АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/1115/16 Справа № б/н Слідчий суддя - Суддя-доповідач - ОСОБА_1
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 жовтня 2016 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

судді доповідача ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою прокурора Криворізької місцевої прокуратури № 1 прокуратури Дніпропетровської області на ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 вересня 2016 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянство України, перебуваю чому у цивільному шлюбі, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 вересня 2016 року було частково задоволено клопотання слідчого СВ КриворізькогоВП ГУНП в Дніпропетровській області про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та застосовано щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком до 31 жовтня 2016 року.
Мотивуючи прийняте рішення слідчий суддя вказав на те, що слідчим не доведено наявність підстав вважати про існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які б свідчили про необхідність обрання щодо підозрюваного найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Крім того слідчим суддею в ухвалі зазначено, що підозрюваний офіційно не одружений проте має на утриманні малолітню дитину з якою разом проживає, офіційно не працевлаштований, має постійне зареєстроване місце проживання. Також слідчий суддя вказав, що прокурор не зміг довести суду виняткових обставин, які б виправдовували обмеження прав підозрюваного на свободу та свідчили про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів, а посилання на наявність судимості не може бути безумовною підставою для подальшого продовження строку дії тримання під вартою.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та обрати щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
В обґрунтування своєї апеляції, прокурор посилається на те, що ухвала слідчого судді, на його думку, є незаконною та підлягає скасуванню, оскільки метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, вважає, що слідчим суддею повній мірі не враховано, що підозрюваний не працює й не має засобів власного існування та не має можливості утримувати свою дитину. Також прокурор вказує, що підозрюваний в протоколі допиту зазначив одну адресу свого проживання, але фактично проживає за іншою адресою, саме цю обставину слідчим суддею не було прийнято до уваги та не вмотивовано прийняте рішення щодо домашнього арешту, на думку прокурора відсутність міцних соціальних зв`язків та постійного місця роботи є підставою, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування. Крім того прокурор вказує на той факт, що ОСОБА_7 може впливати на свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , оскільки саме вони припинили вчинення ним злочину, тому підозрюваний відносно них може вчинити злочинні дії з метою помсти або ухилення від відповідальності.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, думку прокурора, який, підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги та просив їх задовольнити в повному обсязі, пояснення підозрюваного ОСОБА_7 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора та просив залишити ухвалу слідчого судді без змін, пояснення захисника, який просив залишити клопотання слідчого без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін, вивчивши надані матеріали за клопотанням слідчого та матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що її вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.
Як вбачається із наданих до апеляційного суду матеріалів кримінального провадження, в СВ КВП ГУНП в Дніпропетровській області знаходиться кримінальне провадження за № 0002524, внесене 02.09.2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
Того ж дня ОСОБА_7 повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
Частиною першою ст. 194 КПК України визначено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Перевіривши надані матеріали кримінального провадження, колегія суддів, вважає доведеним наявність обґрунтованої підозри у скоєнні підозрюваним кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, що підтверджується доказами, які знаходяться в наданих матеріалах.
Між тим, за вимогами ч. 1 ст. 184 КПК України, клопотання про застосування запобіжного заходу повинно обов`язково містити виклад обставин, на підставі яких слідчий, прокурор дійшов висновку про наявність одного або кількох ризиків, зазначених у його клопотанні і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини та обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.
Разом з тим, як вбачається з наданих матеріалів, в клопотанні слідчого не достатньо обґрунтована неможливість запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів та прокурором дані обставини належним чином не доведені.
З вказаних обставин, висновок слідчого судді, на думку колегії суддів, є обґрунтованим щодо недоведеності достатності підстав, стосовно обрання підозрюваному такого виняткового запобіжного заходу як тримання під вартою, оскільки у відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України, застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою можливо виключно тільки у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Оскільки прокурором на момент розгляду клопотання та в апеляційному суді не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про застосування до ОСОБА_7 у відповідності до вимог ст. 181 КПК України запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, остільки він відповідає вказаним вище нормам закону і фактичним обставинам справи.
При ухваленні оскаржуваного судового рішення, судом враховано вимоги ст. 178 КПК України, обґрунтованість підозри в скоєнні умисного злочину ОСОБА_7 , дані про його особу, те що він раніше не судимий, офіційно не одружений, проте має на утриманні малолітню дитину з якою разом проживає, офіційно не працевлаштований, має постійне зареєстроване місце проживання, наявність та доведеність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.
Доводи прокурора в апеляції на те, що підозрюваний скоїв тяжкий злочин не є сам по собі обставиною, яка є підставою для застосування виняткового запобіжного заходу. Дана обставина розглядається в сукупності з іншими під час розгляду питання про застосування запобіжного заходу.
Доводи прокурора про наявність ризиків викладених в апеляції. внаслідок яких потрібно застосувати лише найбільш суворий запобіжний захід, не підтвердився наявними матеріалами, а тому задоволенню не підлягають.
Застосування до підозрюваного більш м`якого альтернативного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відповідає вимогам вищевказаної норми закону і є дієвим механізмом контролю його поведінки під час здійснення досудового розслідування та відповідає завданням кримінального провадження.
Твердження викладені в апеляції про те, що суд не зазначив обставин, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам є обґрунтованими, оскільки суд вірно прийшов до висновку про необхідність обрання домашнього арешту, як більш м`якого запобіжного заходу. Запобіжний захід щодо підозрюваного обраний у відповідності з вимогами КПК України.
З огляду на викладене, колегія суддів, вважає законним і обґрунтованим застосування до ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді не встановлено. Тому колегія суддів вважає, що вимоги апеляційної скарги слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді, як законну - без змін.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора Криворізької місцевої прокуратури № 1 прокуратури Дніпропетровської області залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 вересня 2016 року, щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді апеляційного суду: