В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 вересня 2016 року м. Рівне
Рівненський міський суд Рівненської області
в особі головуючої судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Рівне кримінальне провадження по обвинуваченню:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Рівне, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ;
за ч. 3 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України, -
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_4 , 12 червня 2016 року, близько 08 год. 15 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою викрадення чужого майна, перебуваючи в приміщенні гаража, що знаходиться по АДРЕСА_2 , який належить потерпілій ОСОБА_6 , скориставшись відсутністю спостереження за ним, намагався таємно викрасти майно потерпілої, а саме: гідрокостюм марки «Marlin» вартістю 3960,13 грн., гідрокостюм марки «Tribord» вартістю 663,33 грн., гідрокостюм марки «Hammerhead», вартістю 300 грн., одну пару гідро рукавиць марки «Mares» вартістю 400,96 грн., одну пару гідро чобіт марки «Cressi» вартістю 530, 13 грн., підводну рушницю «Cressi-sub» 2198,67 грн., компресор «Pover», вартістю 1476,45 грн., безпровідну камеру заднього виду «Реак РКС0КВ», вартістю 765,64 грн., окуляри для плавання марки «Arena Venture», вартістю 241,50 грн., окуляри для плавання марки «Feshy», вартістю 75 грн., ніж марки «Mil-Tec» з чохлом вартістю 343 грн., usb-кабель вартістю 17,10 грн., на загальну суму 10971,91 грн.
Маючи намір покинути приміщення гаражу з викраденим майном, однак з причин, що не залежали від волі ОСОБА_4 , не вчинив усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, оскільки був помічений та затриманий ОСОБА_7 на місці вчинення злочину.
ОСОБА_4 в судовому засіданні винним себе у інкримінованому йому злочині визнав повністю і дав покази, які повністю відповідають обставинам справи. У вчиненому щиpо pозкаявся.
Потерпіла ОСОБА_6 подала до суду заяву в якій просить судовий розгляд проводити без її участі, вказала що ні матеріальних, ні моральних претензій до обвинуваченого немає.
Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому органом досудового слідства кримінальних правопорушень при обставинах, викладених у обвинувальному акті та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.
Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.
Дії ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ч. 3 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України, що виразились у незакінченому замаху на таємне викрадення чужого майна, вчиненому повторно.
Призначаючи вид та міру покарання обвинуваченому, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, обставини та наслідки його вчинення, особу обвинуваченого, дані що його характеризують.
Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив умисний злочин, який відповідно до ст.12 КК України, є злочином середньої тяжкості.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття, сприяння розкриттю злочину, повне визнання своєї вини.
Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_4 є вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.
Що стосується особи обвинуваченого, суд враховує, що ОСОБА_4 має постійне місце проживання, де характеризується негативно, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, раніше неодноразово судимий за корисливі злочини.
Вpаховуючи тяжкiсть вчиненого злочину, його наслiдки, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують покаpання, суд приходить до висновку про призначення покарання в межах санкції статті, за якою кваліфіковано його дії та можливiсть випpавлення ОСОБА_4 без ізоляції від суспільства та обрання покарання у вигляді обмеження волі.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, суд,-
З А С У Д И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, призначивши покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки та 1 (один) місяць.
Відповідно до ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_4 строк перебування під вартою з розрахунку один день попереднього ув`язнення за чотири дні обмеження волі, а саме з моменту затримання з 22 червня 2014 року по 21 вересня 2014 року та з 12 червня 2016 року по 21 вересня 2016 року, що в перерахунку становить 776 днів обмеження волі.
Повернути заставодавцю ОСОБА_8 24 360 (двадцять чотири тисячі триста шістдесят) гривень 00 копійок застави, внесеної 18 вересня 2014 року на депозитний рахунок ТУ ДСА у Рівненській області, ГУ ДКУ у Рівненській області, розрахунковий рахунок 0032, МФО 833017, .
Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта в сумі 1 540 грн. 30 коп..
На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1