пр. № 1-кп/759/118/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 січня 2016 року Святошинський районний суд м.Києва в складі :

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарях - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0010801 відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Александрія Арабської республіки Єгипет, єгиптянина, громадянина Арабської республіки Єгипет, одруженого, працюючого ФОП, зареєстрованого та проживаючого: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.345 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

потерпілий ОСОБА_10 ,

захисник - ОСОБА_11 ,

перекладач ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ,

обвинувачений - Мохаммед Ахмед Мохаммед Беліл Бхаелдін,

В С Т А Н О В И В:
Мохаммед Ахмед ОСОБА_16 12.09.2013р., приблизно о 13.30 год., знаходячись за адресою: м.Київ, пл.Героїв Бреста, 1, умисно заподіяв тілесні ушкодженні працівникові правоохоронного органу, під час виконання останнім своїх службових обов`язків.

Так, відповідно до ст.2 Закону України «Про державний захист працівників суду та правоохоронних органів» до правоохоронних органів відносяться органи прокуратури, внутрішніх справ, служби безпеки, митні органи, органи охорони державного кордону, органи держаної податкової служби і установи виконання покарань, державної контрольно-ревізійної служби, рибоохорони, державної лісової охорони, інші органи, які здійснюють правозахисні та правоохоронні функції.

Згідно зі ст.2 Закону України «Про міліцію» основними завданнями міліції є: забезпечення особистої безпеки громадян, захист їх прав і свобод, законних інтересів; запобігання правопорушенням та їх припинення; охорона і забезпечення громадського порядку; виявлення і розкриття злочинів, розшук осіб, які їх вчинили; забезпечення безпеки дорожнього руху; захист власності від злочинних посягань; виконання кримінальних покарань і адміністративних стягнень; участь у поданні соціальної та правової допомоги громадянам, сприяння у межах своєї компетенції державним органам, підприємства установам і організаціям у виконанні покладених на них законом обов`язків.

Статтею 2 вказаного Закону передбачено, що працівник міліції на території України незалежно від посади, яку він займає, місцезнаходження і часу в разі звернення до нього громадян або службових осіб з заявою чи повідомленням про події, які загрожують особистій чи громадській безпеці, або у разі безпосереднього виявлення таких зобов`язаний вжити заходів до попередження і припинення правопорушень, рятування людей, подання допомоги особам, які її потребують, встановлення і затримання осіб, які вчинили правопорушення, охорони місця події і повідомити про це в найближчий підрозділ міліції.

Відповідно до розділу 2 Положення про службу дільничних інспекторів міліції в системі Міністерства внутрішніх справ України, затвердженого Наказом МВС України від 11.11.2010р. за № 550, основними завдання працівників служби дільничних інспекторів міліції є:

- проведення загальної та індивідуальної профілактичної роботи серед жителів адміністративної дільниці. Охорона громадського порядку та забезпечення громадської безпеки на території, що обслуговується;

- робота з населенням та громадськими формуваннями на адміністративній дільниці щодо охорони громадського порядку та громадської безпеки, профілактики правопорушень та боротьби зі злочинністю;

- участь разом з іншими службами та підрозділами органів внутрішніх справ у виявленні, попередженні, припиненні адміністративних правопорушень та злочинів, а також у розкритті злочинів, учинених на території адміністративної дільниці.

Згідно наказу начальника ГУМВС України в м.Києві від 30.04.2013р. за № 301 о/с підполковника міліції ОСОБА_10 призначено начальником сектору дільничних інспекторів міліції 1-го територіального відділу міліції Святошинського РУ ГУМВС України в м.Києві.

Таким чином, начальник сектору дільничних інспекторів міліції 1-го територіального відділу міліції Святошинського РУ ГУМВС України в м.Києві підполковник міліції ОСОБА_10 є працівником правоохоронного органу, на якого згідно Закону України «Про міліцію» покладено обов`язок захищати життя, здоров`я, права і свободи громадян, їх власність, запобігати та припиняти правопорушення.

На виконання доручення ГУМВС України в м.Києві від 10.09.2013р. за №1/7068Кор «Про заходи щодо попередження і припинення обігу неякісної та небезпечної продукції тваринного походження на території міста Києва», наказом начальника Святошинського РУ ГУМВС України в м. Києві від 11.09.2013р. № 152 «Про створення робочої групи з числа працівників районного управління», створено робочу групу з числа працівників ВДСБЕЗ, ВДІМ, ВОГП райуправління для залучення до спільних з працівниками ветеринарної міліції заходів по виявленню несанкціонованих місць торгівлі шаурмою, до складу якої включено начальника сектору дільничних інспекторів міліції 1-го територіального відділу міліції Святошинського РУ ГУМВС України в м. Києві підполковника міліції ОСОБА_10

12.09.2013р., приблизно об 11.30 год., начальник сектору дільничних інспекторів міліції 1-го територіального відділу Святошинського РУ ГУМВС України в м.Києві ОСОБА_10 спільно з працівниками відділу ветеринарної міліції ГУМВС України в м.Києві, полку патрульної служби ГУМВС України в м.Києві, прибув на пл.Героїв Бресту, 1 в м.Києві, де неподалік від входів до станції метро «Святошин» знаходився стаціонарно встановлений авто причеп, де двома особами арабської зовнішності, однією яких був громадянин Арабської Республіки Єгипет ОСОБА_6 , здійснювалося виготовлення та реалізація шаурми.

Представившись працівниками міліції з пред`явленням службових посвідчень, ОСОБА_10 спільно з працівниками відділу ветеринарної міліції ГУМВС України в м.Києві роз`яснили ОСОБА_6 та невстановленій слідством особі причини проведення перевірки, та працівниками відділу ветеринарної міліції ГУМВС України в м.Києві останнім було запропоновано надати документи, які підтверджують походження та якість харчової продукції, що використовується для виготовлення страв. При цьому ОСОБА_6 таку документацію надано не було, у зв`язку з чим вбачались ознаки адміністративного правопорушення, та останній, ігноруючи законні вимоги щодо припинення реалізації харчової продукції до завершення з`ясування всіх обставин, почав поводитися по відношенню працівників міліції зухвало, висловлюючись образливо та провокуючи виникнення конфліктної ситуації.

На неодноразові зауваження начальника сектору дільничних інспекторів міліції 1-го територіального відділу міліції Святошинського РУ ГУМВС України в м.Києві підполковника міліції ОСОБА_10 щодо припинення протиправних дій, ОСОБА_6 не реагував, продовжуючи порушувати громадський порядок.

Не бажаючи припиняти свої протиправні дії, приблизно в 13.30 год., 12.09.2013р. Мохаммед ОСОБА_17 , продовжував знаходитись на пл.Героїв Бреста, 1 в м.Києві, діючи умисно та маючи умисел на нанесення тілесних пошкоджень працівнику правоохоронного органу, усвідомлюючи, що ОСОБА_10 є працівником правоохоронного органу, кулаком правої руки наніс удар йому в обличчя, спричинивши фізичний біль та тілесні ушкодження.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 1657/Е від 29.10.2013р., у ОСОБА_10 мала місце закрита черпно-мозкова травма у вигляді струсу головного мозку, підшкірних гематом в області носа. Відповідно до п.п. 4.6., 2.3.3. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995р. № 6, закрита черпно-мозкова травма відноситься до легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я на строк понад 6, але менш ніж 21 добу (за критерієм тривалості роз ладу здоров`я).

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.345 КК України, не визнав в повному обсязі та суду показав, що 12.09.2013р. він перебував в фургоні-причепі, що розташований в м.Києві по вул.Г.Бреста, 1 та який є його приватною власністю. До нього звернулись невідомі чоловіки та почали щось вимагати, при цьому він їх не зрозумів, оскільки не володіє вільно ні російською ні українською мовами. Він зателефонував дружині ОСОБА_18 з проханням терміново приїхати, при цьому чоловіки увірвалися в фургон, штовхнули його, після чого вийшли на вулицю. Після приїзду дружини, вона йому пояснила, що у чоловіків не було правових підстав для проникнення у їх спільну приватну власність, перевірки документів та підстав застосовувати силу. Потерпілий декілька разів намагався зайти в причеп, при цьому штовхав дружину, хапав її за руки, плечі, сідниці, а тому він на такі дії потерпілого одним поштовхом, з метою припинення насильницьких дій, відштовхнув ОСОБА_10 від дружини за допомогою руки, при цьому потерпілого не бив. В подальшому майно з причепа було вилучено, а його з дружиною запрошено до відділу міліції, де йому не пояснили підстави для затримання, в подальшому вручили неправильний переклад документів і тільки під час судового розгляду, після професійного перекладу, він зрозумів суть обвинувачення.

Не дивлячись на невизнання обвинуваченим ОСОБА_6 своєї вини, суд приходить до висновку, що його вина підтверджується наступними доказами, які безпосередньо досліджені в судовому засіданні, а саме:

Показаннями допитаного в судовому засіданні потерпілого ОСОБА_10 про те, що він працює на посаді начальника сектору дільничних інспекторів міліції І-го територіального відділу міліції Святошинського РУ ГУМВС України. До його функціональних обов`язків входить: організація роботи служби дільничних інспекторів, ввіреного йому підрозділу, по охороні громадського порядку, попередженні правопорушень, виявленні несанкціонованих фактів торгівлі. Його підлеглі, при проведенні перевірок, керуються ЗУ «Про міліцію», а при виявленні фактів незаконної торгівлі - КУпАП, відповідно до якого при виявленні факту незаконної торгівлі працівник міліції має право перевірити наявність особистих документів особи, що здійснює таку діяльність, документів на розміщення торгівельної точки та проведення торгівельної діяльності. Кожна особа, яка здійснює торгівельну діяльність повинна мати усі необхідні дозвільні документи, а при їх відсутності працівник міліції складає протокол про адміністративне правопорушення, припиняє торгівельну діяльність та направляє матеріали до суду.

Згідно наказу начальника Святошинського РУ ГУМВС України в м. Києві від 11.09.2013р. №152 «Про створення робочої групи з числа працівників районного управління», відповідно до доручення ГУМВС України в м.Києві, було створено групу, під егідою ветеринарної служби, для виявлення фактів незаконної торгівлі шаурмою. Працівники, які були задіяні у цих заходах, 12.09.2013р. зібрались на пл.Г.Бресту, що біля станції метро «Святошин» в м.Києві. До групи входили: дільничні інспектори, представники ветеринарної міліції, ППС, УБЕП. Він був призначений старшим для проведення заходів, організовував та керував групою. Прибувши на місце збору, вони помітили, що неподалік від входу в метро здійснювалась торгівля шаурмою з пересувного вагончика, з порушенням норм законодавства, зокрема порушення санітарних норм: продукти бралися руками, у продавців були відсутні засоби гігієни (перчатки, халати), а також незаконне підключення до електроенергії, неправильне розміщення вагончика: занадто близько до входу в метро, до автомобільної дороги та до зупинки громадського транспорту.

У даному кіоску знаходились особи арабської національності, з початку їх було декілька, а відразу після того, як підійшли працівники міліції, залишився лише один обвинувачений, який вільно володів російською мовою та міг спілкуватись з ними, ніяких непорозумінь не виникало. Першими до кіоску підійшли працівники ветеринарної міліції, потім дільничний. Всі вони були одягнуті у форму, а також представились, пред`явили свої посвідчення, роз`яснили мету та причини свого візиту. На пропозицію ветеринарної міліції та дільничних інспекторів пред`явити документи, якими обвинуваченому надано дозвіл на торгівлю, а також санітарні документи на продукцію, їм надані не були. Обвинувачений повідомив, що вагончик, а також все у ньому належить йому, але документів у нього немає, у зв`язку з чим необхідно було складати протокол про адміністративне правопорушення. Надавати будь-які пояснення, а також документи для встановлення особи, обвинувачений відмовився, лише сварився з ними. Працівниками міліції було прийнято рішення викликати слідчу оперативну групу Святошинського РУГУ МВС України в м.Києві, для складення протоколу огляду місця події та вилучення продукції, оскільки обвинувачений, перешкоджав виконувати їм свої обов`язки, встановити особу обвинуваченого не вдалось, були відсутні документи на майно та на торгівельну точку. Після приїзду СОГ, слідчий склала протокол огляду і необхідно було вилучити продукцію і обладнання, про що пояснено обвинуваченому. Коли саме приїхала дружина обвинуваченого ОСОБА_19 , потерпілий не пам`ятає, але коли вона прибула працівники міліції їй також представилась. ОСОБА_19 повідомила, що власницею кіоску є вона, але з документів надала лише технічний паспорт. Вона запитала на яких підставах вони проводять перевірку. Особисто він надав їй необхідні документи, зокрема копію наказу, на основі якого проводилась перевірка, а також роз`яснив ЗУ «Про міліцію» та КУпАП. Після закінчення огляду, слідча повідомила, що необхідно вилучити речі, які були нею описані у протоколі, а працівник ветеринарної міліції про необхідність вилучення м`ясної продукції, відповідно до складеного ним акту. Обвинувачений та його дружина відмовились віддавати продукцію, при цьому виникла конфліктна ситуація. Обвинувачений та його дружина ОСОБА_19 вели себе неадекватно та агресивно, кричали, розмахували руками, провокували конфлікт. Він підійшов до дружини обвинуваченого, яка була на сходинках вагончику, та став пояснювати, що необхідно зробити, роз`яснювати ситуацію, яка склалась, наміру заходити у вагончик, а також будь-яких дії, щоб відштовхнути її від входу до кіоску, чи інших дій, що могли поглибити конфлікт не вчиняв, тілесних ушкоджень не наносив. В цей час, обвинувачений, який стояв за спиною ОСОБА_19 , зненацька наніс йому рукою удар в обличчя. Після цього він відійшов від них на зупинку, з носа у нього йшла кров, паморочилось у голові та була викликана швидка медична допомога та його госпіталізували до лікарні, де він перебував на стаціонарному лікуванні. Наступного дня після госпіталізації він, з дозволу лікаря, відлучався з лікарні також був і на допиті у слідчого.

Матеріальних претензій до обвинуваченого немає, але так як обвинувачений, на його думку, не визнає законів України, не визнає свою вину, то просить призначити суворе покарання, але не пов`язане з позбавлення волі.

Свідок ОСОБА_20 у судовому засідання показав, що працює старшим дільничним інспектором Святошинського РУГУ МВС України в м.Києві, у вересні 2013р. за вказівкою керівництва та на підставі наказу №152 та своїх функціональних обов`язків він прибув на пл..Г.Берсту в м.Києві для відпрацювання фактів незаконної торгівлі шаурмою. В групу були включені працівники ветеринарної служби, ППС та дільничні інспектори, вони підійшли до кіоску, який розташований біля зупинки громадського транспорту де продавалась шаурма. Там були три особи арабської зовнішності, які продавали шаурму, та інші продукти харчування. Він підійшов до кіоску, представився та попросив пред`явити необхідні документи, які дозволяють проведення торгівельної діяльності. Два чоловіки, які були в кіоску вийшли одразу, а Мохамед залишився та повідомив, що документів немає, в тому числі не надав і документи, які посвідчують його особу та почав телефонувати комусь. Він пояснив, що необхідно скласти протокол про адміністративне правопорушення, але все одно необхідні були документи. Крім того вони пояснили, що у разі складання протоколу, буде вилучено обладнання на якому виготовляється шаурма та продукти. Також зробили зауваження щодо антисанітарних умов, на що обвинувачений запросив їх у кіоск для того, щоб показати холодильник. Він зайшов до кіоску, подивився на холодильник, побачив м`ясо. Запитав у Мохаммеда чи є у нього документи, які підтверджують походження м`яса, на що він відповів, що м`ясо добре і навіть почав його їсти. Побачивши, що ми наполягаємо на складенні протоколу, ОСОБА_21 почав провокувати конфлікт. Телефонував комусь та сказав, що документи зараз будуть. Під час телефонної розмови ОСОБА_21 казав своїй дружині, що його вбивають невідомі люди, він, свідок, особисто по телефону спілкувався із дружиною обвинуваченого, пояснив їй хто вони, та що необхідно надати документи на здійснення торгівельної діяльності та продукти харчування. Мохаммед поводив себе агресивно, потім сказав, що йому погано, тому йому викликали швидку медичну допомогу, однак він відмовився від огляду.

Коли приїхала ОСОБА_22 , він у той час були в кіоску, вона почала кричати, виганяти з кіоску, сказала, що тут ніхто не має права проводити ніяких перевірок. Вони також їй представились та пояснили ситуацію, а вона сказала, що все це належить їй і вимагала залишити їх у спокої та припинити проводити перевірку. Поводила себе агресивно, провокувала конфлікт, говорила, що від неї вимагають хабар, хоча нічого подібного не було. Паспорт та документи на причеп показала згодом. Протокол складати вони відмовились, у зв`язку з чим було прийнято рішення викликати слідчо-оперативну групу і після їх приїзду вони перейшли під керування старшої цієї групи та охороняли громадський порядок. Коли слідча склала протокол, то необхідно було вилучити майно, ОСОБА_23 неодноразово пояснював обвинуваченому і його дружині ситуацію та необхідність вилучення майна. Коли ОСОБА_23 в черговий раз до них підійшов, то стояв біля входу в купаву, розмовляв з ОСОБА_22 , за нею стояв Мохаммед, які були дуже емоційні, махали руками. Він, свідок, самого удару не бачив, однак бачив, як під час розмови у ОСОБА_23 різко відкинулась назад голова, він відійшов в сторону, тримався за обличчя, з`явилась кров та була викликана швидка медична допомога, прибуло керівництво, і майно нарешті було добровільно вилучено. До цього часу протокол про адміністративне правопорушення не складений, обладнання не повернуто, оскільки не встановлено кому воно належить.

Свідок ОСОБА_24 у судовому засіданні показав, що працює старшим інспектором відділу ветеринарної міліції ГУ МВС України. У вересні 2013р. відповідно до доручення ГУ МВС України в м.Києві, на підставі його функціональних обов`язків та виконання нормативно-правових актів в сфері регулювання якості харчової продукції, було здійснено виїзд до Святошинського району м.Києва з метою виявлення та перевірки точок реалізації шаурми. Місце збору було визначено керівництвом вихід зі ст. метро «Святошин». Там було виявлено кіоск-купаву, де виготовлялась шаурма. Вони разом з представниками Святошинського РУГУ МВС України, підійшли до даного кіоску, представились, пред`явили службові посвідчення, та пояснили мету перевірки. З самого початку ОСОБА_21 поводив себе неадекватно, не надав документи, які посвідчують якість продукції та дозволяють здійснювати господарську діяльність, надав лише документ на купаву, при цьому він розмовляв російською мовою і розумів причину перевірки. Складати адміністративний протокол дільничні не могли, оскільки не була встановлено особу правопорушника. Старшим групи було викликано слідчо-оперативну групу, яка проводила огляд місця події, складався протокол огляду та необхідно було вилучити майно, однак ОСОБА_21 і його дружина не пускали співробітників міліції до купави. Обвинувачений поводив себе грубо і старший дільничний інспектор ОСОБА_23 підійшов до нього, роз`яснював чому вилучається обладнання. Детально момент удару він, свідок, не бачив, оскільки стояв в 2-4м. та проводив відеозйомку, але обвинувачений стояв в кіоску, перед ним його дружина, ОСОБА_23 поставив ногу на сходинку і в той момент ОСОБА_21 наніс удар. Відразу була викликана швидка медична допомога, яка зафіксувала даний факт. Мохамед поводив себе не адекватно, але коли з`явилось керівництво Святошинського РУГУ МВС України в м.Києві, то вони з дружиною заспокоїлись, обладнання було вилучено, а Мохамед доставлений до Святошинського РУГУ.

Свідок ОСОБА_25 у судовому засіданні показав, що під час подій та проведення перевірки працював старшим інспектором з особливих доручень ветеринарної міліції ГУ МВС України в м.Києві. Точну дату не пам`ятає, біля ст. метро «Святошин», здійснювалось комплексна перевірка торгівлі шаурмою на підставі доручення ГУ МВС України в м.Києві. У проведенні перевірки були задіяні працівники ППС, дільничні інспектори, здійснювалась вона відповідно до розпорядження. Коли прибули на місце зустрічі, то помітили купаву, з якої ОСОБА_21 здійснював торгівлю шаурмою. Продавцю шаурми пред`явили службові посвідчення, пояснили мету перевірки, однак на прохання працівників міліції продавець відмовився надавати документи. Виник конфлікт, у процесі якого обвинувачений наніс удар ОСОБА_10 в ділянку носу. Під час конфлікту здійснювався відеозапис, який проводили як працівники міліції, так і обвинувачений та його дружина. Мохамед та його дружина стверджували, що здійснюють свою діяльність законно та у працівників міліції немає права проводити перевірку, однак їм привозили та пред`являли документи, які дозволяють проведення такої перевірки.

Свідок ОСОБА_26 у судовому засіданні показав, що працює заступником командира взводу ППС. Точну дату не пам`ятає, приблизно восени у другій половині дня, його було направлено на перевірку точок торгівлі харчовими продуктами. Його задача була у отриманні вилучених предметів, та доставленні їх в Святошинське РУГУ МВС України в м.Києві. На місці події обвинувачений і його дружина спілкувались з працівниками міліції на підвищених тонах, не надавали дозвільні документи, ОСОБА_23 та інші працівники представлялись, пояснювали мету перевірки. Момент нанесення ОСОБА_27 удару ОСОБА_23 він бачив, при цьому удар був нанесений з-за спини дружини обвинуваченого кулаком, після чого ОСОБА_23 закрив обличчя рукою, було видно, що в нього тече кров. Подальших подій він не бачив, слідчо-оперативна група вилучили предмети, які він доставив до РУГУ.

Свідок ОСОБА_28 у судовому засіданні показав, що працює водієм у полку ППС. У 2013р. був виклик на ст.метро «Святошин», по приїзду на місці події перебував в автомобілі. Бачив як приїжджали різні слідчі групи, було багато працівників міліції, обставин подій не бачив, однак бачив ОСОБА_23 , у якого з носа йшла кров.

Свідок ОСОБА_29 у судовому засіданні показав, що приблизно у вересні 2013р. підробляв на ринку «Святошин», побачив скупчення людей, зацікавився і почав спостерігати на відстані приблизно 10 м. Був там приблизно 3 хв. Обвинуваченого раніше знав, бо він працював в кіоску. Коли він прийшов на місце події, то бачив, як обвинувачений був всередині кіоску, його дружина стояла перед ним на сходинках, та вони розмовляли з потерпілим. Відстань між ними була приблизно на витягнуту руку. Обвинувачений раптом з-заду своїй дружини з правого боку махнув рукою, та попав кулаком потерпілому по носу. Потерпілий ніяких дій по відношенню до дружини обвинуваченого не вчиняв. Щоб хтось заходив в кіоск не бачив. Змісту їхньої розмови не знає. Між потерпілим та дружиною обвинуваченого штовханини не бачив, вони тільки розмовляли.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_19 показала, що є дружиною обвинуваченого. З чоловіком вона спілкується англійською мовою, оскільки він погано розуміє російську, а вона погано володіє арабською. 12.09.2013р. приблизно о 12.00 год. їй зателефонував чоловік, та повідомив, що зараз знаходиться у причепі на пл.Г.Бреста, до нього підійшла група людей та щось від нього хочуть. Даний причеп є власністю її чоловіка, про що свідчить технічний паспорт та він зданий в оренду ФОП ОСОБА_30 , який здійснює підприємницьку діяльність, а в той день її чоловік допомагав йому, хоча і не перебуває з ФОП ОСОБА_30 у трудових відносинах. Вона попросила чоловіка зателефонувати ОСОБА_31 , який є власником цього бізнесу, щоб він вирішував ці проблеми. Через 2-3 хв. він зателефонував знову та сказав, що його б`ють. Після приїзду на місце, вона включила на телефоні відеозапис. Коли зайшла в причеп, то побачила ОСОБА_32 , який був одягнутий у цивільне та свого чоловіка. На її питання про те, що тут відбувається, ОСОБА_33 пред`явив своє посвідчення, а вона свій паспорт та печатку про те, що вона є дружиною ОСОБА_34 та попросила документ, на підставі якого вони тут перебувають. Їй сказали що проходить перевірка об`єктів торгівлі, а ОСОБА_23 , який також показав посвідчення, повідомив, що є відповідний наказ про перевірку. На її прохання показати документ, він відповів, що даного документу у них з собою немає, але їм його зараз привезуть. Вона їм пред`явила технічний паспорт на причеп, де було видно, що вона його законний володілець, та оскільки у працівників міліції немає відповідних документів, попросила покинути приміщення. Інших документів не пред`являли. Коли вони чекали на наказ, то працівники міліції почали описувати майно, яке знаходилось у вагончику. Вона їм у цьому допомагала, так як вважала, що є відповідний наказ. Наказу не було дуже довго, приблизно 40 хв. Коли з`явився ОСОБА_23 , то вони почали проводити ще один відеозапис. ОСОБА_23 показав наказ №152, де не було вказано осіб, які проводили перевірку, а також на ньому була відсутня печатка та підпис. Вона сказала ОСОБА_23 , що цей наказ нелегітимний, на що він відповів, що це копія, а оригінал знаходиться в райвідділі, куди вона може проїхати та ознайомитися з ним. Коли ОСОБА_23 відійшов, то вона загородила прохід до причепу та сказала, що поки їй не покажуть документів, які дозволяють їм проводити перевірку, вона їх в причеп не пустить. Працівники міліції стояли поряд, але не вчиняли ніяких дій. У цей час раптово, потерпілий ОСОБА_23 накинувся на неї з метою зайти до причепу, а тому вона намагалась відштовхнути його. При цих, на її думку незаконних діях з боку працівників міліції, в тому числі і ОСОБА_23 , потерпілого ніхто не бив, вона тільки собою загородила прохід до причепа та відштовхувала ОСОБА_23 при його намаганні зайти всередину.

В подальшому вони з чоловіком приїхали до райвідділу міліції, де її чоловіка затримали, повідомивши, що він побив співробітника міліції. Вона також звернулась із відповідною заявою з приводу незаконних дій співробітників міліції та нанесення їй тілесних ушкоджень ОСОБА_23 , на даний час триває розслідування.

Також свідок показала, що особисто не бачила, щоб її чоловік наніс удар ОСОБА_23 , між нею, чоловіком та потерпілим була штовханина.

Їй особисто ОСОБА_23 пред`являв посвідчення та показав копію наказу. Вона особисто не пускала ОСОБА_23 в кіоск, інші співробітники міліції не намагалися проникнути в кіоск. Мобільні телефони, за допомогою яких проводився відеозапис подій, вона надавала слідчому, однак вони були їй повернуті.

Допитаний в судовому засіданні за клопотання сторони захисту свідок ОСОБА_35 показав, що біля станції метро «Святошин», він стояв напроти кіоску, де торгував шаурмою обвинувачений, помітив трьох людей у цивільному, серед яких був і ОСОБА_23 , які представились, як міліціонери, та намагалися зайти у кіоск. Пізніше приїхала жінка ОСОБА_36 , яка не пускала міліціонерів до кіоску. Викликали ще міліцію. Біля кіоску була штовханина. ОСОБА_23 стояв біля дверей та намагався пройти всередину, то стаючи на сходинки кіоску, то сходячи з них. Під час цього він штовхав ОСОБА_22 , хапав її за руки. Обвинувачений кричав, щоб ОСОБА_23 не чіпав його жінку. Ударів ОСОБА_23 обвинувачений на завдавав, у потерпілого на обличчі пошкоджень не бачив. Швидку медичну допомогу викликали для обвинуваченого і більше швидкі не приїжджали. Панченка швидка допомога також не забирала і пошкоджень на його обличчі він не бачив.

Свідок ОСОБА_37 , допитаний за клопотанням сторони захисту, у судовому засіданні показав, що безпосереднім свідком подій не був, і все йому відомо лише зі слів ОСОБА_22 . Знайомий з ними у зв`язку зі своєю професійною діяльністю, але не у цій справі. Приблизно у вересні 2013р. ОСОБА_38 зателефонувала йому та попросила про допомогу. Коротко пояснила, що виникла проблема з працівниками міліції, які намагались перевірити підприємницьку діяльність ОСОБА_6 і під час цих подій їй були нанесені тілесні ушкодження. Адміністративний протокол у той день не був складений, оскільки був відсутній перекладач. Більше участі у цій справі не приймав. Потерпілого бачив, можливо, на відео.

Дослідивши надані сторонами кримінального провадження докази, судом встановлено, що ОСОБА_10 відповідно до штатного розкладу Святошинського РУ ГУМВС України в м.Києві (том.2 а.с.11) перебуває на посаді начальника сектору дільничних інспекторів міліції І-го територіального відділу міліції Святошинського РУГУ МВС України в м.Києві, тобто є працівником правоохоронного органу.

На підставі доручення ГУ МВС України в м.Києві №1/7068Кор від 10.09.2013р. «Про заходи щодо попередження і припинення обігу неякісної та небезпечної продукції тваринного походження на території міста Києва» (том.2 а.с.14-15), наказом начальника Святошинського РУГУМВС України в м.Києві №152 від 11.09.2013р. створено робочу групу з числа працівників районного управління (додаток 1) із залученням до заходів працівників ветеринарної міліції по виявленню несанкціонованих місць торгівлі шаурмою (том.2 а.с.16). При цьому стороною обвинувачення не надано суду вищезазначений додаток 1 до наказу.

Вищезазначені обставини підтвердив в судовому засіданні як сам потерпілий ОСОБА_10 та і допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_20 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 про те, що вони прибули на визначене місце для проведення заходів на виконання доручення ГУ МВС України в м.Києві, про що їх було поінформовано, відтак суд не бере до уваги твердження сторони захисту про те, що перевірка проводилась незаконно, без належних для того правових підстав, оскільки в судовому засіданні встановлено, що працівники правоохоронного органу, в тому числі і ОСОБА_10 , виконували свої службові обов`язки та діяли в межах своїх повноважень.

При цьому суд в межах даного кримінального провадження не надає оцінку діям працівників правоохоронних органів, в тому числі і ОСОБА_10 при здійсненні ними своїх службових обов`язків, оскільки це виходить за межі пред`явленого обвинувачення. З цих же підстав суд не бере до уваги і висновок спеціаліста у галузі судово-медичної експертизи №1646/ж від 20.09.2013 (том.3 а.с.98), ухвали Печерського районного суду м.Києва від 01.08.2014р., 21.05.2014р. (том 3 а.с.102-104, 105-106) та всі інші копії процесуальних документів в межах кримінального провадження за №0000028, висновок за результатами дослідження з використанням поліграфа ( том 3 а.с.107-110).

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_6 є власником причіпа-фургона марки street food д.н.з. НОМЕР_1 (том 2 а.с.28-29- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу), який на підставі договору (том.2 а.с.30) переданий в оренду ФОП ОСОБА_39 , з яким обвинувачений не перебуває в трудових відносинах.

Також судом встановлено, що 12.09.2013р. ОСОБА_6 перебував в АДРЕСА_2 у належному йому причепі-фургоні, звідки проводився продаж в тому числі і шаурми, що підтверджується показаннями в судовому засіданні свідків ОСОБА_20 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_29 , свідка захисту ОСОБА_40 , а також протоколом огляду місця події від 12.09.2013р., з якого вбачається, що предметом огляду є кіоск-купава білого кольору з написом «Шаурма», «М`ясо в лаваші», де виявлено гриль з м`ясом та вилучено приладдя для приготування страв та напоїв ( том 2 а.с.5-7, 7). Таким чином, працівники правоохоронного органу, в тому числі і ОСОБА_10 мали правові підстави для здійснення перевірки даного торгівельного закладу та виконували свої службові обов`язки.

Судом достовірно встановлено що 12.09.2013р. о 14.00год. на вул.Г.Бреста, 1 надійшов виклик до швидкої медичної допомоги з приводу побиття співробітника міліції ОСОБА_10 , якого після встановлення попереднього діагнозу госпіталізували до медичного закладу (том 2 а.с.19)., отже суд відноситься критично до показань в судовому засіданні свідка захисту ОСОБА_40 про те, що швидка медична допомога потерпілому не викликалась та заперечення сторони захисту в тій частині, що потерпілого не було госпіталізовано до медичного закладу.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №1657/Е від 29.10.2013р. у ОСОБА_10 мала місце закрита черепно-мозкова травма у вигляді струсу головного мозку, підшкірних гематом в області носа. Відповідно до п.п. 4.6., 2.3.3. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995р. № 6, закрита черепно-мозкова травма відноситься до легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я на строк понад 6, але менш ніж 21 добу (за критерієм тривалості розладу здоров`я). (том 2 а.с.20-26).

Сторона захисту в судовому засіданні просила суд визнати даний висновок експерта недопустимим доказом, посилаючись на процесуальні порушення при призначенні судово-медичної експертизи, неповноту дослідження при її проведенні, суперечності у висновках експерта. При цьому у сторін кримінального провадження були відсутні клопотання про виклик і допит експерта ОСОБА_41 для роз`яснення висновку, у зв`язку з чим суд визнає висновок судово-медичного експерта№1657/Е, який складений кваліфікованим експертом, що має достатній фах, досвід і стаж експертної роботи, належно мотивованим, проведеним на підставі дослідження наданої медичної документації, висновки експерта не допускають подвійного тлумачення і суперечностей, а тому кладе в основу свого рішення про спричинення ОСОБА_10 легкого тілесного ушкодження 12.09.2013р.

В судовому засіданні не надано суду доказів та не встановлено іншого, що тілесне ушкодження ОСОБА_10 отримав не внаслідок дій обвинуваченого. Так, про нанесення удару потерпілому саме обвинуваченим свідчать показання в судовому засіданні свідків ОСОБА_20 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , які бачили кров у потерпілого безпосередньо після того, як він підійшов до обвинуваченого та його дружини ОСОБА_18 . При цьому в судовому засіданні достовірно встановлено, що обвинувачений розумів, що потерпілий ОСОБА_10 є працівником правоохоронного органу, службове посвідчення потерпілим пред`являлось як йому так і дружині обвинуваченого ОСОБА_18 .

Стороною обвинувачення на підтвердження вини ОСОБА_6 надано протокол огляду від 04.11.2011р. диску DVD-R (том.2 а.с.230-231) на якому зафіксовано обставини вчинення злочину відносно ОСОБА_10 та який визнаний у даному кримінальному провадженні речовим доказом (том 2 а.с.43). Даний протокол огляду та речовий доказ суд визнає недопустимим, оскільки він отриманий з порушенням порядку, встановленого вимогами ст. 237 КПК України.

Стороною захисту в порядку ч.11 ст.290 КПК України здійснено відкриття додаткових матеріалів, а саме мобільних телефонів та флеш-накопичува із записами, здійсненими даними мобільними телефонами під час подій 12.09.2013р., які оглянуті судом та містять відеофіксацію окремих фрагментів подій. Дані записи містять відеоматеріали, де зафіксовано, що дійсно між обвинуваченим, його дружиною ОСОБА_18 та працівниками правоохоронного органу виникла конфліктна ситуація, що учасниками кримінального провадження і не оспорюється. Доказів правомірності дій обвинуваченого дані записи не містять, у зв`язку з чим суд їх оцінює в сукупності з іншими доказами на підтвердження обстановки, яка склалась до подій, які ставляться обвинуваченому у провину.

Стороною захисту в судовому засіданні заявлено про порушення права на захист обвинуваченого, оскільки процесуальні документи під час досудового розслідування складені без перекладу, а ті, що вручені обвинуваченому в перекладі на арабську мову є недостовірним, що підтверджується пояснювальною запискою асистента кафедри Близького Сходу інституту філології КНУ ім.Т.Г.Шевченка (том.2 а.с. 74-105).

Судом встановлено та не оспорюється стороною захисту те, що обвинуваченому переклад процесуальних документів мовою, якою він володіє, а саме арабською, було здійснено. При цьому до повноважень слідчого, прокурора не виходить перевірка достовірності перекладу, оскільки перекладач зобов`язаний здійснювати повний і правильний переклад, посвідчувати правильність перекладу своїм підписом та несе відповідальність, встановлену законом. Під час судового розгляду даного кримінального провадження, перекладач, який залучений до участі у справі, заявив про неточності перекладу, у зв`язку з чим було здійснено повторний переклад обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування, після чого обвинуваченому роз`яснено суть пред`явленого обвинувачення.

Посилання сторони захисту на невідкриття постанови про призначення групи прокурорів у даному кримінальному провадженню та відсутність її в описі матеріалів, у зв`язку з чим, на думку захисника, всі процесуальні дії та рішення прокурора ОСОБА_7 і слідчого ОСОБА_42 , в тому числі і зібрані докази є недопустимими, суд не приймає до уваги, оскільки відповідно до витягу з кримінального провадження за №0010801 (том 3 а.с.94) прокурор ОСОБА_7 та слідча ОСОБА_42 визначені відповідно прокурором і слідчим у даному кримінальному провадженні. Отже, матеріалами справи не встановлено порушення вимог ст.214 КПК України, відтак відсутні підстави вважати процесуальні дії слідчого ОСОБА_42 та прокурора ОСОБА_7 такими, що проведені з порушенням вимог КПК України.

Показання обвинуваченого ОСОБА_6 про те, що він не наносив жодних ударів потерпілому, відштовхував його, захищаючи свою дружину від неправомірних дій ОСОБА_10 та показання свідка ОСОБА_18 в цій частині, суд вважає недоведеними та оцінює критично, оскільки зазначені обвинуваченим та свідком ОСОБА_18 обставини не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження, спростовуються показаннями в судовому засіданні свідків ОСОБА_20 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , які є послідовними, логічними та підтверджуються сукупністю зібраних в кримінальному провадженні доказами, й не вірити їм, у суду, не має підстав. Ознак в діях обвинуваченого необхідної оборони судом не встановлено, а тому суд розцінює його показання, як спосіб захисту, обраний ним з метою уникнення відповідальності за скоєне.

Таким чином, приймаючи до уваги, що по справі забезпечено всебічний, повний та об`єктивний розгляд всіх обставин в їх сукупності, суд вважає доведеним, що ОСОБА_6 умисно заподіяв працівникові правоохоронного органу легке тілесне ушкодження у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, а кваліфікація його дій за ч.2 ст.345 КК України вірна.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який віднесено до категорії злочинів середньої тяжкості, обставини вчинення злочину, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, одружений та має сталі соціальні зв`язки, на його утриманні перебувають троє неповнолітніх дітей, батьком одного з яких він є, приймає активну участь у суспільному житті держави, відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин та приходить до висновку про необхідність призначити обвинуваченому ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України, оскільки вважає, що його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства і саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів. Суд також покладає на обвинуваченого ОСОБА_6 обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, які сприятимуть його виправленню.

Питання про речові докази по справі вирішити у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373-376 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:
Мохаммед ОСОБА_17 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.345 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

Застосувати ст.75 КК України та звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.

Зобов`язати ОСОБА_6 згідно ст.76 КК України не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Запобіжний захід застосований до Мохаммед Ахмед Мохаммед Беліл Бхаелдін у вигляді застави в 20 розмірів мінімальної заробітної плати, що становить 24 360 (двадцять чотири тисячі триста шістдесят) грн. після набрання вироком законної сили скасувати і повернути внесену суму як предмет застави заставодавцю Мохаммед Ахмед Мохаммед Беліл Бхаелдін.

Речові докази по справі: диск DVD-R з відеозаписом залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м.Києва через районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, прокурору та перекладачу.

Суддя: