Справа №718/1681/15-к
Провадження №1-кп/718/91/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13.10.2015 року Кіцманський районний суд Чернівецької області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кіцмань кримінальне провадження № 0000218 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та мешканки АДРЕСА_1 , зареєстрованої по АДРЕСА_2 , українки по національності, громадянки України, з середньою освітою, розлученої, пенсіонерки, раніше не судимої, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,
за участю прокурора ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В :

05 травня 2015 року приблизно о 13:00 годині ОСОБА_3 знаходячись на присадибній ділянці своєї сусідки ОСОБА_5 , що розташована по АДРЕСА_1 , де на грунті тривалих неприязних відносин з останньою, діючи умисно, нанесла один удар металевою ортопедичною палицею по правій руці, чим спричинила ОСОБА_5 тілесне ушкодження у вигляді закритого перелому правої променевої кістки, яке відноситься до ушкоджень середнього ступеня важкості, які призвели до тривалого розгляду здоров`я.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 1 ст. 122 КК України умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст. 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Обвинувачена ОСОБА_3 в судовому засіданні свою вину не визнала та суду показала, що дійсно на даний час вона проживає без реєстрації в АДРЕСА_1 зі своїм співмешканцем ОСОБА_7 і її сусідкою являється ОСОБА_5 .. Так, 05.05.2015 приблизно о 13:00 годині вона поралася по господарству і помітила, що ОСОБА_5 зігнувшись щось робить на її городі і окликнула її. Піцик нічого відповіла, і тоді вона підійшла до неї і побачила, що та накидала на її город сміття. Коли вона зігнулась, щоб підняти сміття, ОСОБА_5 піднялася та замахнулася своїм костилем для удару, однак їй вдалося ухилити голову оскільки її окликнув чоловік, який побачив як ОСОБА_8 замахнулася. Ухилившись від одного удару вона пропустила удар по руці і вирішила забрати костиль з рук ОСОБА_5 .. Зловивши костиль вона викручуючи його вирвала з рук сусідки та відкинула в бік, після чого та швидко лягла на землю і почала кричати що її вбивають.

Невизнання вини обвинуваченою суд сприймає як форму захисту, однак вважає, що вина ОСОБА_3 доведена дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:

Показами потерпілої ОСОБА_5 , яка суду показала, що 05.05.2015 приблизно о 13:00 годині, вона вийшла на свою присадибну ділянку та там зривала бур`ян. Оскільки вона рвала бур`ян зігнувшись, то не помітила як до неї підійшла ОСОБА_3 та схопила її за костиль і вирвавши його з рук, нанесла їй один удар по правій руці. Відчувши різкий біль в ділянці удару вона впала на землю і почала кликати на допомогу, оскільки боялася, що ОСОБА_9 може продовжити її бити. Після цього ОСОБА_9 викинула костиль на город та потягнула її за одяг на свою частку городу;

Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, зареєстрованого 07.05.2015 в журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події, з змісту якої вбачається, що 04.05.2015 приблизно о 13:00 годині ОСОБА_10 на фоні тривалих неприязних відносин, знаходячись на городі в с. Южинець Кіцманського району Чернівецької області, нанесла ОСОБА_5 кілька ударів по різним частинам тіла, в ході чого спричинила ОСОБА_5 тілесні ушкодження;

Висновком експерта №115-Е від 11.06.2015 з якого видно, що при проведенні судово-медичної експертизи в приміщенні Кіцманського міжрайонного відділення Чернівецького обласного бюро СМЕ судово-медичний експерт ОСОБА_11 на підставі даних судово-медичної експертизи на ім`я громадянки ОСОБА_5 , 1929 року народження, даних первинного судово-медичного обстеження, відомих обставин справи і в відповідності з поставленими запитаннями, прийшов до слідуючого: у громадянки ОСОБА_5 мало місце тілесне ушкодження у вигляді закритого перелому правої променевої кістки; дане тілесне ушкодження виникло від дії твердого тупого предмету, цілком можливо при обставинах, які описані в постанові і на які вказала ОСОБА_5 , внаслідок нанесення їй одного удару металевою ортопедичною палицею по правій руці, може відповідати терміну на 04.05.2015 і відноситься до ушкоджень середнього ступеня важкості, які призвели до тривалого розладу здоров`я; вище описане ушкодження не могло виникнути від викручування рук предметом, який потерпіла тримала в руках;

Показами свідка ОСОБА_12 який суду показав, що за час проживання в с. Южинець Кіцманського району Чернівецької області, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 на протязі тривалого часу перебувають в неприязних відносинах. Також зазначив що йому відомо про те, що між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 неодноразово виникали словесні суперечки через будь-які дрібниці, які в подальшому могли перерости в конкретні дії з застосуванням фізичної сили, а тому може сказати, що останні дійсно могли нанести одна одній тілесні ушкодження, так як в минулому вони вже це здійснювали;

Свідок ОСОБА_13 надала аналогічні покази;

Показами ОСОБА_14 яка суду показала, що ОСОБА_5 будучи людиною похилого віку пересувається повільно і за допомогою ортопедичних палиць на які опирається, а тому просто фізично не в змозі щось підняти та швидко рухатися;

Свідоц ОСОБА_15 надала аналогічні покази;

Щодо показів ОСОБА_7 , суд відноситься до них критично, оскільки вони спростовуються наведеними вище показами та проаналізованими судом доказами.

Таким чином суд, оцінюючи в сукупності досліджені в судовому засіданні докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд прийшов до висновку, що вина обвинуваченої доведена, в її діяннях має місце склад кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України - умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст. 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Відповідно до ст. 65 КК України, п.1 постанови Пленуму ВСУ №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», під час призначення покарання у кожному конкретному випадку суд має враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винуватого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Обставинами, які бтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 є вчинення злочину щодо особи похилого віку.

Призначаючи обвинуваченій покарання суд враховує ступінь вчиненого злочину, який згідно із ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, особу обвинуваченої, яка за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку в лікарів психіатра та нарколога не перебуває, її майновий стан, той факт що обвинувачена є людиною похилого віку, думку потерпілої, яка просила суд суворо покарати обвинувачену, а тому суд, враховуючи вказані вище обставини у їх сукупності, дійшов висновку про призначення покарання, яке не пов`язане з позбавленням волі та можливість виправлення засудженої без відбування покарання, застосувавши ст.75 КК України, та поклавши на неї обов`язки, передбачені ст.76 КК України, оскільки саме таке покарання на думку суду буде тим стримуючим фактором, який убезпечить ОСОБА_3 від подальших сварок та з`ясування стосунків будь-яким способом із ОСОБА_5 .. Покарання у вигляді позбавлення волі суд вважає занадто суворим в даному випадку, оскільки злочин вчинено вперше і таке покарання не відповідає особі ОСОБА_3 ..
Цивільний позов по справі не заявлявся.

Речові докази та судові витрати у справі відсутні.
Обвинуваченій раніше запобіжний захід не обирався і суд вважає недоцільним обирати його до набрання вироком законної сили, оскільки досі вона сумлінно виконувала свої процесуальні обов`язки.
Керуючись ст.ст. 349, 370, 373, 374 КПК України, ст.ст. 12, 65-67, 75, 76, 122 КК України, суд

У Х В А Л И В :

Визнати ОСОБА_3 винною в скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1. ст. 122 КК України та призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст.ст.75,76 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного їй основного покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік, якщо вона протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення, зобов`язавши її протягом іспитового строку не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти ці органи про зміну місця проживання та роботи.
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Чернівецької області через Кіцманський районний суд протягом тридцяти діб з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1