Справа № 308/9403/15-к
Провадження № 1-кс/308/829/16
П О С Т А Н О В А
15.03.2016 р. м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , розглянувши заяву ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про забезпечення безпеки заявників,

В С Т А Н О В И В:
Ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 25 грудня 2015 року постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18 листопада 2015 року про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про застосування заходів безпеки скасовано, а матеріали справи направлено на новий розгляд до того ж суду, в іншому складі.

Ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 10 березня 2016 року дану справу повернуто до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області для виконання вимог ст.ст. 366, 375 КПК України (1960 року), оскільки на порушення зазначених вимог КПК України (1960 року) суд першої інстанції вимог, викладених в ухвалі апеляційного суду Закарпатської області від 25 грудня 2015 року не виконав, справу у цій частині не розглянув.

У порядку автоматизованої системи документообігу суду, 14 березня 2016 року вказана справа передані судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1

15 листопада 2015 року заявники ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулися до Ужгородського міськрайонного суду з заявою про забезпечення безпеки, а саме у справі з розгляду скарги ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 та ОСОБА_4 на постанову прокурора Ужгородської міжрайонної прокуратури ОСОБА_7 про відмову у порушенні кримінальної справи від 17 вересня 2012 року.

Заяву обґрунтовують тим, що вони в колективній заяві, скерованій прокурору, навели відомості про розкрадання колективних коштів, незаконне відчуження колективного майна і активів ОП «Ужгородський коньячний завод», в зв`язку з чим вважають, що залучення представників вказаного заводу до участі у даному кримінальному провадженні порушує їх права на конфіденційність відомостей щодо них. При цьому заявники посилались на вимоги ст. 16 Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві» просили проводити в даному кримінальному провадженні закриті судові засідання.

Перевіривши заяву ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , вивчивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Згідно зі ст. 52-1 КПК України (1960 року) особи, які беруть участь у кримінальному судочинстві, у разі наявності реальної загрози їх життю, здоров`ю, житлу чи майну мають право на забезпечення безпеки.

Із заяви ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вбачається, що вони, вважаючи себе учасниками кримінального судочинства, порушили питання про застосування щодо них заходів безпеки у формі незалучення до участі у розгляді матеріалів справи представників ОП «Ужгородський коньячний завод» та проведення закритого судового засідання, оскільки, згідно їх доводів, у іншому випадку це може потягти за собою загрозу їх життю, здоров`ю тощо.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь в кримінальному судочинстві» в редакції Закону України від 14 квітня 2009 року № 1254-VI, чинній на час винесення постанови прокурора про відмову в порушенні кримінальної справи, забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві, тобто у виявленні, попередженні, припиненні, розкритті або розслідуванні злочинів, а також у судовому розгляді кримінальних справ, - це здійснення правоохоронними органами правових, організаційно-технічних та інших заходів, спрямованих на захист життя, житла, здоров`я та майна цих осіб від протиправних посягань, з метою створення необхідних умов для належного відправлення правосуддя.

Оцінюючи норми ч. 2 ст. 3 Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь в кримінальному судочинстві» в редакції Закону України від 14 квітня 2009 року № 1254-VI в системному взаємозв`язку з нормами ч. 2 ст. 16 названого Закону та положеннями ст. 6 КПК України (1960 року) приходжу до висновку, що суд вправі розглядати заяви про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь в кримінальному судочинстві та приймати рішення про заходи такого забезпечення тільки у випадку, коли в його провадженні перебуває кримінальна справа про злочин.

В даному випадку в провадженні Ужгородського міськрайонного суду знаходилися матеріали за скаргою заявників ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на постанову Ужгородського міжрайонного прокурора про відмову в порушенні кримінальної справи від 17 вересня 2012 року, що дає підстави констатувати про відсутність на розгляді суду кримінальної справи про злочин в розумінні Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь в кримінальному судочинстві».

З урахуванням наведеного і зазначених вимог спеціального та кримінально-процесуального закону, вважаю, що заява ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про забезпечення щодо них заходів безпеки задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 6, 52-1 КПК України (1960 року), ст.ст. 1, 3, 16 Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь в кримінальному судочинстві» в редакції Закону України від 14 квітня 2009 року № 1254-VI,

П О С Т А Н О В И В:
В задоволенні заяви ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про забезпечення безпеки заявників відмовити.

На постанову судді може бути подана апеляційна скарга протягом трьох діб з дня її отримання до апеляційного суду Закарпатської області.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1 .