гСправа № 187/271/16-к Провадження №1-кп/0187/93/16
ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙСУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 квітня 2016 року Петриківський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в смт. Петриківка у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальну справу №187/271/16-к (кримінальне провадження № 0000038) відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження смт. Магдалинівка Дніпропетровської області, громадянин України, фактичне місце проживання без реєстрації АДРЕСА_1 ; не працює; освіта неповна середня; не одружений; раніше судимий останній раз 11.09.2007 Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст. 296, ст. 198, ст. 70, ст. 71, ч.4 ст. 81 КК України остаточно до 3 років 6 місяців позбавлення волі. 27.07.2010 звільнений із Синельниковської виправної колонії за відбуттям строку покарання;

за обвинуваченням у вчиненні злочину передбаченого частиною 2 статті 15, частиною 2 статті 185 Кримінального кодексу України,-

за участі сторін кримінального провадження прокурора ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_3 ,

Встановив:

Повторно 14.01.2016 близько 04 години 00 хвилин ОСОБА_3 (далі Дроговоз), перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, прибув на територію домоволодіння, що належить ОСОБА_5 розташованому за адресою АДРЕСА_1 . Знаходячись на подвір`ї вищезазначеного домоволодіння, Дрововоз помітив велосипед марки "Україна" та маючи раптово виниклий умисел на його крадіжку, переконавшись, що господарів вдома не має та за його діями ніхто не спостерігає, діючи на досягнення злочинного результату, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, намагався викрасти чуже майно, а саме велосипед марки "Україна", чоловічого типу чорного кольору, вартістю 587 гривень 50 копійок, який перекинув через огорожу території домоволодіння на дорогу та почав з ним уходити. Вважаючи, що виконав усі необхідні дії для доведення злочину до кінця, але свій злочинний умисел на вчинення крадіжки не зміг довести до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки разом з викраденим майном був затриманий ОСОБА_5 .

Допитаний в судовому засіданні Дроговоз свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю, фактичні обставини справи не оспорював. Пояснив, що були свята, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння зайшов до подвір`я потерпілого щоб посівати. Однак йому ніхто не відчинив. Після цього побачив велосипед, який перикинув через огорожу та почав йти. Але був затриманий потерпілим. У вчиненому розкаюється, просить суворо не карати. Обіцяє, що такого неповториться.

На підставі статті 349 частини 3 Кримінального процесуального кодексу України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає, а також сторонам роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

В ході судового розгляду кримінальної справи, з урахуванням статті 349 частини 3 Кримінального процесуального кодексу України суд допитав обвинуваченого, дослідив обвинувальний акт та дійшов до переконання, що вина обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого статтею 15 частини 2, статтею 185 частиною 2 Кримінального кодексу України знайшла своє підтвердження повністю, та в повному обсязі підтверджується сукупністю доказів, які були об`єктом судового розгляду, а також доказів які не досліджувались в порядку статті 349 частини 3 Кримінального процесуального кодексу України та яким надано належну оцінку.

Таким чином, суд вважає встановленим, що ОСОБА_6 своїми умисними діями, які виразилися у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненої повторно, вчинив кримінальне правопорушення передбачене статтею 15 частини 2, статтею 185 частиною 2 Кримінального кодексу України

При призначенні покарання ОСОБА_6 , враховуючи дані його особистості, характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого, а саме, що він за місцем мешкання характеризується задовільно, не одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, батьком дитини записано іншу особу, тимчасово не працює, за даними лікаря нарколога та психіатра на обліку не перебуває, раніше судимий за корисливі злочини, при цьому вчинив злочин, який в силу ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості, проте засвідчив свою вину, розкаявся у вчиненому, що визнається судом обставиною, що пом`якшує покарання і частково зменшує ступінь тяжкості вчиненого злочину. Обставини, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання в межах пред`явленого обвинувачення, злочин вчинено в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ст. 50 Кримінального кодексу України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Враховуючи, міркування прокурора та потерпілого, наявність пом`якшуючих обставин, виходячи із загальних засад призначення покарання, передбачених ст.65 Кримінального кодексу України, його мети, суд дійшов висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе і без реального відбування покарання та його звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

Суд приходить до висновку, що вказане покарання з огляду на обставини справи, є достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

Підстав для призначення покарання нижче від найнижчої межі встановленої санкцією статті, чи звільнення обвинуваченого від покарання, судом не встановлено.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Долю речових доказів вирішити на підставі ст. 100 КПК України, а саме вважати їх повернутими власнику.

З урахуванням ч.2 ст. 124 КПК України, суд вважає необхідним здійснити розподіл процесуальних витрат та стягнути з обвинуваченого на користь держави процесуальні витрати, а саме вартість проведення судово-товарознавчої експертизи.

Керуючись статтями 349, 368-370, 377 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 15, частиною 2 статті 185 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

Згідно статті 75 частини 1 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом обов`язки. Тривалість іспитового строку для ОСОБА_3 встановити 2 (два) роки.
Згідно статті 76 частини 1 пунктів 3 та 4 Кримінального кодексу України покласти на ОСОБА_3 обов`язки повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Речові докази по справі: велосипед марки "Україна" чорного кобльору вважати повернутим ОСОБА_5 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати по проведенню судово-товарознавчої експертизи №70/34-322 від 05.02.2016 в розмірі 245 (двісті сорок п`ять) грн. 52 коп.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляції через Петриківський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду у відповідності з вимогами статті 394 частини 2 Кримінального процесуального кодексу України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до статті 349 частини 3 Кримінального процесуального кодексу України.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1