Справа №489/3335/16-к 30.08.2016
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/784/696/16 Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1 Категорія: ч.1 ст.366 КК України Доповідач апеляційного суду: ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 серпня 2016 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря ОСОБА_5
- ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку с. Братолюббівка Єланецького району Миколаївської області, громадянку України, яка проживає у АДРЕСА_1 :
- звільнено від кримінальної відповідальності у зв`язку із дійовим каяттям на підставі ст.45 КК України.
Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_7 ,
обвинувачена ОСОБА_6 ,
захисник ОСОБА_8 .
Короткий зміст вимог апеляційної скарги прокурора.
Просить ухвалу скасувати, призначити новий розгляд у суді 1-ї інстанції.
Короткий зміст рішення суду 1-й інстанції.
Кримінальне провадження за ч.1 ст.366 КК України відносно обвинуваченої ОСОБА_6 закрито, обвинувачену звільнено від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям на підставі ст.45 КК України.
Узагальнені доводи апеляційної скарги прокурора.
Вважає ухвалу суду незаконною у зв`язку із неповнотою судового розгляду та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.
Посилається по постанову Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23.12.2005 р., згідно якої при вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суддя під час судового розгляду справи повинен переконатися, що діяння, яке особі за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад злочину і особа винна в його вчиненні, а також що умови та підстави її звільнення від кримінальної відповідальності передбачені КК України. Ухвала судді, винесена у порядку, передбаченому КПК України, має бути вмотивованою. Зокрема, поряд із доказами винності особи у вчиненні злочину в ухвалі слід зазначати умови та підстави, з урахуванням яких суд вирішив звільнити особу від кримінальної відповідальності.
Проте, відповідно до вимог ст.349 КПК України, суд не вжив будь-яких заходів для дослідження під час судового розгляду заявлених прокурором письмових та інших доказів і допиту обвинуваченої ОСОБА_6 про обставини вчинення інкримінованого їй кримінального правопорушення, обмежившись лише дослідженням обвинувального акту, внаслідок чого передчасно дійшов висновку про звільнення ОСОБА_6 від відповідальності за ч.1 ст.366 КК України із закриттям кримінального провадження.
Крім того, районний суд на порушення вимог ст.ст.370,372 КПК України, належним чином не умотивував своє рішення, в ухвалі послався на дослідження письмових матеріалів справи, що суперечить фактичному процесу судового розгляду, оскільки жодних доказів, у тому числі даних про особу підсудної, судом досліджено не було.
Встановлені судом 1-ї інстанції обставини.
ОСОБА_6 , займаючи посаду заступника головного лікаря з експертизи
тимчасової непрацездатності, а також за сумісництвом лікаря-терапевта
дільничного Центру первинної медико-санітарної допомоги № 2 м. Миколаєва, будучи уповноваженою на особистий огляд хворого з внесенням відповідних записів у амбулаторну картку хворого, на визначення терміну непрацездатності хворого та видачу листків непрацездатності, тобто службовою особою, наділеною організаційно-розпорядчими функціями, 7 вересня 2015 року, перебуваючи у приміщенні Центру первинної медико-санітарної допомоги № 2 м. Миколаєва за адресою: м. Миколаїв, вул. Космонавтів, 126, склала офіційний документ, який надає право звільнення від роботи на визначений період часу та нарахування виплат за цей час - листок непрацездатності серії АГЛ № 179026, внесла до нього завідомо неправдиві відомості про перебування на амбулаторному лікуванні в період з 7 вересня 2015 року по 17 вересня 2015 року з його п`ятиденним продовженням 12 вересня 2015 року мешканця м. Миколаєва ОСОБА_9 , при цьому достовірно знаючи, що у цей період часу останній за медичною допомогою не звертався. Даний лист непрацездатності ОСОБА_6 скріпила особистою печаткою та в подальшому, при невстановлених слідством обставинах у невстановлений слідством час, видала ОСОБА_9 для пред`явлення за місцем роботи.
Крім того, 19 жовтня 2015 року, ОСОБА_6 , перебуваючи у приміщенні
Центру первинної медико-санітарної допомоги № 2 м. Миколаєва за адресою: м. Миколаїв, вул. Космонавтів, 126, склала офіційний документ, який надає право звільнення від роботи на визначений період часу та нарахування виплат за цей час - листок непрацездатності серії АГЛ № 179274, внесла до нього завідомо неправдиві відомості про перебування на амбулаторному лікуванні в період з 19 жовтня 2015 року по 29 жовтня 2015 року з його п`ятиденним продовженням 24 жовтня 2015 року мешканця м. Миколаєва ОСОБА_9 , при цьому достовірно знаючи, що у вказаний період часу останній за медичною допомогою не звертався.
Даний лист непрацездатності ОСОБА_6 скріпила особистою печаткою та в подальшому, при невстановлених слідством обставинах у невстановлений слідством час.
Звільняючи ОСОБА_6 від відповідальності за ч.1 ст.366 КК України на підставі ст.45 КК України - у зв`язку із дійовим каяттям, суд зважив на вчинення нею цього злочину, який є не тяжким, що раніше обвинувачена не судима, щиро покаялась, активно сприяла розкриттю злочину, відсутність шкоди в результаті правопорушення, на даний час усвідомила неправомірність своїх дій та зробила для себе належні висновки.
Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.
Заслухавши доповідача, пояснення прокурора на підтримку апеляційної скарги, думку обвинуваченої та її захисника про залишення оскаржуваної ухвали без змін, вивчивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи скарги в її межах, апеляційний суд дійшов наступного.
Відповідно до обвинувального акту, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України, яке, за правилами ст.12 КК України, відноситься до категорії не тяжких.
Ухвалою, що оскаржується прокурором, обвинувачену ОСОБА_6 звільнено від кримінальної відповідальності, провадження щодо неї закрито на підставі ст.45 КК України - у зв`язку із дійовим каяттям.
Чинним кримінальним Кодексом України передбачено можливість закриття кримінальної справи зі звільненням особи від кримінальної відповідальності у разі вчинення нею суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого КК України, та за наявності визначених у законі правових підстав, вичерпний перелік яких наведено у ч.1 ст.44 КК України, а саме: у випадках, передбачених цим Кодексом, а також на підставі закону України про амністію чи акта помилування.
Одним із випадків звільнення від кримінальної відповідальності є закриття кримінального провадження у зв`язку із дійовим каяттям (ст.45 КК України) у разі, якщо особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості, крім корупційних злочинів, після його вчинення щиро покаялась, активно сприяла розкриттю злочину і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.
Звільнивши ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності, суд послався на наявність у провадженні саме наведених вище обставин.
Разом з тим, за вимогами ч.1 ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права, з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненим судом відповідно до ст.94 цього Кодексу.
Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави для його ухвалення.
Відповідно до роз`яснень, викладених у п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23.12.2005 р. «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», при вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд (суддя) під час попереднього, судового розгляду справи повинен переконатися, що діяння, яке поставлено особі за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад злочину і особа винна в його вчиненні, а також, що умови та підстави її звільнення від кримінальної відповідальності передбачені КК України. Тільки після цього можна постановити (ухвалити) у визначеному КПК України порядку відповідне судове рішення.
Пунктом 12 цієї постанови визначено, що постанова (ухвала) судді (суду), винесена у такому порядку, має бути вмотивованою. Зокрема, поряд із доказами винності особи в учиненні злочину, в ній слід зазначити умови та підстави, з урахуванням яких суд вирішив звільнити особу від кримінальної відповідальності.
Відповідно до положень ст.349 КПК України, після виконання дій, передбачених ст.348 цього Кодексу, головуючий з`ясовує думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити, та про порядок їх дослідження. Обсяг доказів, які будуть досліджуватись, та порядок їх дослідження визначаються ухвалою суду.
Допит обвинуваченого здійснюється обов`язково, крім випадку, якщо він відмовився від давання показань, та випадків, передбачених ч.3 ст.323 та ст.381 цього Кодексу.
Проте, вказаних вимог закону та роз`яснень Пленуму Верховного Суду України суд 1-ї інстанції під час розгляду обвинувального акту відносно ОСОБА_6 належним чином не дотримався.
Як вбачається із змісту журналу судового засідання та аудіозапису його технічного фіксування, прокурором заявлялось клопотання про допит обвинуваченої, дослідження доказів та матеріалів, що характеризують особу ОСОБА_6 .
Рішення за цим клопотанням суд не прийняв, що є порушенням вимог ч.2 ст.349 КПК України.
Замість того, отримавши клопотання захисника про закриття кримінального провадження та заслухавши думку учасників судового розгляду, суд видалився до нарадчої кімнати та постановив рішення про звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності.
Що стосується самого судового рішення, воно містить лише формулювання обвинувачення, відомості про визнання вини ОСОБА_6 , її каяття, клопотання захисника, висновок суду про вчинення службового підроблення, та про наявність підстав для закриття провадження за ст.45 КК України.
Також зазначено, що судом досліджені письмові матеріали справи (без зазначення які саме), що, як належно вказує у скарзі прокурор, не відповідає дійсності.
Таким чином, районний суд, звільнив ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності з посиланням на ст.45 КК України, допустивши спрощення процедури такого звільнення, тобто без допиту обвинуваченої, дослідження доказів, їх оцінки, наведення їх в ухвалі, як підстав доведеності винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення, що він мав виконати згідно з вимогами закону, у тому числі і при розгляді справ такої категорії.
Згідно з положеннями ч.1 ст.412 КПК України, вказані порушення вимог кримінального процесуального закону є істотними, оскільки перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення, а тому є підставами для його скасування, відповідно до п.3 ч.1 ст.409 КПК України.
За вимогами п.1 ч.1 ст.415 КПК України, суд апеляційної інстанції скасовує ухвалу суду 1-ї інстанції і призначає новий судовий розгляд, якщо встановлені порушення, передбачені п.п.2,3,4,5,6,7 ч.2 ст.412 КПК України.
Однак, положеннями КПК України не врегульовані питання кримінального провадження, пов`язані з недотриманням судом певних основних засад кримінального судочинства, що мають місце у чинному провадженні.
Відповідно до ч.6 ст.9 КПК України, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади провадження, визначені ч.1 ст.7 цього Кодексу.
Значення загальних засад полягає у тому, що вони мають вищий ступінь нормативності, є підґрунтям для тлумачення норм кримінального процесуального права та для подолання прогалин у правовому регулюванні процесуальних правовідносин.
Тому, хоча у даному провадженні встановлені порушення, передбачені ч.1 ст.412 КПК України, але враховуючи наведені положення ч.6 ст.9 КПК України та недотримання судом 1-ї інстанції загальних засад кримінального провадження - законності і безпосередності дослідження доказів (п.п.2,16 ч.1 ст.7 КПК України), постановлена щодо ОСОБА_6 ухвала підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду у тому ж районному суді.
У зв`язку із наведеним, апеляційні доводи прокурора є прийнятними, а отже підлягають задоволенню.
При новому розгляді районному суду слід виправити наведені недоліки та порушення, розглянути кримінальне провадження у відповідності з положеннями КПК України щодо процедури судового розгляду та оцінки доказів, після чого прийняти законне і обґрунтоване рішення, виклавши його у процесуальному документі, який би відповідав закону.
Керуючись ст.ст.405,407,409,412,415,424,532 КПК України, апеляційний суд
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу прокурора прокуратури Миколаївської області задовольнити.
Ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 29 липня 2016 року, якою ОСОБА_6 звільнено від кримінальної відповідальності у зв`язку із дійовим каяттям на підставі ст.45 КК України - скасувати.
Призначити новий розгляд кримінального провадження у суді 1-ї інстанції.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Головуючий
Судді: