УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24.09.2016 слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі: ОСОБА_2 , за участю заступника керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури старшого радника юстиції ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , розглянувши в судовому засіданні клопотання старшого слідчої групи детектива Першого відділу детективів Третього підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_10 , погоджене заступником керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури старшим радником юстиції ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпра, українця, громадянина України, одруженого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: Санаторій-профілакторій ТОВ «ЗТМК», вулиця Січ 1-б, острів Хортиця, м. Запоріжжя, працює на посаді директора ТОВ «Запорізький титано-магнієвий комбінат», раніше не судимого, у кримінальному провадженні №0002227, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.09.2015 за ознаками кримінального правопорушення, передбачених ч. 5 ст. 191 КК України-

В С Т А Н О В И В:
У провадження слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва надійшло вищезазначене клопотання.

Подане клопотання обґрунтоване тим, що слідчою групою у складі детективів Національного бюро Третього підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань №0002227 від 15.09.2015, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Як вбачається, досудовим розслідуванням встановлено, що на підставі контракту від 21.11.2013 між ОСОБА_4 та TOB «ЗТМК» в особі Голови наглядової ради Товариства, начальника Управління міждержавних майнових відносин та інвестиційної діяльності Фонду державного майна України ОСОБА_11 , ОСОБА_4 призначено на посаду директора ТОВ «ЗТМК».
На займаній посаді ОСОБА_4 виконував організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції і у період з 23.11.2013 до останнього часу обіймав посаду керівника, був службовою особою суб`єкта господарювання державного сектору економіки, державна частка у статутному капіталі якого перевищує п`ятдесят відсотків.
Зазначено, що отримання прибутку від діяльності ТОВ «ЗТМК» та технічна модернізація виробництва є стратегічним державним інтересом для захисту та виконання якого 19.11.2013 на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 03.10.2012 № 955, згідно з договором про заснування від 22.02.2013 № 85, Додаткової угоди до нього від 18.10.2013, які укладені між Фондом державного майна України та Компанією «Толексіс Трейдінг Лімітед» (TOLEXIS TRADING LIMITED), зареєстрованою за законодавством Республіки Кіпр, сертифікат реєстрації НЕ 148292 від 11.05.2004, місцезнаходження за реєстраційними даними: Еміліу Хурмузіу Стріт, Лофітіс Бізнес Центр, 6-й поверх, офіс 3 та 4, П.К. 3035, Лімассол, Кіпр, виходячи з необхідності залучення інвестицій у розмірі не менше 100 млн. доларів США, необхідності впровадження сучасних прогресивних технологій та використання нового високопродуктивного обладнання для створення високорентабельного виробництва титанового шлаку, модернізації магнієвого виробництва, модернізації виробництва титану губчастого та титанових злитків до рівня, що відповідає аерокосмічним вимогам якості - засновано ТОВ «ЗТМК».
За умовами вищевказаного договору, додаткової угоди до нього, а також, Статуту Товариства, про які був обізнаний ОСОБА_4 , чітко визначені обов`язки Компанії «Толексіс Трейдінг Лімітед» як учасника ТОВ «ЗТМК», а саме, вона мала здійснити свій вклад до статутного капіталу Товариства виключно грошовими коштами в сумі 719 785 019,8 гривень, що в перерахунку згідно з встановленим НБУ офіційним курсом гривні до долару США станом на 18.10.2013 (7,993 гривень за 1 долар США) відповідає 90 051 922,91 доларів США, додатково до свого вкладу до статутного капіталу Товариства з метою фінансового забезпечення технічної модернізації виробництва мала внести додатковий вклад грошовими коштами на загальну суму 159 444 980,25 гривень, що відповідає 19 948 077,09 доларів США. Водночас, було встановлено додаткове зобов`язання Компанії «Толексіс Трейдінг Лімітед» забезпечити погашення в повному обсязі за власний рахунок протягом трьох місяців з дати утворення Товариства простроченої заборгованості Державного підприємства «Запорізький титано-магнієвий комбінат» (далі - ДП «ЗТМК») з виплати заробітної плати, податків, зборів, інших обов`язкових платежів та за спожиті енергоносії, що виникла до державної реєстрації Товариства. При цьому, згідно мети створення ТОВ «ЗТМК», а також, стратегічної програми розвитку та технічної модернізації виробництва ТОВ «ЗТМК», яка затверджена на Установчих зборах 14.11.2013, кошти в сумі 110 000 000 доларів США передбачено освоїти (використати) протягом 4-го кварталу 2013 року, 2014 року та 1-го кварталу 2015 року на впровадження передових технологій і устаткування вітчизняних та зарубіжних фірм, що в результаті дозволить збільшити обсяги виробництва, знизити собівартість продукції, підвищити її конкурентоспроможність за рахунок зростання якості, а також дозволить вирішити екологічні питання, тобто вказані кошти мали цільове призначення.
Детектив пояснив, що всупереч державним інтересам у вигляді отримання прибутку від діяльності TOB «ЗТМК», а також, всупереч мети створення Товариства та цільового призначення грошових коштів, залучених від нерезидента - Компанії «Толєксіс Трейдінг Лімітед» в сумі 110 000 000 доларів США, маючи умисел на розкрадання у формі розтрати грошових коштів товариства, шляхом зловживання службовим становищем, з метою передачі третім особам для задоволення їх корисливих інтересів, ОСОБА_4 у період часу з 21.11.2013 по 17.04.2015, з використанням службового становища директора даного Товариства, в порушення вимог контракту від 21.11.2013, Договору про заснування ТОВ «ЗТМК» від 22.02.2013 № 85, Додаткової угоди до нього від 18.10.2013 та Статуту ТОВ «ЗТМК» від 19.11.2013, усвідомлюючи злочинний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи настання таких наслідків, вчинив розтрату частини вищевказаних коштів з використанням свого службового становища, в особливо великих розмірах, а саме вчинив перерахування грошових коштів, які мали цільове призначення на впровадження передових технологій і устаткування вітчизняних та зарубіжних фірм, за не цільовим призначенням, на надання поворотної фінансової допомоги ДП «ЗТМК», здійснення оплати третім особам в якості поручителя по заборгованості ДП «ЗТМК» на загальну суму 492 047 840,22 гривень. В свою чергу, укладення вказаних правочинів ОСОБА_4 , крім порушення вимог цільового використання залучених інвестиційних коштів, також не мало на меті отримання прибутку ТОВ «ЗТМК», а було направлено на безоплатне обернення їх на користь третіх осіб, а саме юридичних осіб: ТОВ «Сінтез Ресурс», ПАТ «Холдингова компанія «Енергомережа» та ПАТ «Комерційний банк «Надра», та здійснене всупереч додаткових вимог до Компанії «Толєксіс Трейдінг Лімітед», з метою зменшення її зобов`язань по сплаті заборгованості ДП «ЗТМК» з виплати заробітної плати, податків, зборів, інших обов`язкових платежів та за спожиті енергоносії.
Вказав, що ОСОБА_4 усвідомлюючи, що виникне безнадійна дебіторська заборгованість перед ТОВ «ЗТМК», тобто грошові кошти будуть безповоротно втрачені, в період часу з 21.11.2013 по 17.04.2015, діючи з метою розтрати грошових коштів даного товариства, в інтересах Компанії «Толексіс Трейдінг Лімітед» щодо зменшення її зобов`язань по сплаті ВАТ «Запоріжжяобленерго» боргу ДП «ЗТМК» на загальну суму 275 732 997 гривень, а також в інтересах ТОВ «Сінтез Ресурс», ПАТ «Холдингова компанія «Енергомережа», ВАТ «Запоріжжяобленерго» та ПАТ «Комерційний банк «Надра» щодо покращення їх фінансового положення за рахунок грошових коштів ТОВ «ЗТМК», зловживаючи своїм службовим становищем, вчинив розтрату вказаних грошових коштів на загальну суму 492 047 840,22 гривень, що більш ніж в 807 960 разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян у 2015 році рік та становить особливо великі розміри.

В рамках даного кримінального провадження органом досудового розслідування ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, а саме у розтраті чужого майна, шляхом зловживання службовим становищем, вчиненій в особливо великих розмірах.

Зазначено, що 23.09.2016 о 09 годині 08 хвилин ОСОБА_4 затримано в порядку, передбаченому п.3 ч.1 ст. 208 КПК України в адміністративному приміщенні ТОВ «Запорізький титано-магнієвий комбінат» за адресою: м. Запоріжжя, вул. Теплична 18.

23.09.2016 о 20 годині 09 хвилин ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України. Підозрюваний ОСОБА_4 з приводу повідомленої йому підозри повідомив, що вину свою не визнає, погашення заборгованості ДП «ЗТМК» здійснювалось через об`єктивні причини за кошти ТОВ «ЗТМК».

Детектив пояснив, що вина ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами, а саме:

статутом ТОВ «ЗТМК» від 19.11.2013, згідно до якого ОСОБА_4 як директор здійснює свої повноваження відповідно до Статуту і контракту з ним, має право без довіреності вчиняти юридичні дії від імені Товариства, в тому числі представляти інтереси в органах державної влади і органах місцевого самоврядування, інших організаціях, у відносинах з юридичними особами та громадянами, іноземними контрагентами, розпоряджатись майном та коштами Товариства, укладати та вчиняти від імені Товариства правочини, підписувати договори, контракти, фінансові та інші майнові документи у відповідності із Статутом та чинним законодавством України, відкривати у банках рахунки і національній та іноземних валютах та розпоряджатись ними у встановленому чинним законодавством порядку;

договором про заснування ТОВ «ЗТМК» № 85 від 22.02.2013 та додатковою угодою до договору про заснування ТОВ «ЗТМК» від 18.10.2013, згідно яких чітко визначені обов`язки Компанії «Толексіс Трейдінг Лімітед» як учасника ТОВ «ЗТМК», встановлено додаткове зобов`язання Компанії «Толексіс Трейдінг Лімітед» забезпечити погашення в повному обсязі за власний рахунок протягом трьох місяців з дати утворення Товариства простроченої заборгованості Державного підприємства «Запорізький титано-магнієвий комбінат» (далі - ДП «ЗТМК») з виплати заробітної плати, податків, зборів, інших обов`язкових платежів та за спожиті енергоносії, що виникла до державної реєстрації Товариства, а також, передбачено цільове використання грошових коштів - внеску Компанії «Толексіс Трейдінг Лімітед» на впровадження передових технологій і устаткування вітчизняних та зарубіжних фірм, що в результаті дозволить збільшити обсяги виробництва, знизити собівартість продукції, підвищити її конкурентоспроможність за рахунок зростання якості, а також дозволить вирішити екологічні питання, про що був обізнаний ОСОБА_4 та зобов`язаний був дотриматись мети створення ТОВ «ЗТМК» згідно вказаних угод;

контрактом з директором ТОВ «ЗТМК» від 21.11.2013, згідно якого ОСОБА_4 зобов`язаний був безпосередньо і через сформований апарат здійснювати поточне управління (керівництво) Товариством, забезпечувати його високоприбуткову діяльність, ефективне використання і збереження майна Товариства та майна, що не ввійшло до статутного капіталу;

аудиторським звітом від 20.07.2015 № 21-24/4, складеного за результатами державного фінансового аудиту діяльності ТОВ «ЗТМК» за період з 01.11.2013 по 31.05.2015, у якому вказано про порушення договору заснування TOB «ЗТМК» № 85 від 22.02.2013 та додаткової угоди до договору про заснування ТОВ «ЗТМК» від 18.10.2013 в частині нецільового використання частини грошових коштів, отриманих від Компанії «Толексіс Трейдінг Лімітед»;

договорами позики грошових коштів (поворотної фінансової допомоги), а саме: № 13 від 23.01.2014 та додатковими угодами до нього (№1 від 19.06.2014, №2 від 15.01.2015); № 115 від 16.04.2014 та додатковою угодою до нього (№1 від 15.10.2014); № 674/114 від 18.04.2014 та додатковою угодою до нього (№1 від 17.10.2014); № 202 від 17.12.2014 та додатковими угодами до нього (№1 від 26.01.2015, №2 від 30.06.2015), згідно яких ОСОБА_4 від імені ТОВ «ЗТМК» надав грошову позику ДП «ЗТМК» на загальну суму 399 901 248 гривень, які безповоротно були перераховані з банківських рахунків ТОВ «ЗТМК»;

постановою КМУ № 955 від 03.10.2012 про деякі питання утворення ТОВ «ЗТМК»;

показаннями ОСОБА_4 , які він надав як свідок у даному кримінальному провадженні з приводу обставин здійснення фінансових операцій ТОВ «ЗТМК»;

показаннями свідка ОСОБА_12 , у даному кримінальному провадженні з приводу обставин здійснення фінансових операцій ТОВ «ЗТМК» та перерахування грошових коштів на рахунки інших підприємств;

поясненнями ОСОБА_13 , наданими ним в ході зустрічної звірки в ДП «ЗТМК», згідно яких ДП «ЗТМК» не планувало повертати грошові кошти, отримані від ТОВ «ЗТМК», очікуючи на припинення юридичної особи шляхом приєднання до позичальника, таким чином на думку ОСОБА_13 , заборгованість ДП «ЗТМК» перед ТОВ «ЗТМК» повинна була б бути списана;

висновком за результатами проведення судово-економічної експертизи Київського науково-дослідного інституту судових експертиз № 9991/16-45 від 31.08.2016, згідно якого документально підтверджуються висновки аудиторського звіту від 20.07.2015 № 21-24/4, складеного за результатами державного фінансового аудиту діяльності ТОВ «ЗТМК» за період з 01.11.2013 по 31.05.2015 в частині безповоротного перерахування грошових коштів на рахунки ДП «ЗТМК», а також, безпідставне укладення угод з наступним перерахуванням грошових коштів з ВАТ «Запоріжжяобленерго»;

платіжними дорученнями, якими перераховувались грошові кошти з банківських рахунків ТОВ «ЗТМК», які були у розпорядженні ОСОБА_4 .

Вказав, що наказами Фонду Державного майна України, якими 27.11.2013 звільнено від виконання обов`язків генерального директора ДП «ЗТМК» ОСОБА_4 , що підтверджує, що він був достовірно обізнаний про фінансовий стан ДП «ЗТМК», володів інформацією про умови виникнення та стан кредиторської заборгованості ДП «ЗТМК», вів переговори та постійно контактував з кредиторами, в тому числі ТОВ «Сінтез Ресурс», ПАТ«Холдингова компанія «Енергомережа», ВАТ «Запоріжжяобленерго» та ПАТ «Комерційний банк «Надра» тому діяв фактично в їх інтересах, а не TOB «ЗТМК» при наданні позик, погашення зобов`язань ДП «ЗТМК».

Як вказав детектив, підставою застосування підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, є наявність обгрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення та наявність ризиків, які дають підстави вважати, що підозрюваний матиме можливість: переховуватися від слідства та суду, незаконно впливати на свідків та потерпілих у кримінальному провадженні, продовжити злочинну діяльність, шляхом вчинення нових кримінальних правопорушень, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Зазначено, що у зв`язку із внесенням змін до статей 45, 69 та 75 КК України у випадку засудження ОСОБА_4 за вчинення тяжкого корупційного злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, до нього може бути застосовано виключно покарання у виді реального позбавлення волі від 7 до 12 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна.

Детектив вказав, що враховуючи викладене, тяжкість та специфіку кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , дані про його особу підозрюваного з метою забезпечення виконання процесуальних обов`язків та запобігання наведеним у клопотанні ризикам до ОСОБА_4 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Детектив вважає, що інші запобіжні заходи не зможуть забезпечити досягнення мети їх застосування, тому стосовно підозрюваного ОСОБА_4 необхідним є обрання виключно найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів. Вказаний строк достатній для встановлення та допиту всіх осіб, віднайдення речей та документів, які мають відношення до вказаного кримінального провадження, встановлення інших обставин щодо вказаної події.

Виходячи з вищезазначеного, детектив звернувся до слідчого судді з клопотанням та просив його задовольнити.

В судовому засіданні прокурор підтримав подане клопотання з підстав, зазначених у ньому та просив слідчого суддю про задоволення клопотання.

Підозрюваний та його захисники в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, якими детектив та прокурор обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

В ході розгляду клопотання встановлено, що слідчою групою у складі детективів Національного бюро Третього підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань №0002227 від 15.09.2015, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Детектив звернувся з клопотанням про застосування запобіжного заходу - тримання під вартою із можливістю внесення застави відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпра, українця, громадянина України, одруженого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: Санаторій-профілакторій ТОВ «ЗТМК», вулиця Січ 1-б, острів Хортиця, м. Запоріжжя, працює на посаді директора ТОВ «Запорізький титано-магнієвий комбінат», раніше не судимого, у кримінальному провадженні №0002227, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.09.2015 за ознаками кримінального правопорушення, передбачених ч. 5 ст. 191 КК України.

Встановлено, що 23.09.2016 о 09 годині 08 хвилин ОСОБА_4 затримано в адміністративному приміщенні ТОВ «Запорізький титано-магнієвий комбінат» за адресою: м. Запоріжжя, вул. Теплична 18, а 23.09.2016 о 20 годині 09 хвилин ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильності кваліфікації дій ОСОБА_4 виходячи лише з фактичних даних, що містяться в: протоколах допиту свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_12 ; висновку за результатами проведення судово-економічної експертизи Київського науково-дослідного інституту судових експертиз № 9991/16-45 від 31.08.2016; аудиторському звіті від 20.07.2015 № 21-24/4, складеного за результатами державного фінансового аудиту діяльності ТОВ «ЗТМК» за період з 01.11.2013 по 31.05.2015; платіжних дорученнях, якими перераховувались грошові кошти з банківських рахунків ТОВ «ЗТМК», приходжу до висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення, за викладених у клопотанні обставин.
Відтак, у кримінальному провадженні наявні обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання особі одного із запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України.

У відповідності до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочину діяльність.

Згідно ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

У даному кримінальному провадженні зв`язок підозрюваного ОСОБА_4 з вчиненим кримінальним правопорушенням підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами. Сукупність цих доказів дають підстави вважати, що причетність ОСОБА_4 до вчинення злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України є обґрунтованою, що дає підстави для застосування до нього одного з запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, з метою забезпечення кримінального провадження.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що при оцінці позбавлення свободи будь-кого суд не обмежується проголошеними видимими цілями взяття та тримання під вартою, про які йдеться, але також розглядає істинні наміри та цілі, що стоять за ними («Боцано проти Франції»).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Як вбачається на утриманні у підозрюваного ОСОБА_4 знаходиться його сім`я: дружина, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною, а також 5 дітей.
ОСОБА_4 , хоча і не притягувався раніше до кримінальної відповідальності, не судимий, підозрюється у вчиненні тяжкого злочину (ст. 12 КК України), за який передбачено покарання у виді позбавлення волі від 7 до 12 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна.

Відтак наявні ризики його ймовірного переховування від органів досудового розслідування, зважаючи на тяжкість можливого покарання.
Отже, враховуючи мету і підстави клопотання про застосування забіжного заходу у вигляді тримання під вартою, дослідивши матеріали справи та оцінивши в сукупності обставини, які встановленні у судовому засіданні, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання, оскільки прокурор у судовому засіданні довів наявність всіх обставин, передбачених частиною першою статті 194 КПК України.

Запобіжні заходи це заходи забезпечення кримінального провадження, застосування яких супроводжується обмеженням конституційних прав і свобод осіб, які підозрюються (обвинувачуються) у вчиненні кримінальних правопорушень. Ці обмеження стосуються свободи пересування та вільного вибору місця перебування.
Слід зазначити, що одночасно від народних депутатів України ОСОБА_14 та ОСОБА_15 були подані клопотання про взяття на поруки.
У судовому засіданні народний депутат ОСОБА_15 підтримав своє клопотання.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 180 КПК України особиста порука полягає у наданні особами, яких слідчий суддя, суд вважає такими, що заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків відповідно до статті 194 цього Кодексу і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу.
Згідно ч. 2 ст. 180 КПК України кількість поручителів визначає слідчий суддя, суд, який обирає запобіжний захід. Наявність одного поручителя може бути визнано достатньою лише в тому разі, коли ним є особа, яка заслуговує на особливу довіру.
Однак слідчий суддя не вважає за можливе обрати запобіжний захід взяття на поруки у зв`язку з обранням підозрюваному іншого запобіжного заходу.
Щодо можливості «передачі на поруки» народному депутату ОСОБА_14 , то слід зазначити, що його відсутність позбавляє слідчого суддю вирішити це питання по суті, зокрема, як з`ясувати його думку з приводу «поручительства» за належне виконання своїх процесуальних обов`язків підозрюваним, так і оцінити саму особу, оскільки будь-яких даних/характеристик по такому «поручителю» суду не надано.
Відтак, слідчий суддя не вбачає достатніх підстав для зміни запобіжного заходу із взяття під варту ОСОБА_4 на запобіжний захід особисту поруку.
Одночасно слід зазначити, що відповідно до ч. 1ст. 182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу.
У частині третій статті 183 КПК України зазначено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно з частиною четвертою статті 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до частини п`ятої статті 182 КПК України у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів мінімальної заробітної плати відповідно.
Такі випадки визначаються з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та можливості настання ризиків, пов`язаних із перешкоджанням здійсненню кримінального провадження у будь-яких формах, завданій матеріальній шкоді кримінальним правопорушенням.

Враховуючи обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , його майновий стан, ризики, передбачені статтею 177 КПК країни, слідчий суддя на виконання положень ч. 3 ст. 183 КПК України, зважаючи на практику Європейського суду з прав людини, вважає можливим в даному випадку визначити заставу як альтернативний запобіжний захід в розмірі 3629 мінімальних заробітних плат, що становить 5 000 762 гривень, з покладенням обов`язків, передбачених 5 ст. 194 КПК України.

Разом з тим, питання доведеності вини підозрюваного у скоєнні інкримінованого злочину і правильності кваліфікації його дій слідчим суддею під час розгляду зазначеного клопотання не вирішувалися, оскільки є предметом дослідження досудового розслідування і судового розгляду справи по суті.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 193, ст. 376 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпра, українця, громадянина України, одруженого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: Санаторій-профілакторій ТОВ «ЗТМК», вулиця Січ 1-б, острів Хортиця, м. Запоріжжя, працює на посаді директора ТОВ «Запорізький титано-магнієвий комбінат», раніше не судимого, запобіжний захід тримання під вартою в Київському слідчому ізоляторі №13 - строком до 56 (п`ятдесяти шести) днів.

Строк тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з 23.09.2016 09 год. 08 хв.

Дата закінчення дії ухвали про обрання відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу тримання під вартою 18.11.2016 о 20 год. 00 хв.

Визначити ОСОБА_4 альтернативний запобіжний захід заставу у розмірі 3629 мінімальних заробітних плат, що становить 5 000 762 гривень.

Сума застави у національній грошовій одиниці може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Солом`янського районного суду м. Києва:

р/р 373 1;

МФО (код банку) 820019;

ЄДРПОУ банку: 02896762.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки:

1.прибувати до детектива, прокурора або суду за кожним їхнім викликом та вимогою, залежно від стадії кримінального провадження;

2.повідомляти детектива, прокурора або суд про зміну свого місця проживання;

3.здати на зберігання детективу у кримінальному провадженні свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон .

4.носити електронний засіб контролю.

Контроль за виконанням ухвали покласти на заступника керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури старшого радника юстиції ОСОБА_3 .

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1