Єдиний унікальний номер 341/209/16-к
Номер провадження 1-кп/341/40/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2016 року м. Галич
Галицький районний суд Івано-Франківської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
секретаря - ОСОБА_2
з участю прокурора - ОСОБА_3
обвинуваченого - ОСОБА_4
захисника - ОСОБА_5
потерпілого - ОСОБА_6
представника потерпілого - ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Галичі матеріали кримінального провадження про обвинувачення
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Задністрянськ, мешканця АДРЕСА_1 , українця, з вищою освітою, одруженого, на утриманні двоє неповнолітніх дітей, невійськовозобов`язаного, працюючого інженером баштових споруд ТзОВ «Біос комп`ютер», несудимого, громадянина України,
за ч. 1 ст. 121 КК України, -
в с т а н о в и в :
ОСОБА_4 умисно спричинив потерпілому ОСОБА_6 тяжке тілесне ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння при слідуючих обставинах:
29 листопада 2015 року близько 23 год. 10 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи в своєму господарстві по вул. Двірській в смт. Більшівці Галицького району, почув шум на вулиці біля свого автомобіля. Він зайшов у будинок, звідки взяв ліхтарик і став ним світити в сторону, де знаходився його автомобіль. В цей час по вулиці проходили подружжя ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , а позаду них, на відстані приблизно 100 м рухались потерпілий ОСОБА_6 із своєю дівчиною ОСОБА_10 .
Коли ОСОБА_4 за допомогою ліхтарика світив у бік ОСОБА_8 , останній, підійшов ближче та зробив ОСОБА_4 зауваження з приводу того, навіщо той світить прямо в очі. У відповідь на це, обвинувачений висловився нецензурною лайкою, а ОСОБА_8 відповів тим же. Між ними зав`язалася суперечка і вони стали тягати один одного за одяг. З метою припинення конфлікту ОСОБА_9 відвела ОСОБА_8 в сторону, а ОСОБА_4 в цей час побіг до себе в будинок, де взяв кухонний ніж і повернувшись на вулицю, став ним погрожувати ОСОБА_8 , суперечка між ними поновилась.
ОСОБА_11 почала кричати і на допомогу підбіг ОСОБА_6 , який став між ОСОБА_8 та ОСОБА_4 з метою припинення конфлікту. В цей час обвинувачений, діючи умисно, розуміючи протиправний характер своїх дій, наніс ОСОБА_6 два удари ножем у спину, спричинивши йому тілесні ушкодження у вигляді проникаючої колото-різаної рани в ділянці грудної клітки справа з правобічним гемопневмотораксом, у зв`язку з чим виникла необхідність у проведенні оперативних втручань «ВТВ справа, видалення гемотораксу, дренування за Бюлау», «ПХО ран правої половини грудної клітки. Дренування грудної клітки справа по Бюлау», які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент спричинення та непроникаючу різану рану в ділянці грудної клітки справа.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винність в пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю та підтвердив обставини вчиненого ним кримінального правопорушення, що зазначені в обвинувальному акті. При цьому суду пояснив, що 29 листопада 2015 року близько 23 год. 10 хв. він знаходився на подвір`ї власного господарства, що по АДРЕСА_1 та почув шум біля свого автомобіля, який він залишає на вулиці біля свого господарства. Оскільки, раніше були спроби із сторони невідомих осіб проникнути в його автомобіль, він зайшов у будинок, взяв ліхтарик і став ним світити в сторону автомобіля. В світлі ліхтарика побачив, що по дорозі йшли хлопець з дівчиною і, коли вони підійшли ближче, хлопець в образливій формі висловився в його адресу з приводу того, навіщо він світить ліхтариком йому в очі. Між ними зав`язалася суперечка, під час якої вони стали шарпати один одного за одяг. В цю суперечку втрутилась жінка, що була разом з тим хлопцем, яка почала кричати та кликати на допомогу. До них підбіг ще один чоловік, який став штовхати його в груди і,на його (обвинуваченого) думку намагався його вдарити. Маючи при собі кухонний ніж, з яким він вибіг на вулицю він, не контролюючи своїх дій, двічі вдарив цього хлопця ножем в праву частину плеча. Після цього бійка припинилася.
У вчиненому щиро розкаюється, просив суворо його не карати. Також, просить врахувати, що в нього на утриманні двоє неповнолітніх дітей, потерпілому він повністю і добровільно відшкодував кошти, потрачені ним на лікування і той до нього претензій не має.
Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні ствердив, що обвинувачений відшкодував йому завдані матеріальні та моральні збитки, претензій до нього він не має та на суворості покарання для нього не наполягає.
Оскільки, обвинувачений у судовому засіданні вину визнав та дав суду показання, які відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються, за згодою всіх учасників судового розгляду і у відповідності з ч. 3 ст. 349 КПК України суд обмежив обсяг досліджуваних доказів по даній кримінальній справі, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються і обмежився допитом обвинуваченого, сумнівів у добровільності та істинності позиції якого у суду не має. При цьому, розгляд провадження провадився відносно обвинуваченого в межах пред`явленого йому обвинувачення.
За наведених вище у вироку обставин справи і доказів суд вважає, що дії ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч.1 ст. 121 КК України, оскільки він заподіяв потерпілому ОСОБА_6 умисне тяжке тілесне ушкодження небезпечне для життя в момент заподіяння і винність свою в судовому засіданні визнав повністю.
Призначаючи покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного і обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому суд визнає те, що він судиться вперше розкаюється у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, має на утриманні двох неповнолітніх дітей.
Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.
Як особа, за місцем проживання та роботи ОСОБА_4 характеризується позитивно.
З урахуванням вищенаведених обставин, які пом`якшують покарання, а також враховуючи те, що обвинувачений добровільно відшкодував потерпілому вартість лікування і той претензій до нього не має та не наполягає на суворості покарання, суд вважає за можливе призначити йому покарання в межах санкції статті 121 ч. 1 КК України і на підстав ст. 75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням.
Цивільний позов не заявлявся.
Речові докази по справі, а саме, ніж довжиною 18.5 см знищити, одяг потерпілого ОСОБА_6 (куртку та футболку), які зберігаються у камері зберігання речових доказів Галицького відділення поліції повернути ОСОБА_6 .
Керуючись ст.ст. 368, 373, 374 КПК України суд,-
з а с у д и в :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.
Застосувавши ст. 75 КК України ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі звільнити з іспитовим строком тривалістю 3 (три) роки і на підставі ст. 76 КК України зобов`язати засудженого повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання та періодично з`являтися для реєстрації в цей орган.
Запобіжний захід засудженому до набрання вироком законної сили залишити у вигляді домашнього арешту, з обмеженнями,визначеними ухвалою Галицького районного суду від 21 березня 2016 року.
Речові докази по справі, а саме, ніж довжиною 18.5 см знищити, одяг потерпілого ОСОБА_6 (куртку та футболку), що зберігаються у камері зберігання речових доказів Галицького відділення поліції повернути ОСОБА_6 .
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Галицький районний суд.

Головуючий:ОСОБА_1