Справа № 183/2705/16
№ 1-кп/183/556/16
В И Р О К
іменем України
22 червня 2016 року м. Новомосковськ
Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

законного представника неповнолітньої обвинуваченої ОСОБА_5

обвинуваченої ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новомосковську в залі Новомосковського міськрайонного суду кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000476 від 12.02.2016 року за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Дніпропетровська, громадянки України, з неповною середньою освітою, не працюючої, не заміжньої, раніше не судимої, що зареєстрована та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
07 лютого 2016 року приблизно о 12.20 годин неповнолітня ОСОБА_6 знаходилася поблизу будинку АДРЕСА_1 , де в неї виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна із вказаного будинку.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 зайшла на територію домоволодіння АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_8 , та, переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає, шляхом ривку вхідної двері, проникла до будинку, звідки таємно викрала чавунну плиту, вартістю 578,20 грн., що належить ОСОБА_8 , яку перенесла за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 .

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_6 07.02.2016 року близько 12.40 години повернулася до вищевказаного будинку, звідки таємно викрала телевізор марки «Електрон», діагоналлю 32 см, вартістю 206,80 грн., після чого з місця скоєння кримінального правопорушення втекла, розпорядившись викраденим на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 785 грн.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 вину в скоєнні кримінального правопорушення визнала повністю, підтвердивши обставини, які лягли в основу обвинувачення, пояснивши, що 07.02.2016 року вона проникла у будинок потерпілого ОСОБА_9 , звідки викрала чавунну плиту, яку у себе вдома розбила та в подальшому здала на металобрухт. Після цього знову з будинку ОСОБА_8 викрала телевізор. В скоєному розкаюється.
В судовому засіданні були досліджені докази вини обвинуваченої ОСОБА_6 , а саме:

- показання свідка ОСОБА_10 про те, що вона була класним керівником ОСОБА_6 . Остання допускала пропуски уроків, погано навчалася, однак стосунки з однокласниками та вчителями непогані. ОСОБА_6 могла взяти речі учнів, однак до кримінальної відповідальності раніше не притягувалася. Батько не приділяє достатньої уваги вихованню дитини. До школи не приходив;

- показання свідка ОСОБА_11 про те, що вона працює медичною сестрою в Миколаївській амбулаторії. ОСОБА_6 на обліку в них не знаходилася;

- показання свідка ОСОБА_12 про те, що ОСОБА_6 приходила взимку до нього та просила купити металеву плиту та старий телевізор, оскільки не мала коштів на хліб. Казала, що вказані речі вона взяла з дому. Він дав їй за все 30-40 грн.;

- витяг з кримінального провадження № 0000476 від 12.02.2016 року, згідно якого 07.02.2016 року в період часу з 09.15 годин до 15.00 годин невідома особа проникла до будинку АДРЕСА_2 , звідки здійснила крадіжку майна, що належить ОСОБА_8

(а.п. 41);

- протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 12.02.2016 року, згідно якого ОСОБА_8 просить притягнути до відповідальності невідому особу, яка 07.02.2016 року з належного йому будинку викрала належне йому майно, спричинивши матеріальну шкоду

(а.п. 42);

- протокол огляду місця події від 12.02.2016 року, згідно якого було оглянуто будинок АДРЕСА_2 , в ході якого було зафіксовано обстановку після скоєння злочину

(а.п. 43-48);

- товарний чек № 226 від 19.12.2015 року ФОП ОСОБА_13 , згідно якого вартість плити чавунної складає 590 грн.

(а.п. 49);

- протокол огляду місця події від 29.02.2016 року, згідно якого ОСОБА_12 на території домоволодіння АДРЕСА_3 добровільно видав розбиту чавунну плиту

(а.п. 51-52);

- постанова про визнання речовим доказом та передачу його на зберігання, згідно якої розбита чавунна плита визнана речовим доказом та передана на зберігання потерпілому ОСОБА_8

(а.п. 53);

- протокол огляду місця події від 29.02.2016 року, згідно якого ОСОБА_6 добровільно видала телевізор «Електрон»

(а.п. 54-56);

- постанова про визнання речовим доказом та передачу його на зберігання, згідно якої телевізор «Електрон» визнаний речовим доказом та переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_8

(а.п. 57);

- висновок судової товарознавчої експертизи № 1528-16 від 23.03.2016 року, згідно якого ринкова вартість телевізора «Електрон», придбаного в 1995 році, станом на 07.02.2016 року складає 206 грн. 80 коп. Вартість чавунної плити складає 578 грн. 20 коп.

(а.п. 59-61);

- протокол проведення слідчого експерименту від 23.04.2016 року за участю ОСОБА_6 , згідно якого остання показала та розповіла про обставини скоєння нею 07.02.2016 року кримінального правопорушення

(а.п. 71-78).

Дослідивши наведені докази, суд вважає, що вони є належними та допустимими, оскільки вони кожний окремо, а також в сукупності прямо підтверджують існування обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також вони є достовірними, оскільки отримані в порядку, встановленому КПК України.

Аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає вину обвинуваченої ОСОБА_6 встановленою та доведеною, а її дії підлягають кваліфікації за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло.

Вирішуючи питання про призначення виду та розміру покарання ОСОБА_6 відповідно до ст.ст. 50-52 КК України, суд обставин, які обтяжують покарання, визначених ст.. 67 КК України, не встановив. Обставинами, які пом`якшують покарання, визначені ст. 66 КК України, суд вважає щире каяття, скоєння злочину неповнолітнім та часткове відшкодування шкоди.

Також суд враховує, що ОСОБА_6 за місцем мешкання та навчання характеризується задовільно, раніше не судима.

У відповідності з Главою 38 КПК України судом під час судового розгляду даного кримінального провадження з`ясовано рівень розвитку неповнолітньої обвинуваченої ОСОБА_6 , її соціально-психологічні риси та згідно показань законного представника неповнолітньої ОСОБА_6 ОСОБА_5 , який був допитаний в судовому засіданні в якості свідка, інформації інспектора служби у справах дітей та інформації сектору ювенальної превенції, встановлено, що обвинувачена проживає з батьком, мачухою, братом та сестрою, з якими у ОСОБА_6 хороші взаємовідносини, остання знаходиться на обліку як дитина, що опинилася в скрутних життєвих умовах, з нею та батьком проводяться профілактичні бесіди щодо недопустимості скоєння кримінальних правопорушень, а також профілактики скоєння адміністративних правопорушень щодо вживання алкогольних напоїв, наркотичних засобів та вживання тютюнових виробів. Побутові умови сім`ї задовільні, має необхідні для життя умови.

Санкція ч. 3 ст. 185 КК України передбачає покарання тільки у вигляді позбавлення волі. З урахуванням обставин скоєння кримінального правопорушення, його наслідків, а також обраної позиції обвинуваченою ОСОБА_6 , суд вважає, що призначення обвинуваченій покарання у вигляді максимального строку позбавлення волі, передбаченого санкцією зазначеної статті, буде занадто суворим, а призначення мінімального покарання сприятиме виправленню обвинуваченої ОСОБА_6 та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень. При цьому суд вважає, що з причин, визначених раніше, обвинуваченій ОСОБА_6 можливо застосувати ст. 104 КК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 349, 368, 370 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_14 визнати винною у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у вигляді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст. 104 КК України звільнити ОСОБА_14 від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням, строком на 1 рік.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_14 не виїздити за межі України на постійне місце проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця свого проживання, а також періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Речові докази у вигляді частин чавунної плити та телевізора «Електрон», передані на зберігання потерпілому ОСОБА_8 , - залишити потерпілому.

Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Дніпропетровської області через Новомосковський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1