АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 631/1205/16-к Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/790/2350/16 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.121 КК України

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 листопада 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:
-головуючого ОСОБА_2 ,
-суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
-при секретарі ОСОБА_5 ,
-за участю прокурора ОСОБА_6 ,
-обвинуваченого ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Харкові кримінальне провадження № 11кп/790/2350/16 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 04 серпня 2016 року, -
ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Парасковія Нововодолазького району Харківської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст.89 КК України не маючого судимості,
засуджено за ч.2 ст.121 КК України на 7 років 3 місяці позбавлення волі.
Як установив суд, 20 травня 2016 року у вечірній час ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 вживали спиртні напої за місцем мешкання останньої за адресою: АДРЕСА_2 .
Приблизно о 21 год. ОСОБА_8 попрощався з ОСОБА_7 і ОСОБА_9 та залишив вказане домоволодіння.
20 травня 2016 року приблизно о 23 год. 20 хв., ОСОБА_7 повернувся до місця свого мешкання, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 та виявив, що в будинку ввімкнене світло, хоча вхідні двері були замкнені ззовні на навісний замок.
Відчинивши замок та зайшовши до вітальні будинку, ОСОБА_7 виявив там ОСОБА_8 , який на запитання відповів, що до будинку проник через вікно, щоб зачекати на нього.
В цей момент у ОСОБА_10 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, на підґрунті особистих неприязних стосунків з ОСОБА_8 , які раптово виникли внаслідок протиправної поведінки останнього, що виразилась у проникненні до його домоволодіння без його дозволу, виник злочинний намір, спрямований на протиправне заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_8 .
Реалізуючи свій злочинний намір, 20 травня 2016 року приблизно о 23 год. 25 хв., ОСОБА_7 , знаходячись в будинку АДРЕСА_2 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, усвідомлюючи неправомірний характер своїх дій, діючи умисно, з метою заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , взяв з підлоги металеву коцюбу довжиною 70 см та діаметром 1,5 см із загнутим розплющеним кінцем довжиною 10 см, якою умисно став наносити удари по голові, тулубу, нижнім та верхнім кінцівкам ОСОБА_8 , нанісши загалом близько 20 ударів, а також наніс близько 5 ударів ногами по голові, тулубу та кінцівкам ОСОБА_8 , заподіявши останньому наступні тілесні ушкодження: забиті рани на волосистій частині і лобовій області голови, садна в лобовій області, синці в підочноямкових областях, забита рана на верхній губі, забиті рани в проекції лівої гілки нижньої щелепи з крововиливами в належні м`які тканини; синці на спині, садна в поперековій і крижовій області; закриті прямі переломи 3,4-го лівих ребер по передній пахвовій лінії, подвійні переломи 5,6-го лівих ребер з ушкодженням пристеночної плеври, закриті непрямі переломи 7,8,9-го лівих ребер без ушкодження пристеночної плеври з крововиливами в навколишні м`які тканини; множинні синці, забиті рани на верхніх і нижніх кінцівках з крововиливами в належні м`які тканини; закриті переломи променевої і ліктьової кісток лівого передпліччя в нижній третині, оскольчаті переломи проксимальної фаланги 5-го пальця і 5-ої п`ясткової кістки лівої кисті, закриті переломи обох кісток лівої гомілки у верхній третині. Стосовно живих осіб, згідно п.4.8 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень (Наказ №6 МОЗ України від 17.01.1995р.), поєднана травма тіла з множинними переломами кісток скелета і забитими ранами, що спричинила шок, має ознаки тяжких тілесних ушкоджень.
Після цього ОСОБА_7 , накинувши мотузку на шию ОСОБА_8 витягнув його на вулицю та залишив поблизу домоволодіння АДРЕСА_2 , заподіявши при цьому ушкодження шиї: подвійна на передній поверхні і поодинока на інших ділянках, замкнута, нерівномірно виражена на протязі странгуляційна борозна, спрямована косопоперечно спереду назад і від низу до верху, з крововиливами в належні м`які тканини і органи шиї.

У вказаному місці ОСОБА_8 помер. Причиною смерті став травматичний шок, розвиток якого зумовила вище описана поєднана травма тіла з переломами кісток кінцівок, ребер і множинними забитими ранами.

Кримінальне провадження було розглянуто в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 , не оспорюючи обґрунтованості засудження та правильності кваліфікації його дій, просить призначити йому більш м`яке покарання із застосуванням ст.69 КК України, посилаючись на те, що суд першої інстанції не взяв до уваги всіх пом`якшуючих покарання обставин, а саме те, що він щиро покаявся у вчиненому злочині, сприяв органам слідства, має постійне місце мешкання, за яким характеризується посередньо, має на утриманні неповнолітню дитину, а також батька пенсіонера, який потребує його допомоги.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 , який підтримав доводи апеляційної скарги, прокурора, про законність та обґрунтованість вироку, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Доводи апеляційної скарги обвинуваченого про можливість призначення йому більш м`якого за своїм розміром та видом покарання на підставі ст.69 КК України, безпідставні.
За змістом ч.1 ст.69 КК України суд, умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин, лише за наявності кількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного.
Як убачається із матеріалів провадження, суд визнав пом`якшуючою покарання лише одну обставину щире каяття у вчиненому.
Посилання у скарзі, як на пом`якшуючу покарання обставину - сприяння органам слідства, є безпідставними, оскільки матеріали провадження таких даних не містять.
Яких-небудь нових даних про особу ОСОБА_7 чи про наявність обставин, які б пом`якшували покарання та істотно знижували ступінь тяжкості вчиненого злочину, в апеляційній скарзі не наведено.
Покарання обвинуваченому ОСОБА_7 призначено необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, згідно з вимогами ст.65 КК України.
При цьому судом враховано характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який в силу ст.89 КК України не має судимості, за місцем проживання характеризується посередньо, має на утриманні неповнолітню дитину, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває та пом`якшуючу покарання обставину щире каяття, тобто ті обставини, на які є посилання в апеляційній скарзі.
Оскільки обвинувачений вчинив злочини за обтяжуючою покарання обставиною у стані алкогольного сп`яніння, суд дійшов обґрунтованого висновку про можливість виправлення обвинуваченого лише в умовах ізоляції від суспільства, належним чином мотивувавши цей висновок у вироку і призначив покарання у розмірі, який колегія суддів вважає необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження нових злочинів.
Що стосується посилання обвинуваченого на наявність у нього постійного місця мешкання та батька - пенсіонера, який потребує його допомоги, то це саме по собі, при наявності вищевказаних обставин, не є підставами для пом`якшення ОСОБА_7 покарання.
Таким чином, колегія суддів вважає, що за своїм видом та розміром призначене покарання, є справедливим і підстав для його пом`якшення шляхом застосування положень с.69 КК України, не вбачає.
Керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Вирок Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 04 серпня 2016 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 без задоволення.
На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати обвинуваченому ОСОБА_7 у строк призначеного йому покарання, строк попереднього ув`язнення з 04 серпня 2016 року по 10 листопада 2016 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, - у той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий:

Судді: