АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/156/16 Справа № 201/1172/16-к Слідчий суддя - Суддя-доповідач - ОСОБА_1
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2016 року

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

судді доповідача ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4
за участі прокурора ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

законного представника ОСОБА_8 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляцію захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29 січня 2016 року, якою продовжено строк тримання під вартою до 29 лютого 2016 року відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Дніпропетровську, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186; п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, -

встановила:
Відповідно до наданих органом слідства матеріалів, ОСОБА_7 підозрюється у тому, що діючи за попередньою змовою спільно з ОСОБА_9 30 листопада 2015 р., близько 02 год. 30 хвил., знаходячись поблизу буд. 38 «а», на вул. Набережній Перемоги в м. Дніпропетровську, на ґрунті неприязних відносин, в ході бійки разом ОСОБА_9 повалили ОСОБА_10 на землю та за допомогою невстановленого слідством предмета, нанесли останньому удари в життєво важливі органи, і від отриманих пошкоджень потерпілий помер на місці події.

Вказані злочинні дії підозрюваного ОСОБА_11 органами досудового розслідування кваліфіковані за п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

Крім того, 25 листопада 2015 р. Кухта приблизно о 23 год. 30 хвил., знаходячись біля буд. 9 по Бульвару Слави у м. Дніпропетровську, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_9 , умисно наніс удар кулаком у підборіддя потерпілого ОСОБА_12 повалив останнього на землю та почав наносити тому удари ногами, після чого, скориставшись безпорадним станом потерпілого, ОСОБА_7 відкрито заволодів майном останнього, на загальну суму 3950 грн.

Дані дії органом слідства кваліфіковані за ч. 2 ст. 186 КК України.

Згідно наданих матеріалів 2 та 8 грудня 2015 р. ОСОБА_7 повідомлено про підозру у скоєнні злочинів, передбачених відповідно п. 12 ч. 2 ст. 115 та ч. 2 ст. 186 КК України.

2 грудня 2015 р. Жовтневого районним судом м. Дніпропетровська щодо підозрюваного застосовано запобіжний захід - тримання під вартою на 60 (шістдесят) днів.

29 січня 2016 р. щодо ОСОБА_7 судом продовжено строк тримання під вартою до 29 лютого 2016 р.

Приймаючи таке рішення, суд послався на обґрунтованість підозри у вчиненні інкримінуємих ОСОБА_11 злочинів, на наявність ризиків незаконного пливу на свідків, переховування від органу слідства та суду у зв*язку з тяжкістю покарання за скоєні злочини, та вчинення інших злочинів. У зв`язку з чим суд прийшов до висновку про те, що більш м`який запобіжний захід не забезпечить покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків.

Захисник не згоден з даним рішенням суду. В апеляції просить його скасувати, постановити нове, яким обрати підозрюваному ОСОБА_11 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Вважає, що судом не досліджені докази, які обґрунтовують заявлені стороною обвинувачення ризики передбачені ст.177 КПК.

Посилається на те, що ОСОБА_11 є особою неповнолітнього віку, та не має на меті уникати від кримінальної відповідальності, оскільки вину у інкримінуємих злочинах не визнає, раніше не судимий, має постійне місце проживання і навчання.

Підозрюваний ОСОБА_7 , його захисник та законний представник підтримали доводи скарги, просили задовольнити її та змінити міру запобіжного заходу на не пов`язану з позбавленням волі.

Під час апеляційного розгляду прокурор заперечував проти доводів апеляції та просив залишити її без задоволення, а ухвалу без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши надані матеріали, обговоривши доводи скарги, вислухавши думки учасників засідання, колегія суддів вважає, що апеляція не може підлягати задоволенню з наступних підстав.

При вирішення питання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд повинен керуватись вимогами ст. ст. 177, 178, 197,199 КПК.

Надані матеріали приводять колегію суддів до висновку, що суд, задовольняючи клопотання слідчого, дійшов до правильного висновку про те, що ОСОБА_11 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованих йому злочинів, які згідно зі ст. 12 КК віднесені, відповідно, до категорії тяжкого і особливо тяжкого, що вчинені вони із застосуванням насильства, яке потягло до протиправного позбавлення життя потерпілої особи. Не залишено поза увагою, що інкриміновані ОСОБА_11 злочини скоєно в досить малий проміжок часу, що не може не свідчить про схильність підозрюваного до антисоціальної поведінки та небажання ставати на шлях виправлення. Тому ризики вчинення ним нових злочинів є обґрунтованими.

Посилання захисту на відсутність наміру ухилятися від слідства, спростовані даними про обставини скоєних злочинів. Звертається увага, що сама тяжкість покарання, яке передбачене за них, буде спонукати підозрюваного ухилитись від виконання даного процесуального обов*язку.

Спростовані твердження захисту про відсутність обгрунтованої підозри щодо ОСОБА_11 .

Так, дані які містяться в матеріалах кримінального провадження приводять до висновку, що саме ОСОБА_11 при обставинах, на які посилається орган слідства, позбавив життя потерпілого. Дані висновки грунтуються на показах ОСОБА_9 про те, що саме ОСОБА_11 позбавив життя потерпілого ОСОБА_10 , застосовуючи таке знаряддя злочину як ніж.

Видно, що вказані покази узгоджуються із протоколом слідчого експерименту проведеного за участю ОСОБА_13 та не суперечать висновку експертного дослідження про те, що тілесні ушкодження виявлені у потерпілого могли бути спричинені при обставинах, на які послався ОСОБА_13 під час проведення вказаної процесуальної дії.

Отже наведені докази та ряд інших даних, які містяться в матеріалах провадження, дають змогу дійти до висновку про те, що ОСОБА_11 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінуємих злочинів.

Сукупність ризиків і обставини, на які послався суд, свідчать про неможливість в застосуванні менш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою для запобігання вказаних стороною обвинувачення ризиків, тому підстав для її зміни, колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-
постановила:
Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29 січня 2016 р., якою продовжено строк тримання під вартою щодо ОСОБА_14 , строком до 29 лютого 2016 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3