Справа №760/6154/16-к
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 квітня 2016 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2

за участю: прокурорів Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5

підозрюваного ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Києві клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного

ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, раніше не судимого, який працює на посаді судді Малиновського районного суду м. Одеси, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у кримінальному провадженні 00000054 від 26.02.2016р. за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 368, ст.348 КК України,

В С Т А Н О В И В:
До Солом`янського районного суду м. Києва надійшло клопотання заступника керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_3 про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Клопотання обґрунтовує тим, що в Національному антикорупційному бюро України перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №00000054 від 26.02.2016р. за підозрою у вчиненні ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 368, ст.348 КК України.
Заявляючи клопотання прокурор вказує, що ОСОБА_6 , перебуваючи на посаді судді Малиновського районного суду м. Одеси, умисно вчинив корупційний злочин одержання службовою особою, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди у особливо великому розмірі, за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданої влади.

Як зазначено у клопотанні, кримінальне провадження було порушено за заявою громадянки ОСОБА_7 від 26.02.2016р., яка повідомила правоохоронні органи про те, що представляючи інтереси громадянина ОСОБА_8 у його відносинах з боржником ОСОБА_9 , звернулась до громадянина ОСОБА_10 за наданням кваліфікованої правової допомоги під час підготовки цивільного позову для подачі його в суд.

Як зазначила ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ознайомившись із наданими документами вказав, що зможе допомогти написати позов та позитивно вирішити цю справу в суді, при цьому, діючи умисно та з корисливих мотивів, маючи на меті незаконне особисте збагачення, висунув ОСОБА_7 вимогу про передачу йому та суддям Малиновського районного суду м. Одеси неправомірну вигоду у сумі 500000 грн.

Як вказує ОСОБА_7 , переконавшись про наявні дружні стосунки ОСОБА_10 із суддями Малиновського районного суду м. Одеси, зокрема суддею ОСОБА_6 , розуміючи, що без надання неправомірної вигоди цим суддям та ОСОБА_10 , вона не зможе реалізувати своє право на справедливий суд, побоюючись настання негативних наслідків у вигляді незаконного прийняття рішення вказаним судом за позовом ОСОБА_8 , змушена була погодитися на неправомірну вимогу ОСОБА_10 та суддів Малиновського районного суду м. Одеси.

Досудовим слідством було встановлено, що під час подальшого спілкування з ОСОБА_10 , діючи в порядку реалізації попередніх домовленостей, та пересвідчившись в обізнаності судді ОСОБА_6 у наявності таких домовленостей та їх схвалення останнім, ОСОБА_7 передала ОСОБА_10 :

-04 березня 2016 року (після постановленням суддею ОСОБА_6 ухвали про відкриття провадження у справі) суму в розмірі 100000 гривень;

-22 березня 2016 року суму в розмірі 50000 гривень;

-28 березня 2016 року (перед ухваленням рішення від 28.03.2016р. про задоволення позову ОСОБА_8 до ОСОБА_9 та ПП «Смартком») - суму в розмірі 100000 гривень;

-29 березня 2016 року (після ухвалення рішення) суму розмірі 250000 гривень.

Крім того, в порядку реалізації попередніх домовленостей ОСОБА_7 та ОСОБА_10 , який діяв в якості посередника між ОСОБА_7 та суддею ОСОБА_6 , ОСОБА_7 було підготовлено проект судового рішення про задоволення поданого нею в інтересах ОСОБА_8 позову, який був переданий в подальшому ОСОБА_10 . При цьому, як вказує у поясненнях ОСОБА_7 , на пропозицію судді ОСОБА_6 , яку озвучив їй ОСОБА_10 , текст судового рішення був пізніше нею додатково відредагований та знову переданий ОСОБА_10 .

Встановлено, що 28 березня 2016 року під головуванням судді Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_6 відбулося судове засідання у цивільній справі №521/4110/16-ц за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_9 та ПП «Смартком» про стягнення боргу. За результатами судового засідання суддею ОСОБА_6 постановлено судове рішення про повне задоволення позовних вимог позивача та стягнення боргу в сумі 62000 (шістдесят дві тисячі) доларів США.
Прокурор зазначає, що після одержання останньої частини неправомірної вигоди в сумі 250000 гривень ОСОБА_10 був затриманий працівниками правоохоронних органів.
Під час проведення невідкладних слідчих дій, пов`язаних з відшуканням предмета неправомірної вигоди, у судді Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_11 за адресою проживання: АДРЕСА_1 , було виявлено частину неправомірної вигоди у розмірі 120000 грн.
При цьому в ході проведення обшуку у вказаному помешканні судді ОСОБА_6 , останній, усвідомлюючи, на переконання прокурора, що правоохоронцями проводиться слідча дія, діючи умисно, упродовж часу проведення обшуку з 18 до 20 год. не допускав правоохоронців до виконання службових обов`язківта почав погрожувати їм зброєю та предметом схожим на гранату, здійснив декілька пострілів з пристрою для відстрілу зарядів травматичної дії «ПМР» в напрямку оперативних працівників ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , чим здійснив замах на їх вбивство.

У зв`язку з цим ОСОБА_6 підозрюється в тому, що своїми умисними діями, які виразилися в одержанні службовою особою, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди для себе та третіх осіб, за вчинення такою службовою особою в інтересах третьої особи дій з використанням наданої їй влади, поєднаному із вимаганням неправомірної вигоди, вчинене за попередньою змовою групою осіб, предметом якого була неправомірна вигода у особливо великому розмірі, а також своїми умисними діями, які виразилися у замаху на вбивство працівників правоохоронного органу, у зв`язку з виконанням цими працівниками службових обов`язків,він вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 4 ст. 368, ст. 348 КК України.

Слідчий зазначає, що у відповідності до положень п.4 ч.1 ст.184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою покладається те, що підозрюваний може переховувався від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого та свідків; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином (маючи відповідні фінансові, організаційні можливості, особистісні ті ділові зв`язки, які перебуваючи на волі зможе використати для того, щоб уникнути кримінальної відповідальності), вчинити інше кримінальне правопорушення.

В судовому засіданні прокурори Спеціалізованої антикорупційної прокуратури підтримали подане клопотання, з зазначених у ньому підстав. Крім цього, посилаючись на ч.4 ст. 183 КПК України наполягали на тому, щоб суд при обранні підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не визначав можливість внесення підозрюваним застави з огляду на те, що він підозрюється у вчиненні злочину, пов`язаного із застосуванням насильства або погрози його застосування.

Підозрюваний та його захисник проти задоволення клопотання заперечували.

Підозрюваний у судовому засіданні зазначив, що 29 березня 2016 року, коли він перебував у своєму будинку за адресою: АДРЕСА_1 , він побачив озброєних невідомих йому людей, і, не сприймаючи їх в якості правоохоронців, намагаючись захистити свою сім`ю та відлякнути нападників взяв належний йому травматичний пістолет, випадково здійснивши при цьому з нього один постріл, не прицілюючись в сторону правоохоронців. Підозрюваний повідомив, що його психічний стан під час подій 29 березня 2016 року був близьким до афекту. Намагаючись уникнути небезпеки, яка, як йому здавалося, була реальною, ОСОБА_6 перестрибнув через паркан свого подвір`я, звернувся за допомогою до свого сусіда, а від нього поїхав у лікарню, оскільки від розбитого скла в своєму будинку отримав поранення руки. Вже під час перебування в лікарні до нього підійшли працівники правоохоронних органів та наділи кайданки на руки.

Підозрюваний та його захисник наполягали на тому, що ОСОБА_6 не збирається переховуватись від слідства, і хоч своєї вини він не визнає, готовий співпрацювати з правоохоронними органами з метою найшвидшого розслідування справи.

Крім того, захисник підозрюваного звернув увагу суду на те, що прокурором не надано жодного доказу винуватості ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих правопорушень, обшук у помешканні його підзахисного був проведений з порушенням процесуального законодавства, протокол обшуку не містить відомостей про те, що виявлені у будинку ОСОБА_6 грошові кошти за своїми номерами співпадають з тими купюрами, які передавались ОСОБА_7 ОСОБА_10 . Крім того, як зазначив захисник, слідчими органами не було встановлено, в якому напрямку був здійснений випадковий постріл ОСОБА_6 , не вилучена куля з місця події, що виключає в принципі обгрунтованість підозри за ст. 348 КК України.

Підозрюваний також просив врахувати його сімейний стан, наявність на його малолітньої дочки та батьків похилого віку.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання слідчого є обґрунтованим, виходячи з наступного.

В ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 368 та ст. 348 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованих йому правопорушень повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

?заявою ОСОБА_7 від 26.02.2016 про вимагання суддею Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_6 неправомірної вигоди у розмірі 500 000 гривень за задоволення позовних вимог у цивільній справі № 521/4110/16-ц;

?показаннями свідка ОСОБА_7 від 26.02.16, 14.03.2016, 16.03.16, 22.03.16, відповідно до яких остання підтвердила обставини вчинення злочину та передачі коштів;

?показаннями підозрюваного ОСОБА_10 ;

?протоколами огляду та вручення ОСОБА_7 грошових коштів від 04.03.16., 22.03.16 та 28.03.16, на загальну суму у розмірі 500 000 грн., тобто вручення предмета неправомірної вигоди;

?протоколом обшуку домоволодіння судді Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_6 від 30.03.2016, під час якого вилучено частину неправомірної вигоди у розмірі 120 000 грн. та пристрій для відстрілу травматичних набоїв «ПМР»;

?іншими отриманими у ході досудового розслідування доказами в їх сукупності.

Згідно з ч. 3 ст. 126 Конституції України суддя не може бути без згоди Верховної Ради України затриманий чи заарештований до винесення обвинувального вироку судом.

Так, постановою Верховної Ради України №1064-VIII від 31.03.2016р. було надано згоду на затримання судді Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_6 .

Постановою Верховної Ради України №1065-VIII від 31.03.2016р. було надано згоду на арешт (взяття під варту) судді Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_6 .

У відповідності до ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно з ч.1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також наявність ризиків, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Враховуючи тяжкий характер правопорушень, у вчиненні яких ОСОБА_6 підозрюється, фактичні обставини справи, встановлені станом на день розгляду клопотання, слідчий суддя приходить до висновку про доцільність застосування до нього запобіжного заходу.

Статтею 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, і визначений вичерпний перелік випадків можливості застосування такого заходу.

При цьому відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути обраний зокрема до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Обираючи вид заходу забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя враховує тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він підозрюється, за одним з яких (ст. 348 КК України) передбачене покарання в тому числі у виді довічного позбавлення волі, відношення до скоєного, тому вважає, що застосування підозрюваному більш м`якого, окрім виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, а саме:

-спробам переховуватись від органів досудового розслідування та суду (наявність таких ризиків обумовлена поведінкою підозрюваного під час проведення обшуку за місцем його проживання та зникненням з місця події);

-знищити сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення (наявність таких ризиків обумовлена наявністю доступу підозрюваного до свого робочого місця, судових справ, системи електронного діловодства суду);

-незаконному впливу підозрюваного на свідків та потерпілих у кримінальному провадженні (ризики обумовлені наявністю товариських, як визнано самим підозрюваним, стосунків з ОСОБА_10 ).

З огляду на наведене, слідчий суддя вважає за необхідне клопотання прокурора про застосування підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених цим Кодексом.

В той же час частина 4 статті 183 КПК України передбачає, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Керуючись положеннями вказаної норми, оцінюючи обставини справи у їх сукупності, тяжкість кримінальних правопорушень, в яких ОСОБА_6 підозрюється, слідчий суддя приходить до висновку про недоцільність визначення розміру застави у кримінальному провадженні.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 184, 192-194, 196, 197, 395 КПК України, слідчий суддя -

У Х В А Л И В:
Клопотання про застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_6 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжній захід у вигляді тримання під вартою в Київському слідчому ізоляторі Управління державного департаменту виконання покарань у м. Києві та Київській області.

Строк тримання під вартою ОСОБА_6 рахувати з 17.40 годин 31 березня 2016 року.

Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 закінчується о 17.40 годин 28 травня 2016 року.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Генеральну прокуратуру України.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду міста Києва протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя: