Справа № 444/1384/15-к Головуючий у 1 інстанції - ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/84/16 Доповідач - ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2016 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши кримінальне провадження № 444/1384/15-к про обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Куликів Жовківського району Львівської області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст. 125 КК України,

з участю обвинуваченого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

прокурора ОСОБА_9 ,

за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Жовківського районного суду Львівської області від 25 листопада 2015 року,

в с т а н о в и л а :
Вироком Жовківського районного суду Львівської області від 25 листопада 2015 року ОСОБА_7 засуджений за ч.1 ст. 125 КК України до штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Вирішено питання речових доказів.

ОСОБА_7 визнаний винним у тому, що він 01 квітня 2015 року близько 14.00 год., знаходячись на вул. Миколайчука в смт. Куликів Жовківського району Львівської області, на ґрунті неприязних відносин створив конфліктну ситуацію з ОСОБА_10 , в ході якої умисно виприснув останньому вміст перцевого балончика в обличчя, спричинивши потерпілому легкі тілесні ушкодження: хімічний опік на слизових очей, який міг утворитися 01 квітня 2015 року від дії газоподібної хімічної речовини і відноситься до легкого тілесного ушкодження.

На вирок суду обвинувачений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції. Вважає судове рішення незаконним та необґрунтованим, а висновки суду першої інстанції такими, що не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження. В обґрунтування апеляційних вимог покликається на такі доводи: 24 червня 2015 року в приміщенні лікувального закладу, де він перебував на стаціонарному лікуванні, йому було вручено обвинувальний акт, про що складено розписку. Однак він був позбавлений права в порядку ст. 290 КПК України на участь у процесуальній дії - відкритті матеріалів кримінального провадження, про що зазначив у протоколі надання доступу до матеріалів кримінального провадження. 24 червня 2015 року він був госпіталізований в терапевтичне відділення Жовківської районної лікарні, в зв`язку з чим був позбавлений можливості належним чином ознайомитись з матеріалами кримінального провадження, робити з них копії. Відповідно до п.5 ст. 138 КПК України це є поважною причиною для відкладення слідчих і процесуальних дій до повного одужання особи, але слідчий і прокурор без відкриття матеріалів провадження вручили йому на лікарняному ліжку обвинувальний акт. КПК не передбачає складення акту про відмову підозрюваного від ознайомлення з матеріалами кримінального провадження. Слідчий і прокурор не зверталися в порядку ч.10 ст. 290 КПК України з клопотанням до слідчого судді про встановлення строку для ознайомлення з матеріалами. Відповідно до ч.12 ст. 290 КПК України, якщо сторона провадження не здійснить відкриття матеріалів, суд не має права допустити відомості, що в них містяться, як докази. Під час судового слідства прокурором було надано суду як докази обвинувачення матеріали кримінального провадження, які зібрані під час досудового розслідування і не відкриті відповідно до ст. 290 КПК України, чим порушено його право самостійно себе захищати. Суд при ухваленні вироку покликався на докази, які є недопустимими з огляду на ч.12 ст. 290 КПК України: протокол проведення слідчого експерименту від 05.06.2015 року, висновок експерта №41/2015 від 01.04.2015 року, висновок експерта № 61/2015 від 24.04.2015 року, висновок експерта № 220 від 16.06.2015 року. В основу вироку покладено показання свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які зазначили, що перебувають з потерпілим у дружніх стосунках, проте судом не дана оцінка їхнім показанням. Суд неодноразово без належних на це підстав застосовував до нього привід, виніс ухвалу про розшук, хоча він не був належно повідомлений про дату та час підготовчого судового засідання та не отримував повісток про виклик в підготовче судове засідання на 01 та 16 липня 2015 року. Його захисником під час судового засідання було надано медичні документи про поважність причин неприбуття в судові засідання у зв`язку з хворобою серця, а також у зв`язку з реабілітацією його дружини після тяжкої операції, що відповідно до п.5 ст. 138 КПК України є поважними причинами та підставами для відкладення судових засідань. Суд не задовольнив жодне його клопотання; у нього виник сумнів в упередженості суду, і він заявив відвід судді, за результатами розгляду якого йому було відмовлено в задоволенні заяви. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 415 КПК України суд апеляційної інстанції призначає новий розгляд у суді першої інстанції, якщо визнає заяву про відвід судді обґрунтованою.

Заслухавши доповідь судді, обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 на підтримку апеляційної скарги; доводи прокурора щодо законності судового рішення; обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи й перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Вирок суду слід скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції з таких підстав.

При розгляді справи суд першої інстанції допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, що відповідно до п.3 ч.1 ст. 409, ч.1 ст. 412 КПК України є підставою для скасування вироку.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні й достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Однак зазначені вимоги закону судом першої інстанції дотримані не були.

Обвинувальний вирок суд першої інстанції обґрунтував доказами, в тому числі зібраними під час досудового розслідування.

У суді першої інстанції захисником обвинуваченого адвокатом ОСОБА_8 (з покликанням на ч.12 ст. 290 КПК України) було заявлене клопотання про визнання недопустимими доказів, зібраних під час досудового розслідування і не відкритих в порядку ст. 290 КПК України. Своє клопотання сторона захисту обґрунтовувала тим, що 24 червня 2015 року обвинувачений був госпіталізований у Жовківську районну лікарню, йому було вручено обвинувальний акт, однак у зв`язку з лікуванням та перебуванням у закладі він був позбавлений можливості належним чином ознайомитись з матеріалами кримінального провадження і тим самим було порушено його право на захист.

Відмовляючи у задоволенні клопотання про визнання доказів недопустимими, суд першої інстанції дійшов висновку, що сторона обвинувачення здійснила відкриття матеріалів відповідно до положень ст. 290 КПК України, а підозрюваний ОСОБА_7 (як вбачається з акту від 01.04.2015) відмовився ознайомлюватись з матеріалами кримінального провадження.

Такий висновок суду колегія суддів вважає передчасним та необґрунтованим.

З матеріалів провадження вбачається, що 24 червня 2015 року ОСОБА_7 був госпіталізований у терапевтичне відділення Жовківської центральної районної лікарні.

Як пояснив обвинувачений та його захисник, саме в приміщенні лікарні ОСОБА_7 було вручено копію обвинувального акту, і в зв`язку з поганим станом здоров`я ОСОБА_7 не зміг у той день ознайомитись з матеріалами кримінального провадження, про що повідомив і слідчого, і прокурора.

Однак суд першої інстанції не перевірив і не дав оцінку доводам сторони захисту щодо неможливості ОСОБА_7 за станом здоров`я брати участь у процесуальній дії в порядку ст. 290 КПК України та знайомитися з матеріалами кримінального провадження під час перебування на стаціонарному лікуванні у медичному закладі, а також щодо порушення при цьому органом досудового розслідування права підозрюваного на захист.

З`ясування вказаних обставин має істотне значення для вирішення судом питання про допуск відомостей, які містяться в матеріалах кримінального провадження, як доказів і відповідно для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення.

Зазначена неповнота судового розгляду та істотне порушень вимог кримінального процесуального закону перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Оскільки судове рішення не відповідає вимогам закону й допущене порушення вимог кримінального процесуального закону є істотними, вирок відповідно до ст.ст. 412, 415 КПК України підлягає скасуванню, а матеріали кримінального провадження призначенню до нового судового розгляду в суді першої інстанції.

При розгляді справи суд першої інстанції повинен повно та всебічно дослідити обставини справи та ухвалити в справі законне, обґрунтоване й вмотивоване судове рішення.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 задоволити.

Вирок Жовківського районного суду Львівської області від 25 листопада 2015 року щодо ОСОБА_7 скасувати.

Призначити у Жовківському районному суді Львівської області новий розгляд кримінального провадження № 444/1384/15-к про обвинувачення ОСОБА_7 за ч.1 ст. 125 КК України.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

С у д д і :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4