Справа № 565/1367/16-к
Провадження № 1-кп/565/67/16
У Х В А Л А
22 листопада 2016 року м.Вараш
Кузнецовський міський суд Рівненської області в особі:
- головуючого - судді ОСОБА_1 ,
- секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
- прокурора - ОСОБА_3 ,
- обвинуваченої - ОСОБА_4 ,
- захисника обвинуваченої - адвоката ОСОБА_5 ,
- представника потерпілого - ОСОБА_6 ,
Підстав для закриття вказаного провадження за фактичними обставинами, наведеними в обвинувальному акті, судом не встановлено. Під час досудового розслідування відносно ОСОБА_4 запобіжні заходи не застосовувалися. Учасники підготовчого судового засідання не клопотали про обрання заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжного заходу обвинуваченій, та про витребування певних речей чи документів.
В даному кримінальному провадженні між підозрюваною (нині обвинуваченою) ОСОБА_4 і ТзОВ «Стиль Д» в особі представника ОСОБА_6 27 вересня 2016 року укладена угода про примирення.
У підготовчому судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 та її захисник адвокат ОСОБА_5 просили суд відмовити в затвердженні угоди про примирення та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в зв`язку з відсутністю на теперішній час згоди обвинуваченої на укладення такої угоди, невизнанням нею своєї винуватості у вчиненні інкримінованого їй злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, та наявністю сумнівів у правильності визначення вартості і якості викраденого майна без проведення товарознавчої експертизи.
Прокурор ОСОБА_3 і представник потерпілого - ОСОБА_6 не заперечують проти відмови в затвердженні угоди про примирення та повернення кримінального провадження прокурору для продовження досудового розслідування.
При цьому обвинувачена, її захисник, прокурор і представник потерпілого підтвердили, що під час досудового розслідування товарознавча експертиза в даному кримінальному провадженні з питань визначення вартості та якості викраденого майна не призначалась і не проводилась.
Вирішуючи у підготовчому судовому засіданні в порядку п.1 ч.1 ст.468, ч.3 ст.469 і ч.ч.2, 7 ст.474 КПК України питання щодо наявності чи відсутності підстав для затвердження угоди про примирення та перевіряючи угоду на відповідність вимогам КПК України судом враховано наступні правові норми та фактичні обставини.
Згідно з ч.1 ст.55 КПК потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.
Відповідно до ч.2 ст.58 КПК України представником юридичної особи, яка є потерпілим, може бути її керівник, інша особа, уповноважена законом або установчими документами, працівник юридичної особи за довіреністю, а також особа, яка має право бути захисником у кримінальному провадженні.
Пунктом 3 ч.3 ст.58 КПК України визначено, що повноваження представника потерпілого на участь у кримінальному провадженні підтверджуються: довіреністю - якщо представником потерпілого є працівник юридичної особи, яка є потерпілою.
Згідно з п.1 ч.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні можуть бути укладені такі види угод: угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Слідуючи вимогам ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Проте, в даному випадку ОСОБА_6 , яка підписала угоду про примирення від 27 вересня 2016 року від імені потерпілого ТзОВ «Стиль Д», не мала повноважень представника потерпілого в даному кримінальному провадженні станом на 27 вересня 2016 року. Із довіреності №725/1 від 29 серпня 2016 року, на підставі якої діяла ОСОБА_6 при укладенні та підписанні угоди про примирення, слідує, що ТзОВ «Стиль Д» в особі директора ОСОБА_7 уповноважило цієї довіреністю ОСОБА_6 лише на представництво товариства в усіх органах внутрішніх справ, в суді з правом здійснення всіх процесуальних дій, з усіма правами, які надані цивільному позивачеві у кримінальних провадженнях з усіх питань по магазину «proStor», розташованому за адресою: м.Кузнецовськ, мікрорайон Вараш, 11, секція 2. Таким чином, ОСОБА_6 під час укладення та підписання угоди про примирення мала лише повноваження представника цивільного позивача, а не повноваження представника потерпілого у кримінальному провадженні. Повноваження потерпілого і цивільного позивача в кримінальному провадженні не є тотожними.
Отже, угода про примирення від 27 вересня 2016 року між потерпілим ТзОВ «Стиль Д» і підозрюваною (нині обвинуваченою) ОСОБА_4 підписана та укладена зі сторони потерпілого неуповноваженою особою.
Окрім цього, з пояснень, наданих у підготовчому судовому засіданні обвинуваченою ОСОБА_4 , слідує, що остання не визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого їй злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, не погоджується із обставинами пред`явленого обвинувачення щодо вартості і якості викраденого майна та заперечує проти затвердження угоди про примирення в даному кримінальному провадженні.
В ході досудового розслідування товарознавча експертиза не призначалась і не проводилась. Вартість і якість викраденого майна шляхом проведення відповідної експертизи не визначена. Наведені обставини, окрім пояснень учасників судового провадження, підтверджується реєстром матеріалів досудового розслідування.
За таких обставин, фактичні підстави для визнання винуватості відсутні. Обвинувачена ОСОБА_4 і потерпілий ТзОВ «Стиль Д» не примирились, згоди щодо укладення угоди про примирення не досягли.
Згідно з п.1 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст.ст.468-475 цього Кодексу.
Частиною 7 ст.474 КПК України передбачено, що суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо: 4) існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися; 6) відсутні фактичні підстави для визнання винуватості. У такому разі досудове розслідування або судове провадження продовжуються у загальному порядку.
Враховуючи наведене, суд прийшов до висновку про наявність фактичних і правових підстав для відмови в затвердженні угоди про примирення, укладеної між підозрюваною (нині обвинуваченою) ОСОБА_4 і ТзОВ «Стиль Д» в особі представника ОСОБА_6 27 вересня 2016 року, та повернення кримінального провадження прокурору для продовження досудового розслідування.
Враховуючи викладене, керуючись ст.2, п.1 ч.3 ст.314, ч.1 ст.372, п.1 ч.1 ст.468, ч.3 ст.469, ст.471, п.п.4, 6 ч.7 ст.474, ст.ст.392-395 КПК України, суд, -
Ухвала оскарженню не підлягає.
Головуючий суддя: ОСОБА_8 Горегляд