Центральний районний суд м. Миколаєва
_____________________________________________________________________________________
н/п 1-кп/490/305/2016
ВИРОК
Іменем України
10 жовтня 2016 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого та його захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду обвинувальний акт, складений за результатами досудового розслідування обставин кримінального провадження № 0004301, за обвинуваченням

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Миколаєві, є громадянином України, раніше не судимим, неодруженим, має повну загальну середню освіту, не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
07 серпня 2015 року, близько 12 год. 00 хв., ОСОБА_6 , знаходячись у прихожій кімнаті будинку АДРЕСА_1 , після сумісного розпивання спиртних напоїв, діючи умисно на ґрунті особистої ворожнечі, у ході словесного конфлікту, який переріс у бійку, наніс ОСОБА_7 численні удари руками та ногами в голову та інші частини тіла, спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді: рани в області голови; синців в області голови і обличчя, на передній та бокових поверхнях грудної клітини, в області верхніх і нижніх кінцівок; саден в області голови і обличчя, верхніх і нижніх кінцівок; вогнищ крововиливів в м`які покрови голови; ділянок субарахноїдального крововиливу в лобно-скроневій області лівої півкулі; крововиливів в м`яких тканинах шиї в проекції лівого і правого ріжка під`язичної кістки; переломів ребер: праворуч: 2-11-го ребер на межі середньо-ключичної і передньої пахвової лінії з ушкодженнями плеври в проекції 5, 6, 7-го ребра і крововиливами плеври в проекції 10-го ребра, зліва: 2-8-го ребра по передній пахвовій лінії з пошкодженням пристінкової плеври в проекції 3, 4-го ребра і крововиливами в навколишні м`які тканини; пошкодження тканини правої легені; вогнищевих крововиливів в області правого купола діафрагми; розриву тканини печінки і брижейки тонкого кишечнику з крововиливами в місцях пошкодження, які за ступенем тяжкості у сукупності належать до категорії тяжких тілесних ушкоджень та які потягли за стобою смерть ОСОБА_7 ..

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні за викладених вище обставин злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, винним себе не визнав та під час допиту повідомив, що з вітчимом ОСОБА_7 вони перебували у хороших стосунках, разом проходили військову службу в зоні проведення АТО. 07 серпня 2015 року він та вітчим знаходилися вдома. Де він був вранці не пам`ятає. Алкогольні напої не вживав. Він не пам`ятає о котрій годині, але він ліг спати у своїй кімнати. Прокинувся від крику матері, вийшов у прихожу і побачив мертвого ОСОБА_7 , який лежав на підлозі. Потім вони з матір`ю викликали швидку допомогу та міліцію. По приїзду міліції його затримали і доставили до райвідділу в обіденний час, де його били і катували, тому він підписав не читаючи папери, які йому дали працівники міліції.

Не дивлячись на невизнання ОСОБА_6 своєї вини у вчиненні зазначеного злочину його вина в інкримінованому йому злочині об`єктивно підтверджується сукупністю досліджених судом і наведених нижче доказів.

Так, будучи допитаною в якості потерпілої 12 січня 2016 року ОСОБА_4 суду повідомила, що вранці, 07 серпня 2015 року вона прибрала вдома та близько 09 год. 10 хв. поїхала на завод "Сталевар", а звідти - на ринок "Колос". Там вона зняла з банкомату готівку скупилася і близько 13 год. повернулася додому. Повернувшись додому побачила, що двері будинку відчинені, і у прихожій на підлозі лежить її чоловік ОСОБА_7 .. Спочатку вона подумала, що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння, але після виявила, що мертвий. Син сказав, що він не чув і не бачив, що сталося з чоловіком. Чоловік постійно пив, падав, усе обличчя в нього було у саднах. Того дня син їй телефонував близько 10 год. і казав, щоб вона скоріше їхала додому, що чоловік його вдарив по голові. Коли син телефонував, він сказав, що батько просив його передати, щоб вона скоріше їхала додому, що чоловіку потрібні гроші, 500 грн., повернути борг.

Як слідує з досліджених у ході судового розгляду електронних документів, які містять відомості про дату, час та номері учасників з`єднань абонентського номеру оператора мобільного зв`язку МТС НОМЕР_1 , який належить потерпілій ОСОБА_4 , що нею підтверджено у ході судового розгляду, 07 серпня 2015 року вказаний номер з`єднувався з номером оператора мобільного зв`язку НОМЕР_2 , який зі слів потерпілої ОСОБА_4 належав загиблому ОСОБА_7 , тричі: об 11 год. 08 хв. 02 сек. (розмова тривала 38 секунд); об 11 год. 15 хв. 21 сек. (розмова тривала 67 секунд) та об 11 год. 18 хв. 13 сек. (розмова тривала 31 секунду.)

Допитана судом з приводу вказаних телефонних з`єднань потерпіла ОСОБА_4 пояснила, що під час вказаних з`єднань вона розмовляла з загиблим, який їй телефонував та просив приїхати і дати йому гроші, а також, що під час однієї з цих розмов чоловік звертався до сина і говорив: "На трубку проговори з матір`ю", але вона чула, що син відмовлявся говорити. Під час цього ж допиту потерпіла всупереч тим показанням, що вона їх дала 12 січня 2016 року стверджувала, що обвинувачений їй не телефонував, а телефонував саме чоловік з свого мобільного телефону.

З показань допитаної у суді в якості свідка ОСОБА_8 слідує, що в один з днів у серпня 2015 року, точної дати не пам`ятає, але це було у день смерті ОСОБА_7 , знаходячись у дворі свого домоволодіння, яке межує із домоволодінням загиблого, близько 11-12 години, вона чула з двору сусідів (Лічманів) крики сварки двох чоловіків, один з яких (вона точно може сказати) належав загиблому, а кому належить інший голос точно сказати не може.

При цьому свідок пояснила, що голос загиблого вона знає з дитинства, а голос обвинуваченого знає погано, оскільки бачила його лише пару разів.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 1666 від 02.09.2015, при судово-медичному дослідженні трупу ОСОБА_7 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: рани в області голови; синців в області голови і обличчя, на передній та бокових поверхнях грудної клітини, в області верхніх і нижніх кінцівок; саден в області голови і обличчя, верхніх і нижніх кінцівок; вогнищ крововиливів в м`які покрови голови; ділянок субарахноїдального крововиливу в лобно-скроневій області лівої півкулі; крововиливів в м`яких тканинах шиї в проекції лівого і правого ріжка під`язичної кістки; переломів ребер: праворуч: 2-11-го ребер на межі середньо-ключичної і передньої пахвової лінії з ушкодженнями плеври в проекції 5, 6, 7го ребра і крововиливами плеври в проекції 10-го ребра, зліва: 2-8-го ребра по передній пахвовій лінії з пошкодженням пристінкової плеври в проекції 3, 4-го ребра і крововиливами в навколишні м`які тканини; пошкодження тканини правої легені; вогнищевих крововиливів в області правого купола діафрагми; розриву тканини печінки і брижейки тонкого кишечнику з крововиливами в місцях пошкодження, які за ступенем тяжкості у сукупності належать до категорії тяжких тілесних ушкоджень та мають прямий причинний зв`язок з настанням смерті і є прижиттєвими.

З цього ж висновку вбачається, що смерть ОСОБА_7 настала внаслідок тупої поєднаної рани тіла у вигляді ділянки субарахнаїдального крововиливу, множинних переломів ребер за кількома анатомічними лініями з пошкодженням пристінкової плеври та таканини легені, розриву тканини печінки та брижейки тонкого кишечнику, що супроводжувалося внутріплевральною кровотечею (2000 мл. крові), ускладненої геморрагічним та травматичним шоком.

Згідно цього ж висновку, вказані тілесні ушкодження утворилися від численних ударних впливів тупого твердого предмету з обмеженою контактуючою поверхнею (рука зігнута у кулак, обута нога тощо).

Вказаним висновком виключається, що зазначені вище тілесні ушкодження могли утворитися від падіння з висоти власного зросту, у тому числі від удару об предмети, що виступають.

Крім цього, з вказаного висновку слідує, що з моменту смерті ОСОБА_7 до дослідження його трупу пройшло 6-10 годин, тобто смерть, виходячи з часу початку дослідження (18 год. 00 хв. 07 серпня 2015 року) настала у період з 08 год. 00 хв. 07 серпня 2015 року до 14 год. 00 хв. 07 серпня 2015 року.

З показань допитаного в якості свідка ОСОБА_9 слідує, що у 2015 році, число не пам`ятає, близько 14 год., він разом з іншими членами наряду, працюючи у патрульно-постовій службі міліції, отримав сигнал, про те, що в Тернівці до міліції звернулася жінка, яка повідомила, що її син побив батька. По приїзду на місце вони затримали обвинуваченого, який перебував у стані алкогольного сп`яніння, мав хитку ходу, мляву мову, від нього було чутко сильний запах алкоголю. Знаходячись в автомобілі, доки вони чекали оперативної групи, обвинувачений сам розповідав, як він служив в АТО, а також про суперечку з батьком. Подробиць за збігом часу він не пам`ятає.

Під час судового розгляду про те, обвинувачений в момент його затримання перебував у стані алкогольного сп`яніння повідомив й допитаний в якості свідка ОСОБА_10 , який також входив до наряду ППСМ, що затримав ОСОБА_6 , і який також чув від останнього запах алкоголю.

Аналізуючи наведені вище докази у сукупності, суд приходить до переконання про те, що 07 серпня 2015 року ОСОБА_6 вживав алкогольні напої, на що вказують показання свідків ОСОБА_9 і ОСОБА_10 щодо наявних в обвинуваченого на момент затримання ознак алкогольного сп`яніння.

Також, проаналізувавши вказані вище докази суд вважає встановленим, що смерть ОСОБА_7 настала у період приблизно з 11 год. 00 хв. до 12 год. 00 хв..

На це у сукупності вказують зазначений вище висновок судово-медичної експертизи, показання потерпілої, яка зазначає, що чула голос чоловіка, коли він їй телефонував впродовж дванадцятої години ранку, а також показання свідка ОСОБА_8 , згідно яких вона чула голос загиблого під час сварки двох чоловіків, що відбувалася на території домоволодіння Лічманів у період близько 11-12 год..

У сукупності ці докази спростовують показання обвинуваченого, що він спав і підтверджують ту обставину, що між ним та загиблим у період приблизно з 11 год. по 12 годину відбувалася сварка.

Факт наявності у загиблого наведених вище тілесних ушкоджень, а також факт наявності в обвинуваченого тілесних ушкоджень у вигляді численних саден обличчя, верхніх та нижніх кінцівок, рани лівої нижньої кінцівки, що слідує з дослідженого судом висновку судово-медичної експертизи № 1185 від 17.08.2015, вказує на те, що між загиблим і обвинуваченим у вказаний період часу відбувалася бійка, у ході якого останній шляхом численних ударів руками та ногами спричинив загиблому тілесні ушкодження, зазначенні у висновку судово-медичної експертизи № 1666 від 02.09.2015, від яких настала смерть ОСОБА_7 ..

Інші досліджені під час судового розгляду докази вказаних вище висновків суду не спростовують і не суперечать їм.

Так, допитані у ході судового розгляду свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_12 показали, що будь-яких відомостей, які стосуються події смерті ОСОБА_7 їм невідомо, ані ОСОБА_6 , ані ОСОБА_7 07 серпня 2015 року вони не бачили.

Під час судового розгляду судом було допитано в якості свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , що зазначені у протоколі огляду місця події від 07.08.2015 як поняті, які повідомили, що вказаний огляд в їх присутності не проводився, їх запросила потерпіла, права та обов`язки понятих їм не роз`яснялися, де які речі вилучалися вони не бачили, просто на вимогу працівників міліції повідомили свої данні і підписали надані їм документи.

З огляду на наведене, оскільки в порушення абз. 2 ч. 7 ст. 223 КПК України вказаний вище огляд місця події фактично було проведено без участі понятих, усі докази, отримані внаслідок проведення цього огляду, з огляду на положення ч.ч. 1, 2 ст. 86 КПК України, є недопустимими і не можуть бути використані при прийнятті процесуального рішення, у тому числі й вироку.

Відповідно, не є допустимими доказами і не можуть бути використаними при ухвалені вироку усі докази, що є похідними від зазначеного вище, тобто усі висновки молекулярно-генетичних експертиз №№ 683, 684, 685, 686 від 17.09.2015 та висновок судово-дактилоскопічної експертизи № 287 від 04.09.2015.

Не дивлячись на це, наведеними вище доказами вину обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочину суд вважає беззаперечно доведеною.

Показання ж, в яких він заперечує факт спричинення ОСОБА_7 зазначених вище тілесних ушкоджень, посилаючись, на те, що у момент спричинення ОСОБА_7 тілесних ушкоджень він спав, суд вважає недостовірними, викликаними бажанням уникнути кримінальної відповідальності за вчинений злочин, оскільки вони спростовуються наведеними вище доказами, у тому числі й показаннями потерпілої, з яких слідує, що у період 11-12 години 07 серпня 2015 року у телефонній розмові вона чула як голос загиблого, так і голос обвинуваченого.

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 стороною обвинувачення правильно кваліфіковано за ч. 2 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потеплілого.

Згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 581 від 05.11.2015, ОСОБА_6 у період часу, до якого належить інкриміноване йому діяння, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.

При призначенні покарання обвинуваченому суд відповідно до ст. 65 КК України враховує, що він вчинив тяжкий умисний злочин, його особу, а саме те, що він є раніше не судимим та вперше притягається до кримінальної відповідальності, не працює, за місцем проживання характеризується негативно, як особа, що зловживає спиртними напоями , за місцем тримання під вартою - посередньо, перебуває на обліку у лікаря-нарколога з діагнозом: синдром залежності від алкоголю, проходив військову службу у зоні проведення антитерористичної операції на сході України, відсутність обставин, що обтяжують та пом`якшують покарання.

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_6 за вчинений злочин мінімальне покарання, передбачене санкцією ч. 2 ст. 121 КК України.

Таке покарання відповідає особі обвинуваченого, характеру та тяжкості вчиненого ним злочину, а також є необхідним та достатнім для його виправлення і попередження вчинення ним нових злочинів.

Відповідно до положень п. 4 ч. 9 ст. 100 КПК України речові докази, а саме фрагмент наволочки (спец. пакет № 3196410), фрагмент тканини (занавіски) (спец. пакет № 2432402), змиви речовини бурого кольору в паперових конвертах №№ 1, 2, 3, фрагмент простирадла (спец. пакет № 3196409), експериментальні зразки крові ОСОБА_6 у конверті № 1, експериментальні зразки крови та піднігтьові зрізи ОСОБА_6 і ОСОБА_7 , шорти та футболку, вісім слідів папілярних візерунків, що не являють матеріальної цінності та зберігаються у камері збереження речових доказів Центрального ВП ГУ НП в Миколаївській області, слід знищити.
Як слідує зі змісту ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого документально підтверджені витрати на залучення експертів.

Стороною обвинувачення надано довідки, якими документально підтверджуються процесуальні витрати на залучення експертів Миколаївського науково-дослідницького експертно-криміналістичного центру МВС України для проведення у ході досудового розслідування обставин кримінального провадження № 0004301 експертиз (висновки №№ 683, 684, 685, 686 від 17.09.2015, № 287 від 04.09.2015) на суму 14893 грн. 64 коп..

Таким чином, відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_6 підлягають стягненню на користь Миколаївського науково-дослідницького експертно-криміналістичного центру МВС України 14 893 грн. 64 коп. в рахунок відшкодування вказаних процесуальних витрат.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367-368, 370, 371, 373, 374 КПК України, -

З А С У Д И В :
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на сім років.

Строк відбування призначеного покарання ОСОБА_6 відраховувати з моменту приведення вироку до виконання.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, у строк відбування покарання ОСОБА_6 строк його попереднього ув`язнення у період з 07 серпня 2015 року по 05 січня 2016 року включно, зарахувати із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь Миколаївського науково-дослідницького експертно-криміналістичного центру МВС України в рахунок відшкодування процесуальних витрат на залучення експертів (висновки №№ 683, 684, 685, 686 від 17.09.2015, № 287 від 04.09.2015) - 14 893 (чотирнадцять тисяч вісімсот дев`яносто три) гривні 64 копійки.

Речові докази, а саме фрагмент наволочки (спец. пакет № 3196410), фрагмент тканини (занавіски) (спец. пакет № 2432402), змиви речовини бурого кольору в паперових конвертах №№ 1, 2, 3, фрагмент простирадла (спец. пакет № 3196409), експериментальні зразки крові ОСОБА_6 у конверті № 1, експериментальні зразки крови та піднігтьові зрізи ОСОБА_6 і ОСОБА_7 , шорти та футболку, вісім слідів папілярних візерунків, що не являють матеріальної цінності та зберігаються у камері збереження речових доказів Центрального ВП ГУ НП в Миколаївській області, - знищити.
На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Миколаївської області через Центральний районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий: