Справа № 357/2429/16-к
У Х В А Л А
25 листопада 2016 року Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , сторони кримінального провадження слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваної ОСОБА_6 , розглянувши клопотання старшого слідчого Білоцерківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області капітана поліції ОСОБА_4 у кримінальному провадженні за №0000751, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 21 лютого 2016 р. за ознаками злочину, передбаченого п. 6 ч.2 ст.115, ч. 3 ст.187, ч.4 ст.187 КК України про накладення арешту на майно,-

В С Т А Н О В И В:
25.11.2016 р. до Білоцерківського міськрайонного суду надійшло вищезазначене клопотання слідчого ОСОБА_4 про накладення арешту на майно ОСОБА_6 у кримінальному провадженні за №0000751, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 21 лютого 2016 р. за ознаками злочину, передбаченого п. 6 ч.2 ст.115, ч. 3 ст. 187, ч. 4 ст. 187 КК України, мотивоване наступним.

В період часу з 17.02.2016 по 21.02.2016 р. ОСОБА_6 за попередньою змовою з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 близько 10 год. прийшли до приміщення квартири АДРЕСА_1 , де проживала потерпіла ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою скоєння розбійного нападу на останню.

При цьому вони попередньо домовились, що ОСОБА_6 , вдаючи працівника ПАТ «Київобленерго» під приводом перевірки лічильника електроенергії, посприяє тому, щоб ОСОБА_10 відчинила вхідні двері будинку, тим самим надавши можливість ОСОБА_7 та ОСОБА_8 проникнути до будинку потерпілої.

ОСОБА_6 підійшла до вхідних дверей вказаного будинку та постукала в двері, повідомивши, що вона є працівником ПАТ «Київобленерго», а ОСОБА_7 та ОСОБА_8 залишалися чекати за межами подвір`я. Після того, як ОСОБА_9 відчинила вхідні двері, до приміщення будинку протиправно, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, за попередньою змовою групою осіб увірвалися ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

В подальшому ОСОБА_7 обома руками схопив потерпілу ОСОБА_9 та поніс до однієї із кімнат будинку, а ОСОБА_8 та ОСОБА_6 зв`язували мотузкою кінцівки (руки та ноги) потерпілої, при цьому ці дії супроводжувалися нанесенням ударів ОСОБА_8 потерпілій ОСОБА_9

ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_11 , зв`язавши потерпілу ОСОБА_9 , почали у будинку відшукувати цінні речі та грошові кошти і з метою швидкого відшукування майна потерпілої, ОСОБА_12 періодично наносив удари руками та ногами в область тіла та голови останньої, внаслідок чого вона декілька разів втрачала свідомість.

Під час вчинення розбійного нападу ОСОБА_6 , ОСОБА_13 та ОСОБА_8 відкрито заволоділи майном потерпілої ОСОБА_9 : грошовими коштами в сумі 1000 грн. та в подальшому з місця вчинення злочину втекли, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України.

17.02.2016 р. Білоцерківським міськрайонним судом було винесено ухвалу про надання дозволу на затримання з метою приводу підозрюваної для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

24.11.2016 р. о 10 год. ОСОБА_14 у порядку ст.207, 208 КПК України було затримано за підозрою у вчиненні злочину передбаченого ч.3 ст.187 КК України.

24.11.2016 р. під час особистого обшуку затриманої ОСОБА_14 було вилучено банківську карту «Ощадбанк» НОМЕР_1 та мобільний телефон «Texet» ІМЕ1 НОМЕР_2 із сім картою оператора мобільного зв`язку «лайфселл» НОМЕР_3 .

Враховуючи, те що на вилученому мобільному телефоні могла зберегтися інформація, яка може свідчити про причетність ОСОБА_14 та інших осіб до вчинення даного злочину (дзвінки, повідомлення), а на вилученій банківській карті можуть міститися відомості про причетність ОСОБА_14 до вчинення вказаного злочину, а також вчинення інших злочинів (відомості про рух коштів по банківському рахунку), тобто вилучені речі могли зберегти на собі сліди вчинення злочину, які мають значення в даному кримінальному провадженні, слідчий просив накласти арешт на тимчасово вилучені 24.11.2016 під час особистого обшуку затриманої ОСОБА_14 - банківську карту «Ощадбанк» НОМЕР_1 та мобільний телефон «Texet» ІМЕІ НОМЕР_2 із сім картою оператора мобільного зв`язку «лайфселл» НОМЕР_3 .

В судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали зазначене клопотання, підозрювана та її захисник проти задоволення клопотання не заперечували.

Заслухавши думук сторін, дослідивши надані матеріали, суд приходить до наступного.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів у кримінальному провадженні.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КГІК України.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Враховуючи, те що на вилученому мобільному телефоні могла зберегтися інформація, яка може свідчити про причетність ОСОБА_14 та інших осіб до вчинення даного злочину (дзвінки, повідомлення), а на вилученій банківській карті можуть міститися відомості про причетність ОСОБА_14 до вчинення вказаного злочину, а також вчинення інших злочинів (відомості про рух коштів по банківському рахунку), тобто вилучені речі могли зберегти на собі сліди вчинення злочину, які мають значення в даному кримінальному провадженні для встановлення обставин злочину та можуть бути використанні як докази, а тому вказані предмети потребують детального дослідження шляхом проведення ряду судових експертиз, а тому в даному кримінальному провадженні є необхідність накладання арешту на вилучені предмети.

У відповідності до ст. 131 КПК України з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи забезпечення кримінального провадження, зокрема арешт майна.

У відповідності до ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони є предметом кримінального правопорушення та одержані внаслідок його вчинення.

У відповідності до ст.168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку.

А тому з метою досягнення дієвості кримінального провадження наявна необхідність у застосуванні до тимчасово вилученого майна у вигляді речей, що є предметом кримінального правопорушення пов`язаного з таємним викраденням чужого майна, встановлення права власності на вказане майно, такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.170-173 КПК України,

У Х В А Л И В:
Клопотання - задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучені 24 листопада 2016 року під час особистого обшуку затриманої ОСОБА_15 - банківську карту «Ощадбанк» НОМЕР_1 та мобільний телефон «Texet» ІМЕІ НОМЕР_2 із сім картою оператора мобільного зв`язку «лайфселл» НОМЕР_3 .

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області протягом 5 днів з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1