Справа № 1-63/10 Провадження № 1-63/10
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.03.2010 Жидачівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Цюмрака М.Д.

при секретарі - Опока Г.І.

з участю прокурора - Сірачинського Р.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Жидачеві справу про обвинувачення

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2 Івано-Франківської області, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3, українця, гр.-на України, ІНФОРМАЦІЯ_4, одруженого, непрацюючого, раніше не судженого, -

за ст.186 ч.І КК України -

ВСТАНОВИВ:

Підсудний ОСОБА_1 07 лютого 2010 року в 11.00 год. в с.Старому Селі Жидачівського району Львівської області, перебуваючи в стані алкогольного сп»яніння і, знаходячись в приміщенні житлового будинку своєї сусідки ОСОБА_2 під час розмови з нею відкрито викрав її гроші в сумі 1400 грн., які знаходилися в скляній півлітровій банці, з якою почав виходити надвір. Потерпіла ОСОБА_2, побачивши, що підсудний викрадає гроші, кричала до нього щоб повернув гроші, але підсудний, не звертаючи увагу на те, що потерпіла знає про те, що він викрав її гроші, вибіг на вулицю.

Будучи допитаним в судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 свою вину у пред»явленому йому звинуваченні визнав повністю і суду пояснив, що 07.02.2010 року , зранку, він пішов до потерпілої додому, оскільки вона похилого віку і він їй часто допомагає по дому. Підсудний приніс потерпілій відро води і попросив у неї 10 грн. на сигарети. Потерпіла дала йому 20 грн., з якими підсудний пішов до магазину, де купив для себе дві пасчи сигарет та пляшу горілки ємкістю 0.25 л, яку з потерпілою розпили у неї в хаті. Коли підсудний сидів на ліжку потерпілої, то побачив півлітрову банку заповнену грошима різни купюр. Він непомітно для потерпілої взяв, цю банку і намагався вийти з хати, але потерпіла побачила пропажу банки з грошима, тому почала кричати до підсудного щоб повернув їй гроші, але він, усвідомивши що потерпіла помітила кражу грошей, не повернувся, а вийшов на двір, заховавши банку з грошима за верхній одяг. ОСОБА_3, яка проходила мимо і почула крик потерпілої, запитала у підсудного, що він заховав за одяг і завернула його до хати потерпілої, але підсудний зумів відкрити кришку і витяг з банки 350 грн. які заховав.

Решта гроші і півлітрову банку він повернув ОСОБА_2

У вчиненому підсудний розкаявся і просить його суворо не карати. Наведене свідчить про те, що підсудний ОСОБА_1 визнав вину і в судовому засіданні не оспорював встановлені в ході досудового слідства фактичні обставини справи і докази, що стверджують його винність в інкримінованому злочині.

В зв"язку з тим, що підсудний вину у вчиненому визнав і в суду нема підстав вважати, що він себе обмовив, об"єм дослідження доказів по справі суд, із згоди учасників процесу, обмежив допитом підсудного у відповідності зі ст. 299 КПК України, при цьому роз'яснивши йому наслідки застосування даної статті.

Крім визнання вини самим підсудним, його вина в судовому засіданні доведена письмовими доказами, а саме:

Заявою потерпілої ОСОБА_4 від 09.02.2010 р. в якій вона просить притягнути до кримінальної відповідальності Бабія за відкрите викрадення в неї грошей (а.с.3);

Протоколом вилучення та огляду від 09.02.2010 р. згідно якого ОСОБА_5 добровільно видала працівникам міліції гроші в сумі 1050 грн., які підсудний викрав у потерпілої ОСОБА_4, після повернення яких вона взяла до себе на зберігання (а.с.13);

Протоколом явки з каяттям від 11.02.2010 р., згідно якого бабій Л.В. зізнався у вчиненні відкритого викрадення грошей в потерпілої ОСОБА_4 М,М. та розповів про обставини вчинення даного злочину (а.с.16);

Протоколом вилучення та огляду від 11.02.2010 р. згідно якого у ОСОБА_1 було вилучено гроші в сумі 34 грн., які залишилися від суми 350 грн., які він відкрито викрав у потерпілої ОСОБА_4

Оцінивши всі зібрані в ході досудового слідства та перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності суд вважає, що дії підсудного слід кваліфікувати за ст.186 ч.1 КК України, оскільки він, знаходячись в будинку потерпілої ОСОБА_4, під час розмови з нею відкрито викрав її гроші в сумі 1400 грн. які знаходилися в скляній півлітровій банці, з якою почав виходити надвір. Потерпіла ОСОБА_2, побачивши, що підсудний викрадає гроші, кричала до нього щоб повернув гроші, але підсудний, не звертаючи увагу на те, що потерпіла знає про те, що він викрав її гроші, вибіг на вулицю.

Призначаючи підсудному покарання, суд враховує ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, який відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, особу підсудного, який щиро розкаявся у вчиненому, позитивно характеризується, вперше, притягується до кримінальної відповідальності, частково відшкодував завдану потерпілій шкоду, непрацюючий, тому вважає, що до нього слід застосувати покарання у виді штрафу.

Керуючись ст.ст.323, 324 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним за ст.186 ч.1 КК України і обрати йому покарання у виді штрафу в розмірі 50-ти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. /вісімсот п»ятдесят грн./.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_1 до вступу вироку в законну силу залишити попереднім - підписку про невиїзд.

Вирок може бути оскаржений до судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Львівської області на протязі п»ятнадцяти днів з часу оголошення вироку, шляхом подачі апеляції через Жидачівський районний суд.

Головуючий суддя :