Справа № 464/7111/14-к
пр.№ 1-кп/464/69/16
У Х В А Л А

19.02.2016 Сихівський районний суд міста Львова

у складі: головуючого - судді ОСОБА_5,

секретар - ОСОБА_6,

за участі: прокурора - ОСОБА_7,

захисника - ОСОБА_1,

обвинуваченого - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_3 про передачу речового доказу на зберігання, -

встановив:

У провадженні Сихівського районного суду м. Львова знаходиться кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_2 за ч.1 ст. 199, ч.2 ст. 199, ч.1 ст. 121, ч. 1 ст. 286 КК України.

ОСОБА_3 заявив клопотання про передачу речового доказу - автомобіля „ВАЗ 21093, р.н. НОМЕР_2, який є речовим доказом у даному кримінальному провадженні, на його зберігання до набрання вироком суду законної сили, у зв'язку з тим, що автомобіль неналежно зберігається біля Сихівського ВП ГУНП України у Львівській області.

Прокурор у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечив, вважає, що таке питання вирішується виключно вироком суду.

Захисник, обвинувачений проти задоволення клопотання не заперечили.

З'ясувавши думку учасників кримінального провадження, оглянувши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків.

Питання поняття речових доказів, зберігання та наслідки втрати чи знищення таких врегульовано статтями 98, 100 КПК України.

Із змісту вказаних норм КПК України випливає, що речові докази, які є об'єктами, що можуть бути використані як доказ певного факту чи обставин у кримінальному провадженні, повинні зберігатися з дотриманням встановлених чинним законодавством вимог.

Згідно з ч.6 ст. 100 КПК України, речові докази можуть серед іншого передаватися на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.

Із матеріалів справи встановлено, що речовим доказом серед іншого визнано автомобіль „ВАЗ 21093, р.н. НОМЕР_2, який належить ОСОБА_4 та яким розпоряджається згідно з нотаріально посвідченою довіреністю ОСОБА_3 Довіреність видана 11.07.2014 р. та дійсна до 11.07.2017 р. (Т.2 а.с. 314).

Крім цього, вироком суду у даному кримінальному провадженні від 12.08.2014 р., який скасований з процесуальних підстав, вказаний автомобіль повернутий ОСОБА_3

Згідно з ч.1 ст. 100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 КПК України.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що перешкоди для повернення речового доказу ОСОБА_3 на зберігання, передбачені вищевказаними статтями КПК України, відсутні, вищевказаний речовий доказ необхідно передати на відповідальне зберігання останньому, без права розпорядження.

Керуючись статтями 98, 100 КПК України, суд, -

ухвалив:

Автомобіль „ВАЗ 21093", р.н. НОМЕР_2, який визнаний речовим доказом, передати до набрання законної сили вироком у даному кримінальному провадженні без права розпорядження таким на відповідальне зберігання ОСОБА_3, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, при пред'явленні останнім оригіналу довіреності від власника ОСОБА_4 на розпорядження та експлуатацію таким автомобілем.

Попередити ОСОБА_3 про наслідки невиконання судового рішення, передбачені ст. 382 КК України.

Зобов'язати ОСОБА_3 невідкладно повідомити суд про місце зберігання автомобіля „ВАЗ 21093, р.н. НОМЕР_2.

Головуючий