АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-cc/796/2335/2016 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 157 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2016 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_5 ,

з участю:

прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7

захисника - ОСОБА_8 ,

підозрюваного - ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 04 липня 2016 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання детектива Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_10 у кримінальному провадженні № 00000017 від 25 грудня 2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 368-2 ч. 2 КК України про відсторонення ОСОБА_9 від посади військового прокурора антитерористичної операції - керівника Військової прокуратури сил антитерористичної операції, на два місяці строком до 04 вересня 2016 року без вилучення документів, які посвідчують обіймання ним посади.

Згідно з ухвалою слідчого судді, в ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 368-2 ч.2 КК України, підозра підтверджується зібраними у справі доказами та матеріалами.

Не погоджуючись з таким рішенням, захисник ОСОБА_8 подав в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 апеляційну скаргу, в якій, вважаючи ухвалу слідчого судді незаконною, необґрунтованою, просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання. Посилається на те, що висновки суду щодо обґрунтованості підозри не відповідають фактичним обставинам справи, підозра не роз`яснена ОСОБА_9 , є не зрозумілим, які дії ОСОБА_9 складають об`єктивну сторону кримінального правопорушення, передбаченого ст. 368-2 ч. 2 КК України, оскільки у висунутій підозрі відсутні посилання на дату, час, місце, обстановку та умови, за яких відбувались протиправні дії. В порушення ч. 6 ст. 155 КПК України у клопотанні про відсторонення від посади детектив не сформулював конкретні обставини, які дають підстави вважати, що ОСОБА_9 , перебуваючи на посаді знищить чи підробить речі і документи, які мають суттєве значення для досудового розслідування тощо. Крім того, захисник зазначає про те, що в підозрі необґрунтовано встановлюються факти проживання ОСОБА_9 та ОСОБА_11 однією сім`єю та безпідставно встановлюється режим спільного сумісного майна, яке набуте ОСОБА_11 , вважає, що детектив НАБ України перебрав на себе повноваження суду цивільної юрисдикції.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, пояснення прокурорів, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги та просили ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ст. 43 Конституції України, кожен громадянин має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає, а тому будь-які обмеження щодо реалізації цього права, у тому числі і відсторонення особи від посади під час кримінального провадження, повинно здійснюватися виключно з підстав та у порядку, передбаченому КПК України.

Так, КПК України вимагає, щоб процесуальний зміст та форма клопотання слідчого про відсторонення від посади відповідали вимогам ч. 2 ст. 155 КПК України і зазначені вимоги закону є імперативними.

Одна з обов`язкових вимог, передбачених п. 5 ч. 2 ст. 155 КПК України, полягає у необхідності зазначення слідчим у клопотанні обставин, що дають підстави вважати, що перебування на посаді підозрюваного сприяло вчиненню злочину.

Цим самим, законодавець визначив, що необхідність відсторонення особи від посади спричинена передусім тим, що підозрюваний, перебуваючи на посаді, використав своє службове становище для сприяння вчиненню злочину.

А тому, у разі відсутності підстав вважати, що перебування особи на конкретній посаді сприяло вчиненню злочинів, слідчий суддя не вправі застосувати такий захід забезпечення кримінального провадження як відсторонення від посади, оскільки обмеження прав особи не буде вважатися таким, що здійснено у відповідності до КПК України.

Цих вимог закону слідчий суддя при розгляді клопотання детектива Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_10 про відсторонення ОСОБА_9 від посади військового прокурора антитерористичної операції - керівника Військової прокуратури сил антитерористичної операції не дотримався.

Як вбачається з матеріалів провадження, Національним антикорупційним бюро України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000017 від 25 грудня 2015 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 368-2 КК України щодо ОСОБА_9 .

В межах зазначеного кримінального провадження ОСОБА_9 оголошено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 368-2 КК України.

Обставини підозри, про які відомо органу досудового розслідування, свідчать про те, що подія злочину, передбаченого ч. 2 ст. 368-2 КК України, мала місце в період часу з 26.04.2015 року по 31.12.2015 року.
Разом з тим, як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_9 призначений на посаду військового прокурора сил АТО наказом Генерального прокурора України № 325-вк від 17 серпня 2015 року.

При вчиненні вказаного злочину, як зазначає орган досудового розслідування, ОСОБА_9 , перебуваючи на посаді військового прокурора сил АТО, тобто будучи службовою особою, яка займає відповідальне становище, у період часу з 26.04.2015 року по 31.12.2015 року набув у приватну власність та у власність членів родини активи в загальному розмірі 2 866 306, 00 грн., законність набуття яких не підтверджується доказами.

Як слідує із матеріалів, долучених органом досудового розслідування до клопотання про відсторонення від посади ОСОБА_9 , останній згідно договору про участь у будівництві від 10 липня 2015 року придбав у приватну власність майно на суму 2 768 768,00 грн.

Як вбачається, у зазначений період часу, тобто 10 липня 2015 року, ОСОБА_9 не перебував на посаді військового прокурора сил АТО, а тому посилання як детектива Національного антикорупційного бюро України у клопотанні про відсторонення від посади ОСОБА_9 , так і слідчого судді в ухвалі на те, що перебування ОСОБА_9 на посаді військового прокурора сил АТО сприяло вчиненню кримінального правопорушення, а саме його незаконному збагаченню не ґрунтується на фактичних обставинах справи.

Таким чином, об`єктивні підстави вважати, що перебування на посаді військового прокурора сил АТО сприяло вчиненню злочину, який інкримінується ОСОБА_9 , відсутні.

Відповідно, виключається ймовірність того, що ОСОБА_9 використав посаду військового прокурора сил АТО для сприяння вчиненню злочину, оскільки був обраний на цю посаду після подій, що йому інкримінуються.

Крім того, не відповідають матеріалам провадження посилання як у клопотанні, так і в ухвалі слідчого судді, на необхідність відсторонення ОСОБА_9 від посади військового прокурора сил АТО з метою усунення здійснення ним тиску на слідчі органи, в провадженні яких перебуває досудове розслідування, тиску на інших підлеглих йому працівників прокуратури у випадку визнання доцільним допиту їх в якості свідків, унеможливлення використання ним службових зв`язків з працівниками органів прокуратури України та інших правоохоронних органів з метою перешкоджання досудовому розслідуванню. Як встановлено колегією суддів, ні в самому клопотанні, ні при апеляційному розгляді матеріалів, прокурор не навів конкретних фактів, які б підтверджували таку поведінку підозрюваного.

З урахуванням викладеного, а саме: недоведенням прокурором передбачених п. п. 5 і 6 ч. 2 ст. 155 КПК України обставин, слід констатувати відсутність правових підстав для обмеження права ОСОБА_9 на працю, гарантованого ст. 43 Конституції України.

На підставі зазначеного, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги захисника є обґрунтованими, знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала слідчого судді скасуванню з постановленням нової ухвали.

Керуючись ст. ст. 154-157, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

Постановила:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 04 липня 2016 року, якою клопотання про відсторонення ОСОБА_9 від посади - задоволено та відсторонено ОСОБА_9 від посади військового прокурора антитерористичної операції (керівника Військової прокуратури сил антитерористичної операції) на два місяці строком до 04 вересня 2016 року без вилучення документів, які посвідчують обіймання ним посади скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання детектива Національного бюро Першого відділу детективів Другого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_10 , погодженого начальником шостого відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 про відсторонення ОСОБА_9 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 368-2 КК України, від посади військового прокурора сил антитерористичної операції (керівника Військової прокуратури сил антитерористичної операції) відмовити.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4