АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 11-кп/790/1035/16 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: Злочини проти власності
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 квітня 2016р. колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:
- головуючого судді ОСОБА_2
- суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
- при секретарі ОСОБА_5
- за участю прокурора ОСОБА_6
- обвинуваченої ОСОБА_7
ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка АРК Крим, громадянка України, з середньою освітою, пенсіонерка по інвалідності 2 групи, одружена, на утримання має малолітню дитину, не працююча, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судима:
- 24.07.2000р. Орджонікідзевським районним судом м. Харкова за ч.1 ст.140, ч.2 ст.140, ч.1 ст.194 КК України в редакції 1960 р. до 1 року 6 місяців позбавлення волі;
- 25.03.2003р. Київським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.185, ч.1 ст.309, ст.70, ст.71 КК України до 1 року 7 місяців позбавлення волі, згідно ст. 96 КК України 2001 р. лікування від наркоманії;
- 28.03.2008р. Комінтернівським районним судом м. Харкова за ч.1 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі, згідно ст.ст.75,76 КК України від відбування покарання звільнена з іспитовим терміном на 1 рік;
- 27.02.2012р. Комінтернівським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України до 1 року обмеження волі, згідно ст.ст.75, 76 КК України від відбування покарання звільнена з іспитовим терміном на 1 рік;
- 03.12.2012р. Фрунзенським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України до 1 року 10 діб позбавлення волі;
- 20.09.2013р. Червонозаводським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.185, ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ст.ст. 70, 71 КК України до 2 років 3 місяців позбавлення волі;
- 03.02.2014р. Дергачівським районним судом Харківської області за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі;
- 03.03.2014 р. Київським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ст.71 КК України до 1 року 1 місяця позбавлення волі;
- 06.03.2015р. Орджонікідзевським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.15, ч.1 ст.185, ч.3 ст.15, ч.2 ст.185, ч.1 ст.70 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, згідно ст.ст.75, 76 КК України від відбування покарання звільнена з іспитовим терміном на 1 рік,
засуджена за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України до покарання у вигляді 1 (одного) року 8 (восьми) місяців позбавлення волі.
Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України частково приєднано не відбуту частину покарання за вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 06.03.2015 р. та остаточно Добровольській призначено покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.
Обвинуваченій обрано міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу у вигляді тримання під вартою у Харківському слідчому ізоляторі.
Згідно вироку, ОСОБА_7 01.08.2015р. о 16-40год., знаходячись у приміщенні супермаркету «Класс», розташованого за адресою: м. Харків, вул. Командарма Корка, 36, маючи злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, із корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, будучи впевненою, що за її діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу взяла з торгівельних полиць і склала у свою жіночу сумку товар ТОВ «Альфа-продукт», а саме: каву «Якобз Монарх Миликано», 200+50г у кількості 2шт.; каву «Якобз Монарх Миликано» м. 300+100г у кількості 1 шт., загальною вартістю 613 грн.
Далі, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, Доровольська, поклавши вказаний товар до своєї жіночої сумки та не оплативши його, перетнула лінію кас магазину, намагаючись вийти із приміщення супермаркету «Класс», однак довести свій злочинний намір до кінця не змогла з причин, не залежних від її волі, так як при виході з магазину з неоплаченим товаром була зупинена співробітниками охорони супермаркету «Класс».
Не погоджуючись з вироком суду першої інстанції, обвинувачена подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вирок суду першої інстанції, та направити кримінальне провадження на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.
В обґрунтування апеляційної скарги обвинувачена вказує, що вона являється інвалідом ІІ групи - токсична енцефалопатія з нижнім паропарезом, у зв`язку з чим у неї порушена координація та мова, тому в суді першої інстанції вона не могла виразити свою думку вголос правильно та лаконічно.
Однак, як вказує ОСОБА_7 , судом не було враховано даний факт, та її засуджено без призначення та присутності адвоката.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченої, думку обвинуваченої, яка просила її задовольнити, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Судові рішення згідно із ст.370 КПК України повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог кримінального провадження, передбаченого цим Кодексом.
Дане рішення суду першої інстанції колегія суддів переглядає відповідно до ст.404 КПК України, тобто, в межах апеляційної скарги.
Фактичні обставини правопорушення та порушення норм КПК України ніхто із учасників судового засідання не оскаржує, то в цьому об`ємі вирок суду не перевіряється.
Висновки суду першої інстанції про доведеність вини обвинуваченої ОСОБА_8 у скоєнні нею кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України підтверджується сукупністю доказів, зібраних по кримінальному провадженню, яким суд дав належну правову оцінку у встановленому кримінальним процесуальним законодавством порядку.
Так, розглядаючи провадження по суті у порядку, передбаченому ч.3 ст. 349 КПК України, суд першої інстанції допросив обвинувачену про обставини скоєного нею правопорушення, та заслухавши її визнавальні покази, в сукупності з іншими доказами обгрунтовано визнав її винною в тому, що було їй пред`явлено обвинуваченням.
Суттєвих порушень кримінального процесуального законодавства, які б були безумовними підставами для скасування вироку, не встановлено.
Юридична кваліфікація дій ОСОБА_8 відповідає тому, що було нею скоєно, і є правильною.
Покарання обвинуваченій призначено відповідно до ст.65 КК України в межах санкції ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, з урахуванням вимог Загальної частини КК України, з ступені тяжкості скоєного, особи винної, яка раніше неодноразово судима, має не зняті та непогашені судимості, скоїла злочин в період іспитового строку, є інвалідом 2 групи, має малолітню дитину, розкаялася у скоєному, свій умисел на крадіжку до кінця не довела.
Що ж стосується апеляційних доводів обвинуваченої ОСОБА_8 , в яких вона просить вирок суду скасувати з призначенням нового судового розгляду у зв`язку з порушенням її права на захист, оскільки вона є інвалідом 2 групи, і у неї порушена координація дій та мови, то в ці вимоги обвинуваченої слід залишити без задоволення.
Так, колегія суддів, вивчаючи матеріали кримінального провадження встановила, що ОСОБА_8 , раніше 9 разів судима за різні злочини, в тому числі, і за крадіжки, незаконний обіг наркотиків, ніде у психіатричному та наркологічному закладах на обліку не стоїть і не стояла (т.1 а.с. 61-62), другу групу інвалідності має через вживання наркотиків, і її хвороба не є психічною.
Її посилання на те, що вона була обмежена в професійному адвокатському захисті також колегія суддів визнає необґрунтованими, оскільки, як вбачається із матеріалів провадження, на досудовому слідстві їй роз`яснювалися права мати адвоката ( т.1 а.с. 84-82).
В протоколі про роз`яснення її прав на захист від 28.08.2015 року вона відмовилася від адвоката, і орган досудового слідства таку відмову прийняв (т.1 а.с.88).
У подальшому орган досудового слідства повідомив обвинувачену про її можливість ознайомитися з матеріалами кримінального провадження разом з адвокатом, направивши за її адресою повідомлення, однак вона своїм правом не скористалася.
Як на досудовому слідстві, так і в суді ОСОБА_8 не наполягала на наданні їй адвоката, а сама стаття Кримінального кодексу, по якій вона притягнута до кримінальної відповідальності, не передбачає обов`язкової участі адвоката.
У судовому засіданні у суді першої інстанції, відповідно до технічного запису судового процесу, ОСОБА_8 також не заявляла клопотання про надання їй адвоката, хоча суд ці обставини виясняв, що відображено на СD-диску в судовому засіданні від 17.11.2015 року на 12 год.28 хв.49 секунді.
Таким чином, не вбачаючи підстав для зміни чи скасування вироку суду першої інстанції, колегія суддів вважає за необхідне апеляцію обвинуваченої залишити без задоволення, а вирок суду першої інстанції без змін.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404,405,407,409,413,418,419 КПК України, колегія суддів
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченої залишити без задоволення, а вирок Київського районного суду м. Харкова від 17.11.2015 року відносно ОСОБА_7 , визнаною винною за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України без змін.
Відповідно до ч.5 ст.72 КК України у відбутий строк ОСОБА_7 зарахувати строк її попереднього ув`язнення і знаходження під вартою з 17.11.2015 року до 21.04.2016 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення, а засудженим у той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.
Головуючий суддя
Судді -