Справа № 727/1375/16-к
Провадження № 1-кп/727/125/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 квітня 2016 року. Шевченківський районний суд м. Чернівців в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

з участю сторін судового провадження:

прокурора - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_5

потерпілої - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернівці угоду про примирення від 31 березня 2016 року, укладену в кримінальному провадженні № 0000379 від 07.02.2016 року, яке надійшло до суду з Чернівецької місцевої прокуратури, за обвинувальним актом по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Волноваха, Донецької області, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- вироком Шевченківського районного суду м. Чернівців від 13.06.2005 року за ст.122 ч.1 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі із іспитовим строком 2 роки
- вироком Шевченківського районного суду м.Чернівці за ст. 185 ч.1 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 850 грн.
- вироком Шевченківського районного суду м.Чернівці за ст. 185 ч.1 КК України до покарання у вигляді 240 громадських робіт;
- вироком Першотравневого районного суду м.Черівці за ст. 185 ч.1 КК України до покарання у вигляді 1 року позбавлення волі із іспитовим строком 1 рік 6 імсяців;
в скоєнні злочину, передбаченого ст.185 ч.2 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
Обвинувачений ОСОБА_5 07.02.2016 року перебуваючи в маршрутному таксі №9, рухаючись від зупинки « Формаркет», що розташована в м.Чернівці на розі вулиць Небесної Сотні та проспекту Незалежності, до зупинки «Спорттовари», що розташована в м.Чернівці по проспекту Незалежності, переслідуючи корисливу меті, направлену на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, протиправно, таємно, повторно, з корисливих мотивів, скориставшись відсутністю уваги сторонніх осіб, а також потерпілої ОСОБА_6 , шляхом вільного доступу з кишені пальта останньої викрав належний їй мобільний телефон марки «Леново» ІМЕІ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 білого кольору вартістю 3000 грн., в якому знаходилась сім-картка оператора «МТС» вартістю 10 грн. на рахунку якої знаходились гроші в сумі 17 грн.

Під час виходу із маршрутного таксі №9, а саме на зупинці «Спорттовари» ОСОБА_5 був затриманий працівниками міліції.

Своїми діями ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ст.185 ч.2 КК України, як таємне викрадення чужого майна ( крадіжка) вчинена повторно, його дії за цією статтею кваліфіковані правильно.

ОСОБА_5 свою винуватість у вчиненні даного злочину визнав повністю. Крім повного визнання своєї винуватості ОСОБА_5 , його винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ст.185 ч.2 КК України, підтверджується доказами, зазначеними в обвинувальному акті, з якими він погодився в судовому засіданні.

Обвинувачений ОСОБА_5 та потерпіла ОСОБА_6 на підставі ст.ст.468, 469, 471 КПК України під час судового засідання 31 березня 2016 року уклали угоду про примирення на тих умовах, що ОСОБА_5 повністю визнав свою винуватість у викраденні 07.02.2016 року належного потерпілій ОСОБА_6 мобільного телефону марки «Леново» ІМЕІ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 білого кольору вартістю 3000 грн., в якому знаходилась сім-картка оператора «МТС» вартістю 10 грн. на рахунку якої знаходились гроші в сумі 17 грн.

Сторони погодились на призначення покарання ОСОБА_5 за ст.185 ч.2 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 1 рік. На підставі ст. 71 КК України шляхом частково складання покарань, частково приєднати покарання за вироком Першотравневого районного суду м.Чернівці від 28.04.2015 року та домовились за остаточне покарання у вигляді 1 року 3 місяців позбавлення волі.

На момент підписання угоди про примирення потерпіла ОСОБА_6 та обвинувачений ОСОБА_5 розуміли наслідки укладення такої угоди, викладені в ст.473 КПК України, і підстави оскарження обвинувального вироку в апеляційному порядку (ст.394 ч.3 п.2) КПК України) та касаційному порядку (ст.424 ч.3 п.2) КПК України), про що їм було роз`яснено.

Обвинувачений ОСОБА_5 відмовився від здійснення прав, передбачених ст.474 ч.5 п.1) КПК України, а потерпіла ОСОБА_6 погодилась з тим, що буде позбавлена права вимагати в подальшому притягнення ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності за даний злочин (окрім випадку невиконання ним у подальшому умов угоди) і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.

Обвинувачений ОСОБА_5 розуміє, що в разі невиконання ним угоди про примирення (ст.476 КПК України) потерпіла ОСОБА_6 мають право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та вимагати судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку. Також ОСОБА_5 розуміє, що умисне невиконання цієї угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст.389-1 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 потерпіла ОСОБА_6 підтвердили факт примирення, просять затвердити укладену між ними угоду про примирення і призначення ОСОБА_5 покарання у вигляді 1 року 3 місяців позбавлення волі.

Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє своє право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо злочину, у вчиненні якого його обвинувачують, та роз`яснено його права, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України. Також з`ясовано у потерпілої ОСОБА_6 , чи вона розуміє наслідки затвердження угоди про примирення, передбачені ст.473 КПК України.

Судом встановлено, що укладення угоди про примирення сторонами є добровільним і не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, а сама угода відповідає вимогам закону та нормам КПК України.

Кваліфікація вчиненого ОСОБА_7 злочину за ст.185 ч.2 КК України є вірною і не підлягає іншій кваліфікації, в тому числі за більш тяжкий злочин, ніж той, щодо якого передбачена можливість укладення цієї угоди про примирення.

Умови угоди про примирення відповідають інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Укладення угоди було добровільним і обвинувачений має можливість виконати взяті на себе за цією угодою зобов`язання.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує умови угоди про примирення, укладеної 31 березня 2016 року між ним та потерпілою ОСОБА_6 і узгоджену сторонами міру покарання у вигляді 1 року 3 місяців позбавлення волі, вважає, що таке покарання належить йому призначити з урахуванням тяжкості та обставин вчиненого злочину, суми викраденого, а також особи обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, посередньо характеризується за місцем проживання.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.367-371, 373-374, 474, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
Затвердити угоду про примирення, укладену 31 березя 2016 року між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілою ОСОБА_6 .

ОСОБА_5 визнати винним за ст.185 ч.2 КК України та призначити йому за цією статтею узгоджену сторонами міру покарання у вигляді 1 ( одного) року позбавлення волі.
На підстав ст. 71 КК України частково приєднати невідбуте покарання за вироком Першотравневого районного суду м.Чернівці від 28.04.2015 року та остаточно призначити покарання у вигляді 1 року 3 місяців позбавлення волі.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_5 до вступу вироку в законну силу залишити тримання під вартою.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту затримання, а саме з 07 лютого 2016 року ( т.2 а.с. 19) з врахуванням вимог ст. 72 КК України.
Речовий доказ : мобільний телефон марки «Леново» ІМЕІ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 білого кольору вартістю 3000 грн., в якому знаходилась сім-картка оператора «МТС» який знаходиться у потерпілої ОСОБА_6 - залишити потерпілій ОСОБА_6 .

На вирок може бути подано апеляцію до Апеляційного суду Чернівецької області через Шевченківський районний суд м. Чернівців протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.3 ст.394 КПК України, зокрема: обвинуваченим з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; потерпілою з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без її згоди на призначення покарання; нероз`яснення їй наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою та сьомою статті 474 цього Кодексу; прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

СУДДЯ ОСОБА_1