Справа № 565/858/16-к
У Х В А Л А
30 червня 2016 року м. Вараш
Кузнецовський міський суд Рівненської області
в особі судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
в с т а н о в и в :
До суду в зазначеному кримінальному провадженні щодо ОСОБА_5 надійшов обвинувальний акт, складений 10.06.2016р.
Прокурор просив призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту. Потерпіла зазначала про те, що слід поступити відповідно до закону.
Обвинувачений по суті підтримав думку про призначення судового розгляду.
Під час підготовчого судового засідання встановлено, що судовий розгляд на підставі наявного у кримінальному провадженні обвинувального акта не може бути призначений, оскільки обвинувальний акт не відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України.
Так, згідно із ст.337 ч.1 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.
Із змісту норм ст.91 ч.1 п.п.1, 3 та ст.91 ч.2 КПК України слідує, що у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, в тому числі: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. Доказування полягає у збирані, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Норма ст.291 ч.2 п.5 КПК України вимагає, щоб обвинувальний акт містив: 1) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими; 2) правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 3) формулювання обвинувачення.
Отже, із системного аналізу норм ст.91 ч.ч.1 і 2, ст.291 ч.2, 337 ч.1 КПК України слідує висновок, що в обвинувальному акті мають бути викладені всі фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, та які підлягають доказуванню у конкретному кримінальному провадженні, з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження, оскільки в судовому розгляді саме цими обставинами кримінального правопорушення має визначатися фактична сторона меж перевірки висунутого обвинувачення.
В аналізованому обвинувальному акті щодо ОСОБА_5 при викладі фактичних обставин кримінального правопорушення прокурор зазначає, що « ОСОБА_5 підійшов до вікна, а саме до сумочки та взяв гаманець, який в подальшому поклав до кишені свого піджака… ОСОБА_5 відкрив гаманець та виявив, що в ньому знаходяться грошові кошти в сумі 150 гривень, які в подальшому витратив на власні потреби, а гаманець викинув у сміттєвий бак.». При формулюванні обвинувачення ОСОБА_5 сторона обвинувачення зазначає, що «зайшовши до кабінету та скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, з метою заволодіння чужим майном, таємно, умисно, повторно, з корисливих мотивів, викрав із жіночої сумочки гаманець в якому знаходилися грошові кошти в сумі 150 гривень, чим завдав майнову шкоду ОСОБА_4 ».
Отже, із викладу фактичних обставин та із формулювання обвинувачення слідує, що ОСОБА_5 обвинувачується у викраденні гаманця та 150 грн. Визначено в обвинувальному акті вид завданої шкоди майнова. Однак, обвинувальний акт не містить обов`язкових обставин, що підлягають встановленню - не зазначено у формулюванні обвинувачення розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. У разі, якщо гаманець є предметом злочину (крадіжки), то він повинен мати економічну ознаку вартість, що має бути враховано при визначені розміру шкоди, завданої злочином. Якщо ж прокурор вважає, що гаманець такої вартості не має, а значить і не є предметом крадіжки, тоді, для чіткості, конкретності та зрозумілості обвинувачення не слід таку річ зазначати у формулюванні обвинувачення, як предмет, викрадення якого інкримінується обвинуваченому.
Під час підготовчого судового засідання вбачається, що прокурор вважає, що ОСОБА_5 обвинувачується лише у викраденні 150 грн. Але обвинувачений, ознайомившись із обвинувальним актом, вважає, що він обвинувачується у викраденні гаманця та грошей в сумі 150 грн.
Отже, у разі, коли конкретних, передбачених процесуальним законом, обставин кримінального правопорушення не вказано в обвинувальному акті, зокрема щодо розміру завданої шкоди, та, відповідно, не сформульовано чітко зрозуміле, однозначне і конкретне обвинувачення, то це призводить до порушення права особи на захист, так як обвинувачений не зможе захищатися від неконкретного обвинувачення.
Вищезазначені істотні недоліки обвинувального акта призвели до незрозумілості обвинувачення ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні, так як не зазначено розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
Тому, обвинувальний акт із вищеописаними істотними недоліками не може служити відповідно до ст. 314 ч.3 п.5 КПК України законною підставою для призначення судового розгляду і згідно із ст.314 ч.3 п.3 КПК України підлягає поверненню прокурору, як такий, що не відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України.
Керуючись ст.ст. 291 ч.2 п.5, 314 ч.3 п.3 КПК України, суд, -
у х в а л и в :
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Рівненської області протягом семи днів з дня її оголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Кузнецовський міський суд Рівненської області.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

С у д д я :