Справа № 372/5242/15-к
Провадження 1-кс-126/16
ухвала
Іменем України
24 березня 2016 року Слідчий суддя Обухівського районного суду Київської області ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю учасників кримінального провадження захисника ОСОБА_3 ,

розглянувши в залі судових засідань Обухівського районного суду Київської області в місті Обухів Київської області скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого,

В С Т А Н О В И В:
22.03.2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду із скаргою про скасування постанови слідчого від 11.03.2016 року про відмову у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_3 . В обгрунтування скарги, посилається на те, що 10.12.2016 року підозрюваний ОСОБА_4 звернувся до слідчого СВ Обухівського відділу поліції ГУ НП України в Київській області ОСОБА_5 про виклик та допит свідків. 11.03.2016 року слідчий виніс постанову про відмову у задоволенні клопотання. Не погоджуючись з даним рішенням слідчого скаржник просить скасувати постанову від 11.03.2016 року, зобов`язати слідчого викликати та допитати у якості свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , витребувати інформацію та медичну документацію з Обухівської ЦРЛ щодо отримання потерпілою ОСОБА_8 тілесних ушкоджень 31.05.2015 року. Також захисник просить скасувати постанову слідчого від 05.02.2016 року про зупинення кримінального провадження з метою необхідності проведення слідчих дій допиту вказаних свідків.

В судовому засіданні особи, яка подала скаргу ОСОБА_3 вимоги скарги підтримав, посилаючись на те, що слідчий необґрунтовано відмовив у задоволенні клопотання.

Інші особи, що беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились.

Вислухавши особу, яка подала скаргу, дослідивши надані письмові докази, приймаю до уваги наступне.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.

Відповідно до змісту скарги та доданих матеріалів ОСОБА_3 є захисником ОСОБА_4 , який у кримінальному провадженні має процесуальний статус підозрюваного, тобто є належним суб`єктом звернення.

З матеріалів справи вбачається, що 10.12.2016 року захисник ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 , в рамках кримінального провадження № 0000737 від 06.07.2015 року, звернувся до слідчого СВ Обухівського відділу поліції ГУ НП України в Київській області ОСОБА_5 з клопотанням про виклик та допит свідків.

Дане клопотання було розглянуто слідчим СВ Обухівського відділу поліції ГУ НП України в Київській області ОСОБА_5 15.01.2016 року та відмовлено в його задоволенні, про що винесено постанову.

Ухвалою слідчого судді Обухівського районного суду Київської області від 04.03.2016 року вказана постанова від 15.01.2016 року скасована, слідчого зобов`язано повторно розглянути клопотання захисника.

11 березня 2016 року слідчим СВ Обухівського відділу поліції ГУ НП України в Київській області ОСОБА_5 повторно розглянуто клопотання та відмовлено в його задоволенні, про що винесено постанову.

Відмовляючи у задоволенні клопотання захисника підозрюваного, слідчий вмотивував свою постанову тим, що потерпіла ОСОБА_8 та свідок ОСОБА_9 вказали на те, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не було на місці події, при цьому слідчий не здійснюючи допиту запропонованих захистом свідків надав оцінку змісту їх можливих показань, чим порушив принцип безпосередності дослідження доказів та діяв необґрунтовано. Крім того, клопотання було розглянуто не в повному обсязі, оскільки залишились невирішеними вимоги щодо витребування медичної документації.
Відповідно до п.п.10,15,16 ч.1 ст.7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, забезпечення доведеності вини, безпосередність дослідження показань, речей і документів.

Під час розгляду скарги не доведено факт належного розгляду слідчим клопотання сторони захисту у кримінальному провадженні, оскаржувана постанова винесена передчасно і є необґрунтованою, що вказує на порушення прав та законних інтересів підозрюваного та його захисника у кримінальному провадженні. Крім того, такі ж саме підстави були покладені в основу постанови слідчого від 15.01.2016 року і були визнані слідчим суддею необґрунтованими при скасуванні постанови. За таких обставин, вказана постанова слідчого не може залишатись чинною і повинна бути скасована.

Вважаю, що на слідчого слід покласти обов`язок повторно розглянути неналежно вирішене клопотання у кримінальному провадженні та надати обґрунтовану відповідь захисникові за наслідками розгляду, що є достатнім способом відновлення порушених прав сторони захисту.

При цьому вимоги скарги про зобов`язання слідчого вчинити конкретно визначені слідчі дії вважаю безпідставними, оскільки вчинення таких дій відноситься до виключних повноважень слідчого, тому подібні вимоги виходять за межі повноважень слідчого судді.

Також слід прийняти до уваги, що відповідно до ч.5 ст.280 КПК України після зупинення досудового розслідування проведення слідчих (розшукових) дій не допускається, крім тих, які спрямовані на встановлення місцезнаходження підозрюваного.

Як вбачається із пояснень захисника та поданих суду матеріалів станом на час вирішення скарги кримінальне провадження зупинено до розшуку підозрюваного. За таких обставин, проведення визначених скаргою дій розгляд клопотання захисника можливий лише після відновлення кримінального провадження, однак наразі розшук підозрюваного позитивних результатів не дав, провадження не відновлювалось.

Також слід наголосити, що у поданих слідчому судді матеріалах були відсутні відомості про дату отримання копії оскаржуваної постанови від 05.02.2016 року або дату, коли скаржник дізнався про неї, на цій процесуальній стадії такі відомості були приховані захисником, тому достатніх підстав для застосування приписів п.3 ч.2 ст.304 КПК України та повернення скарги в цій частині не було, а скарга була призначена до розгляду в судовому засіданні.

Будь-яких доказів неправомірності оскаржуваної постанови слідчого від 05.02.2016 року із матеріалів справи не вбачається, відомості про місцезнаходження підозрюваного відсутні, що вказує на достатність підстав для оголошення розшуку підозрюваного, і, як наслідок, зупинення кримінального провадження. Висновки слідчого, що викладені у оскаржуваній постанові, захисник не спростував, а клопотання захисника про допит свідків не може слугувати передбаченою законом підставою для відновлення кримінального провадження, зупиненого до розшуку підозрюваного. Відтак, вимоги скарги про скасування постанови від 05.02.2016 року задоволенню не підлягають.

За таких обставин, скаргу слід задовольнити частково.

Керуючись ст.ст. 303-307, 376 КПК України,

У Х В А Л И В:
Скаргу задовольнити частково.

Скасувати постанову слідчого СВ Обухівського відділу поліції ГУ НП України в Київській області ОСОБА_5 від 11 березня 2016 року про відмову у задоволенні клопотання про виклик та допит свідків від 10 грудня 2015 року

Зобов`язати слідчого СВ Обухівського відділу поліції ГУ НП України в Київській області ОСОБА_5 після відновлення провадження повторно розглянути клопотання захисника ОСОБА_3 від 10 грудня 2015 року у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000737, та надати обґрунтовану відповідь захиснику за наслідками розгляду.

В задоволенні інших вимог скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1