Справа № 480/568/16-к
Провадження № 1-кп-480/95/16
Вирок
Іменем України
4 травня 2016 року Миколаївський районний суд Миколаївської області у складі:
Головуючого-судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві справу за обвинуваченням: ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 уроженця м.Дніпропетровськ, громадянина України, освіта середня-спеціальна, одруженого, маючого на утриманні непонолітню дитину, солдата, старший навідник гранатометного відділення роти вогневої підтримки військової частини польової пошти НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 14.02.2006 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м.Дніпропетровськ за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі , на підставі ст.75 КК України звільненний від відбування покарання з випробуванням строком на 3 роки; 07.02.2007 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м.Дніпропетровськ за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст.71 КК України частково приєднанно покарання за вироком від 14.02.2006 року та до відбуття визначено 4 роки 5 місяців позбавлення волі; ухвалою Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу від 01.10.2009 року звільненний умовно-достроково в силу ст.81 КК України на невідбутий строк 1 рік 3 місяці 24 дні, 19.11.2010 рокуАмур-Нижньодніпровським районним судом м.Дніпропетровськ за ч.2 ст.185, ч.1 ст.263, ч.1 ст.309, ст.70 КК України до 2 років 2 місяців позбавлення волі, на підставі ст.71 КК України частково приєднанно покарання за вироком від 07.02.2007 року та до відбуття визначено 2 роки 6 місяців позбавлення волі. 04.07.2012 року звільненний умовно-достроково згідно ухвали П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області.
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України, -
Встановив:
12.06.2015 року ОСОБА_4 був призваний Індустріально-Самарським ОРВК Дніпропетровської області для проходження військової служби за мобілізацією.
Наказом командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 від 17.07.2015 року № 180 старший солдат ОСОБА_4 зарахований до списків особового складу частини, поставлений на всі види забезпечення та призначений на посаду старший навідник гранатометного відділення роти вогневої підтримки даної військової частини.
Відповідно до ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.
Згідно ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Також, у ст. 1 Закону України «Про оборону України» надається визначення терміну особливий період це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
З моменту видання виконувачем обов`язків Президента України Указу «Про часткову мобілізацію» № 303/2014 від 17.03.2014 року на території України почав діяти особливий період, який триває до теперішнього часу.
Згідно п.п. 1, 3 ч. 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).
Про особливий період несення військової служби та порядок проходження військової служби матросу ОСОБА_4 достеменно було відомо, і до часу самовільного залишення місця служби останній дотримувався встановленого порядку несення служби та виконував покладені на нього завдання.
24.01.2016 року о 08 год. 30 хв. старший солдат ОСОБА_4 діючи умисно, з метою тимчасово ухилитися від виконання обов`язків з військової служби, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, самовільно залишив табірний збір військової частини НОМЕР_2 на території НОМЕР_3 загальновійськового полігону « ІНФОРМАЦІЯ_2 » АДРЕСА_2 та вибув до фактичного місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 ., де проводив час на власний розсуд.
04.02.2016 року об 21год.00хв. страший солдат ОСОБА_4 добровільно повернувся до місця табірного збору військової частини польова пошта НОМЕР_1 на територію НОМЕР_3 загальновійськового полігону « ІНФОРМАЦІЯ_2 » АДРЕСА_2 та приступив до виконання службових обов`язків.
В судовому засіданні Шевченко визнав себе винними повністю і суду пояснив, що, дійсно, в період з 21 січня 2016 року по 4 лютого 2016 року самовільно залишив місце служби, на навчальному полігоні в АДРЕСА_2 , де він проходив військову службу, але 4 лютого 2016 року приблизно 21год00хв., повернувся до табірного збору військової частини польова пошта НОМЕР_1 і приступив до виконання службових обов`язків.
Дослідивши матеріали кримінального провадження, суд вважає доведеною вину обвинуваченого в інкримінованому йому діянні. Це підтверджується сукупністю наступних доказів.
Відповідно до наказу № 180 від 17.07.2015 року командира військової частини НОМЕР_1 , старший ОСОБА_5 зарахований до списків особового складу частини, поставлений на всі види забезпечення та призначений на посаду старший навідник гранатометного відділення роти вогневої підтримки даної військової частини.
Згідно протоколу прийняття усної заяви про з`явлення із зізнанням від 17 лютого 2016 року, ОСОБА_4 добровільно з`явився до табірного збору військової частини НОМЕР_1 : 04.02.2016 року.
Відповідно до акту службового розслідування по факту самовільного залишення військової частини НОМЕР_1 військовослужбовцем ОСОБА_4 було проведено відповідну перевірку.
Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що дії ОСОБА_6 належить кваліфікувати за ч.4 ст.407 КК України самовільне залишення місця служби, вчиненому в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.
При обранні покарання суд враховує, що ОСОБА_6 , за місцем проживання характеризується позитивно, повністю визнав свою вину і в скоєному щиро розкаявся, а також має на утриманні неповнолітню дитину.
Враховуючи викладене, суд вважає, що у відношенні ОСОБА_6 можливо та доцільно призначити покарання із застосуванням ст.75 КК України та встановленням обмежень, передбачених ст.76 КК України.
Керуючись ст.ст.368, 370 КПК України суд,-
ОСОБА_4 визнати винними у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України та призначити йому покарання три роки позбавлення волі. На підставі ст..75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку - два роки, не вчинить нового кримінального правопорушення. У відповідності до ст..76 КК України, зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.
На вирок може бути подана апеляція до судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя: