АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

представника власника майна ОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу представника власника майна - адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 07.07.2016 року,-

В с т а н о в и л а:
Цією ухвалою задоволено клопотання детектива Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_7 , погоджене прокурором четвертого відділу Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 , про накладення арешту на майно та накладено арешт на майно, а саме: квартиру за адресою АДРЕСА_1 , якою на праві приватної спільної сумісної власності в частці володіють ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які являються матір`ю та тещею підозрюваного ОСОБА_10 .

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, представник власника майна, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м.Києва від 07.07.2016 року.

В своїй апеляційній скарзі посилається на те, що ОСОБА_9 не є підозрюваною у відкритому кримінальному провадженні № 0000035, а також не є тещею ОСОБА_11 , оскільки шлюб між ним та ОСОБА_12 розірвано в 2012 році. Вказане майно, а саме квартира АДРЕСА_2 , придбана ОСОБА_8 та ОСОБА_9 за власні кошти та є їхньою спільною власністю, тобто у слідчого судді, на думку апелянта, були відсутні будь-які підстави для задоволення клопотання та накладення арешту на майно.

Крім того, враховуючи те, що розгляд клопотання проводився без повідомлення власника майна, копія оскаржуваної ухвали отримана лише 03.08.2016 року, то строк на апеляційне оскарження, як вказує апелянт не пропущено.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, представника власника майна, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що строк апеляційного оскарження ухвали слідчого судді апелянтом не було пропущено, а його апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 395 КПК України ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення. Згідно ч. 3 зазначеної статті, якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Враховуючи, що ухвалу від 07.07.2016 року було постановлено без виклику власника майна, колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження має бути поновлений, оскільки він був пропущений з поважних причин.
Що стосується безпосередньо поданої апеляційної скарги, то колегія суддів звертає увагу на наступні обставини.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, Національним антикорупційним бюро України проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000035 від 09.02.2016 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

06.07.2016 року детектив Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_7 , за погодженням із прокурором четвертого відділу Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 , звернувся до слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на майно, а саме: квартиру за адресою АДРЕСА_1 , якою на праві приватної спільної сумісної власності в частці володіють ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які являються матір`ю та тещею підозрюваного ОСОБА_10 , з посиланням на те, що вказане нерухоме майно, яке перебуває у безпосередній власності матері підозрюваного та його тещі, підлягає арешту у зв`язку з тим, що санкція статті, за якою підозрюється ОСОБА_10 (ч. 3 ст. 368 КК України) передбачає конфіскацію майна.

07.07.2016 року ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва клопотання детектива задоволено та накладено арешт на вказане нерухоме майно.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Задовольняючи вказане клопотання детектива, внесене в рамках кримінального провадження №0000035 від 09.02.2016, про накладення арешту на майно, слідчий суддя, як вбачається з журналу судового засідання, заслухав пояснення детектива, та дослідивши матеріали, додані до клопотання, прийшов до висновку про необхідність накладення арешту на вказане нерухоме майно.

Під час розгляду клопотання органу досудового розслідування слідчий суддя вірно встановив, що є достатні підстави вважати, що майно, на яке детектив просить накласти арешт, відповідає вимогам ст. 170 КПК України, та може бути використано з метою забезпечення можливої конфіскації майна.

З огляду на наведене та враховуючи, що в засіданні суду першої інстанції ретельно перевірено майно і його відношення до матеріалів кримінального провадження, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання детектива та накладення арешту на майно.

Зокрема, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власників майна з метою запобігання зникнення майна, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя, в свою чергу, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст.ст. 132, 170-173 КПК України, наклав арешт на нерухоме майно.

Будь-яких негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, які можуть суттєво позначитись на інтересах інших осіб, колегією суддів не встановлено.

Зважаючи на викладене в сукупності з обставинами провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя, накладаючи арешт діяв у спосіб та у межах діючого законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності, а тому доводи апелянта стосовно незаконності ухвали слідчого судді слід визнати непереконливими.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.

Керуючись ст.ст. 170, 173, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

П о с т а н о в и л а:
Ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 07 липня 2016 року, якою задоволено клопотання детектива Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_7 , погоджене прокурором четвертого відділу Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 , про накладення арешту на майно та накладено арешт на майно, а саме: квартиру за адресою АДРЕСА_1 , якою на праві приватної спільної сумісної власності в частці володіють ОСОБА_8 та ОСОБА_13 , які являються матір`ю та тещею підозрюваного ОСОБА_10 залишити без змін, а апеляційну скаргу представника власника майна - адвоката ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала Апеляційного суду м. Києва оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________ _________________ _______________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/796/2914/2016 Категорія ст. 170 КПК України
Слідчий суддя суду 1-ї інстанції: ОСОБА_14

Доповідач: ОСОБА_1