30.03.2016 Справа №607/1014/16-к
Тернопільський міськрайонний суд
у складі головуючої судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
при розгляді у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Тернополі об`єднаного кримінального провадження щодо ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_5 ,-
обвинувачений подав клопотання про зміну йому запобіжного заходу із тримання під вартою на особисте зобов`язання, обґрунтування якого зводиться до відсутності, з огляду на тривалий час тримання його під вартою, більш вагомих підстав для збереження такого запобіжного заходу, з посиланням на практику Європейського суду з прав людини.
Суд, вирішуючи питання запобіжного заходу щодо ОСОБА_3 , заслухавши заперечення прокурора, думку захисника, який підтримав зазначене клопотання, дійшов до наступних висновків:
Запобіжний захід у виді тримання під вартою ОСОБА_3 продовжено ухвалою Тернопільського міськрайонного суду від 18 лютого 2016 року до 17 квітня 2016 року.
Нових обставин, які б свідчили про зникнення або зменшення ризиків, які слугували підставою для обрання обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суду не представлено.
Посилання ОСОБА_3 на можливість його проживання у Тернопільському районі в знайомих у разі зміни йому запобіжного заходу на особисте зобов`язання, нічим не підтверджені.
Як вбачається із довідки ТМКЛШД від 26 лютого 2016 року, застережень щодо перебування ОСОБА_3 в умовах тримання під вартою за станом здоров`я немає.
ОСОБА_3 обвинувачуються у вчиненні двох кримінальних правопорушень, які відноситься до тяжких; раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів; без місця реєстрації та постійного місця проживання.
Вказане, на думку суду, свідчить про те, що обґрунтовані ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме - перебуваючи на волі, обвинувачений зможе вчинити спроби переховуватись від суду з огляду на покарання, яке йому загрожує у випадку встановлення судом його винуватості, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, продовжують бути.
На думку суду такими ознаками є тяжкість та підвищена суспільна небезпечність інкримінованих обвинуваченому злочинів, умисна форма вини, численність попередніх судимостей за корисливі злочини.
Відтак, суд не вбачає підстав для зміни обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою на особисте зобов`язання, та з цих підстав відмовляє в задоволенні клопотання.
При цьому, суд нагадує про визначення обвинуваченому згідно ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 25 грудня 2015 року розміру застави 20 мінімальних розмірів заробітної плати, що становить 24 360 грн.
З врахуванням думки учасників судового провадження, з огляду на ст.ст. 325, 327 КПК України, судовий розгляд слід відкласти.
Відповідно до ч. 3 ст. 23 КПК України зобов`язати прокурора забезпечити присутність в наступному судовому засіданні свідків обвинувачення.
Повторити інших учасників в наступне судове засідання.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 23, 331, 325, 327 КПК України, суд -
у задоволенні клопотання обвинуваченого про зміну запобіжного заходу із тримання під вартою на особисте зобов`язання відмовити.
Відкласти судовий розгляд об`єднаного кримінального провадження щодо ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, на 15 год. 07 квітня 2016 року у залі суду.
Зобов`язати прокурора ОСОБА_4 забезпечити присутність в судовому засіданні 07 квітня 2016 року о 15 год. свідків обвинувачення.
Повторити виклик учасників.
Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Головуюча суддя ОСОБА_1