наглядом і конкретизовано назву такого закладу - Державний заклад «Українська психіатрична лікарня з суворим наглядом МОЗ України» (м. Дніпропетровськ, вул. Чичеріна, 101-а), в той час як згідно діючого законодавства, а саме ст. 94 КК України, ст.ст. 503-514 КПК України та п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 03.06.2005р. «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», суд в ухвалі не може наводити назву конкретного психіатричного закладу, до якого має бути госпіталізована особа.

Інші учасники процесу апеляційні скарги не подавали.

Заслухавши доповідь головуючого судді про обставини справи та зміст апеляційної скарги, прокурора на підтримку поданої апеляційної скарги, захисника ОСОБА_9 , яка не заперечувала щодо її задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга першого заступника прокурора Сумської області ОСОБА_6 підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Згідно ч. 1 ст. 94 КК України, залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру: 1) надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку; 2) госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом; 3) госпіталізація до психіатричного закладу з посиленим наглядом; 4) госпіталізація до психіатричного закладу із суворим наглядом.

Відповідно до ч. 5 ст. 94 КК України, госпіталізація до психіатричного закладу із суворим наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який вчинив суспільно небезпечне діяння, пов`язане з посяганням на життя інших осіб, а також щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння становить особливу небезпеку для суспільства і потребує тримання у психіатричному закладі та лікування в умовах суворого нагляду.

Згідно ч.1 ст. 513 КПК України, під час постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру суд з`ясовує такі питання: 1) чи мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення; 2) чи вчинено це суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення особою; 3) чи вчинила ця особа суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення у стані неосудності; 4) чи не захворіла ця особа після вчинення кримінального правопорушення на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання; 5) чи слід застосовувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру і якщо слід, то які.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що ОСОБА_7 в стані неосудності вчинила суспільно-небезпечне діяння, передбачене ч.1 ст. 115 КК України та про застосування до неї примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом, що в поданій апеляційній скарзі не оспорюється.

Разом з тим, колегія суддів вважає такими, що заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги прокурора про те, що згідно діючого законодавства, при застосуванні примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричної лікарні, не можна наводити назву конкретного психіатричного закладу, до якого має бути госпіталізована особа.

Відповідно до ч.2 ст.513 КПК України, визнавши доведеним, що ця особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Зі змісту п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 03.06.2005р. «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» випливає, що суд, з урахуванням висновків експертів-психіатрів щодо виду примусових заходів медичного характеру, які можуть бути призначені психічно хворій особі у разі визнання її неосудною, і характеру вчиненого цією особою суспільно небезпечного діяння, має ухвалити рішення про вибраний ним вид примусових заходів медичного характеру (тип психіатричного закладу, який його здійснюватиме). При цьому в ухвалі (постанові) суду не треба наводити назву конкретного психіатричного закладу до якого має бути госпіталізована неосудна особа. Копії ухвал (постанов) суду про застосування примусових заходів медичного характеру після набрання законної сили надсилаються, у разі примусової госпіталізації неосудної особи до психіатричного закладу з посиленим чи суворим наглядом або тримання її під вартою, до органу внутрішніх справ, на який покладається виконання рішення суду про госпіталізацію.

Однак, суд першої інстанції, застосувавши до ОСОБА_7 примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом, зазначив назву конкретного психіатричного закладу - Державного закладу «Українська психіатрична лікарня з суворим наглядом МОЗ України» (м. Дніпропетровськ, вул. Чичеріна, 101-а), до якого має бути госпіталізована ОСОБА_7 , чим допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, що, відповідно до п. 4 ч.1 ст.409 КПК України, є підставою для зміни судового рішення.

Приймаючи до уваги зазначені обставини, колегія суддів прийшла до висновку про те, що є обґрунтовані підстави для задоволення апеляційної скарги першого заступника прокурора Сумської області ОСОБА_6 та зміни оскаржуваної ухвали у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, з виключенням з резолютивної частини ухвали назви психіатричного закладу, до якого має бути госпіталізована ОСОБА_7 , а саме: до Державного закладу «Українська психіатрична лікарня з суворим наглядом МОЗ України» (м. Дніпропетровськ, вул. Чичеріна, 101-а).

На підставі викладеного, керуючись ст.94 КК України, ст. ст.404, 405, 407, 409, 413, 419,513 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА :
Апеляційну скаргу першого заступника прокурора Сумської області ОСОБА_6 - задовольнити.

Ухвалу Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 08 лютого 2016 року щодо застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_7 змінити у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

Виключити з резолютивної частини ухвали Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 08 лютого 2016 року назву психіатричного закладу, до якого має бути госпіталізована ОСОБА_7 , а саме: до Державного закладу «Українська психіатрична лікарня з суворим наглядом МОЗ України» ( м. Дніпропетровськ, вул. Чичеріна, 101-а).

В інший частині ухвалу суду залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

.