Справа № 395/751/16-к
Провадження № 1-кп/395/70/2016
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 вересня 2016 року м. Новомиргород
Новомиргородський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: прокурора ОСОБА_2 , неповнолітніх обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , законних представників неповнолітніх обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , захисника адвоката ОСОБА_7 , представників ССД Маловисківської райдержадміністрації ОСОБА_8 та Маловисківського ВП ГУНП України в Кіровоградській області ОСОБА_9 , секретаря судового засідання ОСОБА_10 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000248 від 31.03.2016 р., стосовно

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Мала Виска, Кіровоградської області, яка зареєстрований по АДРЕСА_1 , але фактично проживає з матір`ю по АДРЕСА_1 , українка, громадянка України, з базовою загальною середньою освітою (9 класів), студентка 3 курсу ПТУ № 16 м. Мала Виска, раніше не судима,

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженка м. Мала Виска, Кіровоградської області, яка зареєстрований та проживає з батьками по АДРЕСА_2 , українка, громадянка України, з повною загальною середньою освітою, студентка 1 курсу ПТУ № 16 м. Мала Виска, раніше не судима,

обвинувачених у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Суд визнав доведеним, що на початку лютого 2016 року (точні дата і час органами досудового розслідування не встановлені) неповнолітня ОСОБА_13 перебувала за місцем свого проживання по АДРЕСА_2 , де, за попередньою змовою з неповнолітньою ОСОБА_14 групою осіб, вирішили вчинити корисливий злочин у сфері власності.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на шахрайство, вчинене шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки та підключення до всесвітньої мережі Інтеренет, на сайті оголошень «www.olx.ua» створили обліковий запис, розмістили оголошення на вищевказаному сайті, в якому йшлось про продаж кросівок фірми «airmax» білого кольору, вартість яких начебто складала 300 гривень.

01.03.2016 р. (точний час органами досудового розслідування не встановлено), продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на шахрайство, вчинене шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, ОСОБА_13 та ОСОБА_15 під час листування в мережі Інтернет на сторінці сайту «www.olx.ua» з потерпілою ОСОБА_16 , яка є мешканкою м. Куверці, Волинської області, обговорили умови продажу вищевказаного товару, при цьому ОСОБА_13 та ОСОБА_15 не повідомляли останній про свої справжні наміри, маючи на меті наживу та особисте збагачення злочинним шляхом, діючи умисно, з корисливих мотивів, без наміру продажу обумовленого товару, повідомили ОСОБА_16 , що вона має перерахувати 50% від вартості кросівок як завдаток за товар на картку ПАТ КБ «Приватбанку» № НОМЕР_1 , котра зареєстрована на ОСОБА_17 .

Таким чином, ОСОБА_16 , не усвідомлюючи злочинний намір ОСОБА_4 та ОСОБА_18 , в результаті шахрайських дій останніх, 01.03.2016 р. о 07 годині 51 хвилині, з використанням можливостей ПАТ КБ «ПриватБанку» «Приват-24» перерахувала гроші в сумі 150 гривень на картку з номером № НОМЕР_1 .

Після цього ОСОБА_13 та ОСОБА_15 кросівки не надіслали, як було раніше обумовлено в листуванні з ОСОБА_16 , а отриманими в результаті шахрайства шляхом обману грошима в сумі 150 гривень розпорядилися на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_16 матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що неповнолітніх обвинувачених ОСОБА_19 і ОСОБА_20 потрібно визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, за ознаками: заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене за попередньою змовою групою осіб шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки.

Висновки суду про винуватість обвинувачених у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення ґрунтуються на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України.

Обвинувачені ОСОБА_15 і ОСОБА_13 винність у скоєнні вказаного кримінального правопорушення у ході судового розгляду визнали повністю і пояснила, що дійсно заволоділи грошима потерпілої ОСОБА_16 у сумі 150 грн. з використанням електронно-обчислювальної техніки, а потім розпорядилися ними на власний розсуд.

Окрім цього, винуватість обох обвинувачених підтверджується письмовими доказами у справі:

протоколом огляду місця події від 31.03.2016 р., внаслідок якого працівники поліції виявили та вилучили у домоволодінні неповнолітньої ОСОБА_3 мобільний телефон та банківську картку;

протоколом огляду місця події від 31.03.2016 р., в результаті якого працівники поліції виявили та вилучили у домоволодінні неповнолітньої ОСОБА_4 ноутбук;

банківськими документами про рух коштів на рахункузаконного представника неповнолітньої обвинуваченої ОСОБА_5 ;

протоколом огляду предметів від 14.04.2016 р. та фото таблицями до нього, відповідно до яких були оглянуті вилучені за місцем проживання неповнолітніх ОСОБА_3 і ОСОБА_4 мобільний телефон, ноутбук і банківська картка;

іншими матеріалами кримінального провадження.

Оскільки показання обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 у суді послідовні, логічні та узгоджуються з іншими доказами у справі, суд визнає їх правдивими.

Органи досудового розслідування обвинувачують неповнолітніх ОСОБА_19 і ОСОБА_20 у заволодінні чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

Відповідно до положень КПК України:

ч. 3 ст. 373 обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

ч. 3 ст. 337 з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

У даному випаду суду не було надано належних і допустимих доказів, що під час скоєння інкримінованого кримінального правопорушення вказані неповнолітні заволоділи чужим майном шляхом зловживання довірою потерпілої.

За приписами ч. 1, ч. 3 ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Ураховуючи наведене, суд вважає за потрібне виключити з обвинувачення кваліфікуючу ознаку заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою потерпілої ОСОБА_21 .

При призначенні обвинуваченим покарання обставинами, які його пом`якшують, суд визнає: щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку, а також вчинення злочину неповнолітніми (пп. 1-3 ч. 1 ст. 66 КК України).

Обставини, які обтяжують покарання обвинувачених, у судовому засіданні не встановлені.

При призначенні міри покарання обвинуваченим за вчинене, суд враховує характер і ступінь тяжкості вказаного злочину, а також особу:

ОСОБА_3 , задовільний стан її здоров`я та рівень розвитку, інші соціально-психологічні риси неповнолітньої особи, ставлення неповнолітньої до вчиненого нею діяння, умови життя та виховання неповнолітньої, яка проживає з матір`ю, братами і сестрами, вперше притягується до кримінальної відповідальності, за місцем навчання і постійного проживання зарекомендувала себе позитивно, має задовільні житлово-побутові умови;

ОСОБА_4 , задовільний стан її здоров`я та рівень розвитку, інші соціально-психологічні риси неповнолітньої особи, ставлення неповнолітньої до вчиненого нею діяння, умови життя та виховання неповнолітньої, яка проживає з батьками, вперше притягується до кримінальної відповідальності, за місцем навчання і постійного проживання зарекомендувала себе позитивно, має задовільні житлово-побутові умови.

Враховуючи тяжкість злочину, особу винних та інші обставини справи, суд дійшов висновку про можливість виправлення обвинувачених ОСОБА_3 і ОСОБА_4 без реального відбування покарання у виді позбавлення волі.

Тому потрібно прийняти рішення про звільнення ОСОБА_3 і ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням відповідно до вимог ст. ст. 75, 104 КК України, якщо вони протягом визначеного судом іспитового строку не вчинять нового злочину і виконають покладені на них обов`язки: повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, навчання і роботи, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції (пп. 3-4 ч. 1 ст. 76 КК України).

Вирішуючи питання про відшкодування завданої злочином шкоди, суд виходить з того, що з вини обвинувачених було заподіяно матеріальні збитки внаслідок інкримінованого злочину потерпілій ОСОБА_16 у сумі 150 грн.

Потерпіла ОСОБА_16 матеріальних претензій до обвинувачених не має, оскільки завдана шкода була повністю відшкодована винними до розгляду справи у суді.

Таким чином, передбачених законом підстав для постановлення рішень про майнові стягнення та відшкодування процесуальних витрат у даному кримінальному провадженні немає.

Під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого (ч. 1 ст. 331 КПК України).

У даному випадку ні прокурор, ні інші учасники судового розгляду не заявили клопотання про обрання міри запобіжного заходу обвинуваченим.

На підставі наведеного, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись ст. ст. 127-129, 368, 370-371, 373-374, 376, 392-395 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_22 , ОСОБА_23 визнати винними у пред`явленому обвинуваченні у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 03 (три) роки кожній.

Згідно ст. ст. 75, 104 КК України звільнити обвинувачених ОСОБА_19 і ОСОБА_20 від відбування покарання з випробуванням, якщо вони протягом визначеного судом іспитового строку не вчинять нового злочину і виконають покладені на них обов`язки, та визначити іспитовий строк 01 (один) рік.

Відповідно до пп. 3-4 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати обвинувачених ОСОБА_19 і ОСОБА_20 повідомляти кримінально-виконавчій інспекції про зміну місця проживання, навчання і роботи, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Речові докази, після набрання вироком законної сили:

мобільний телефон «Леново», котрий належить неповнолітній ОСОБА_24 ; картку ПАТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_2 , що належить законному представнику ОСОБА_25 ; ноутбук «Леново», котрий належить неповнолітній ОСОБА_26 , що знаходяться на зберіганні у кімнаті зберігання речових доказів Маловисківського ВП ГУНП України в Кіровоградській області, повернути зазначеним володільцям.

До набрання вироком законної сили міру запобіжного заходу обвинуваченим ОСОБА_24 і ОСОБА_26 не обирати.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до апеляційного суду Кіровоградської області через Новомиргородський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Копію судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуючий:
суддя ОСОБА_27
Згідно з оригіналом:

суддя ОСОБА_28