Справа № 520/2019/16-к
Провадження № 1-кп/520/316/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31.10.2016 року Київський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

представника потерпілого ОСОБА_7 ,
розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні в м. Одесі кримінальне провадження №0006186 від 24.11.2015 року відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Одеси, громадянина України, українця, з середньою освітою, працюючого по найму, одруженого, який має на утриманні малолітню дитину 2011 року народження, відповідно ст. 89 КК України не має судимості, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 121 ч. 1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_8 скоїв кримінальне правопорушення проти здоров`я особи за наступних обставин.

Так, 23.11.2015 року близько 23.30 години, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись біля будинку 10/2 по вул. Комарова в м. Одесі, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, невстановленим ножем, умисно наніс два удари в область живота та задньої поверхні грудної клітки ОСОБА_6 , тим самим спричинив йому тяжкі тілесні ушкодження за критерієм небезпеки для життя.

Своїми умисними діями, які виразились у навмисному тяжкому тілесному пошкодженні, тобто навмисному тілесному пошкодженні, небезпечному для життя в момент заподіяння, та таке, що спричинило втрату будь якого органу, ОСОБА_8 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ст. 121 ч. 1 КК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою винність у нанесені потерпілому тяжких тілесних пошкоджень визнав в повному обсязі та пояснив наступне. В нього дійсно 23.11.2015 року у нічний час виник конфлікт з потерпілим за вищезазначеною адресою, по дорозі до його, обвинуваченого, дому, який ініціював останній. В процесі конфлікту потерпілий його, обвинуваченого, ображав, потім повалив його на землю, сів зверху та почав наносити удари по голові руками та рукояткою ножа, який був при потерпілому. В процесі бійки між ними, ніж випав з рук потерпілого та він, обвинувачений, їм заволодів і наніс два удари по тулубу потерпілого. Ніж після бійки викинув, та пішов до дому, викликав міліцію, та який сказав, що зарізав людину. В скоєному кається, але вважає, що спричинив тілесні ушкодження потерпілому в стані необхідної оборони від його протиправних дій. Просить його суворо не карати, бо він хворий на тяжкі захворювання, має на утриманні малолітню дитину, стверджує, що якщо буде подано цивільний позов, він обов`язково відшкодує завдані їм витрати, бо працює і заробляє достатньо кошти.

Окрім визнання ОСОБА_8 частково своєї вини у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, винуватість останнього доведена свідченнями потерпілого, свідків та зібраними у кримінальному провадженні письмовими доказами, якими підтверджуються показання обвинуваченого стосовно часу, місця та обставин вчинення ним кримінального правопорушення, а саме:

- показами потерпілого ОСОБА_6 , який пояснив, що він 23.11.2015 року з товаришами сиділи у кафе «Ніл», розташованого на вул. Варненська в м. Одесі, де він випив два келиха пива, його товариші теж пили пиво, конфліктів у них ні з ким не було. Потім вони у чотирьох, пішли додому за грошами, а інші товариші залишилися у кафе. Вони підійшли до будинку АДРЕСА_3 , де мешкав його знайомий ОСОБА_9 , який піднявся до себе додому, а він залишися його чекати, біля парадної будинку. Потім він побачив обвинуваченого, який йшов біля будинку, незабаром останній підійшов до нього, потерпілого, та наніс йому два удари в спину, після чого він втратив свідомість. Чим саме його вдарив обвинувачений він не бачив, але потім лікарі казали, що порізи нанесені ножем. При нанесені йому ударів, ОСОБА_8 нічого не казав. У нього з ОСОБА_8 до цього випадку, ніякого конфлікту не було, вони вчилися в одній школі. Потім його товариші підбігли, і з нього зняли обвинуваченого, який сидів на ньому та душив його. Прийшов він до тями, коли його несли товариші до автомобілю «швидкої допомоги». Потім у лікарні йому видалили селезінку, але інвалідність йому не призначили. Він просить застосувати до обвинуваченого покарання згідно чинного законодавства, а саме позбавлення волі, цивільний позов не подає,

- показами свідка ОСОБА_10 , яка пояснила, що 23.11.2015 року, близько 23:00 годин, її син, обвинувачений по справі, прибіг додому, кричав, що він вбив людину і почав телефонувати до «швидкої допомоги» і міліції. Її син пояснив, що на нього було скоєно напад п`ятьма чоловіками, які були з ножем, він вихватив у них ніж, щоб оборонятися. Її син позитивна людина, він постійно працює, у нього ні з ким не було конфліктів,

- показами свідка ОСОБА_11 , яка пояснила, що вона бабуся обвинуваченого, яка мешкає разом з ним у квартирі. Так, 23.11.2015 року вона почула якійсь шум у парадній будинку і побачила обвинуваченого, з голові якого текла кров. Він пішов у ванну кімнату, де помився. Потім обвинувачений викликав «швидку допомогу» та міліцію, якій сказав, що він вбив людину,

- показаннями свідка ОСОБА_12 , який пояснив, що він у листопаді 2015 року гуляв, коли йому подзвонив потерпілий ОСОБА_6 і запросив його до кафе, яке розташоване на АДРЕСА_4 . Він дав свою згоду та приїхав в кафе, де вони з товаришами відпочивали. Потім вони вийшли з кафе і направилися у напрямку будинку АДРЕСА_3 , по дорозі вони зупинилися, біля хлібного магазину. Через деякий час вони почули крики, підбігли і побачили, що обвинувачений лежав зверху потерпілого і тримав того за шию, в руках у обвинуваченого він нічого не бачив. Вони з ОСОБА_13 , підбігли і відштовхнули обвинуваченого з потерпілого, який кричав, що його зарізали. Потім вони викликали «швидку допомогу», а обвинувачений зник. Хто саме викликав міліцію йому не відомо,

- показаннями свідка ОСОБА_14 , який пояснив, що наприкінці листопаду 2015 року, він після роботи під`їхав у кафе «На куті», розташоване на вул. Варненська в м. Одесі, де відпочивав з знайомими, серед яких був потерпілий. Близько 23:00 годин, їм сказали, що кафе зачиняється, вони вийшли і направилися у напрямку будинку АДРЕСА_3 та зупинились біля хлібної лавки. Потерпілий пішов додому. Через деякий час, вони почули крики та побігли подивитися, що трапилось. Вони побачили, що потерпілий лежить на землі, а на ньому зверху якісь хлопець. ОСОБА_12 схватив хлопця, що був зверху на потерпілому і відштовхнув його. Він побачив у потерпілого, з лівої сторони животу пошкодження, потерпілий кричав, що його підрізали, обличчя нападника не бачив, і в руках у нього нічого не було. Початку інциденту він не бачив, а з`явився на крик потерпілого,

-витягом з ЄРДР від 24.11.2015 року,

-повідомленням з медичної установи від 24.11.2015 року про те, що потерпілому спричинено ножове поранення,

-протоколом огляду місця події від 24.11.2015 року, з фото таблицями до нього, а саме : приміщення, в якому мешкає обвинувачений квартиру АДРЕСА_5 ,

-протоколом огляду місця події від 24.11 2015 року з фото таблицями до нього, а саме: відкриту ділянку навпроти будинку АДРЕСА_3 навпроти входу у під`їзд №2 вказаного будинку,

- протоколом №000688 медичного огляду для встановлення стану сп`яніння від 24.11.2015 року, згідно з яким обвинувачений перебував в стані алкогольного сп`яніння,

- висновком експерта №2890/107-д від 21.12.2015 року, з якого вбачається, що у ОСОБА_8 виявлені наступні ушкодження: синець нижнього повіка лівого ока, садно лівої щоки, садно центра лобової ділянки, садно тильної поверхні правої кисті, два садна внутрішньої поверхні правої кисті, синець долонної поверхні 2-ої фаланги 5-го пальця лівої кисті. Дані ушкодження утворені від травмуючої дії тупого (тупих) предмета (предметів), індивідуальні особливості якого в ушкодженнях не відобразились. Не виключається можливість утворення вказаних ушкоджень при падінні з висоти власного зросту, а також від ударів руками людини. Морфологічні особливості саден (поверхня саден підсохла, темно-червона, нижче рівня шкіри, синці синюшного кольору) свідчать про те, що вони могли утворитись у період часу до 1-ї доби до проведення судово-медичної експертизи. Дані ушкодження мають незначні скороминущі наслідки тривалістю не більше 6-ти днів і не ведуть до стійкої втрати загальної працездатності; таким чином за цим критерієм, згідно п. 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеню важкості тілесних ушкоджень» ( 1995р.), відносяться до легких тілесних ушкоджень. Дані ушкодження не були небезпечними для життя у момент їх спричинення,

- протоколом огляду предмету від 28.11.2015 року з фото таблицями до нього, а саме: одягу обвинуваченого, який був вилучений в ході огляду місця події,

-протоколом огляду предмету від 28.11.2015 року з фото таблицями до нього, а саме: одяг потерпілого ОСОБА_6 , який був на ньому на момент нанесення йому тілесних ушкоджень,

- висновком експерта №712 від 28.12.2015 року з фото таблицями до нього, з якого вбачається, що на одязі ОСОБА_8 виявлені накладення червоно-коричневого кольору, схожі з підсохлою кров`ю, які представлені:

-групою бризок круглої та овальної форми, які розташовані у верхній третині спинки куртки і утворені в результаті падіння частинок речовини, схожої на кров, під різним кутом до поверхні матеріалу. Речовина стікала вниз під дією сил тяжіння з утворенням патьоку;

-одиничними точковими бризками на застібці переду, які утворені при падінні частинок речовини на поверхню матеріалу, яка була звернена на джерела слідоутворення;

-помарками, які розташовані на переді праворуч, а також в середній третині спинки і утворені в результаті динамічного контакту з поверхнею, що має мізерні накладання, схожі на кров;

- одиночною плямою на застібці переду, судити про механізм утворення якої не представляється можливим,

- висновком експерта №711 від 23.12.2015 року з фото таблицями до нього, з якого вбачається, що колото-різані ушкодження на одязі ОСОБА_6 могли бути утворені клинком плоского колючо-ріжучого предмета типу ножа, який має обушок, гостре лезо і ширину зануреної частини клинка на більше 1,6 см. Результат проведеного експериментально-порівняльного дослідження не виключають можливості нанесення колото-різаних ушкоджень на одязі ОСОБА_6 клинком представленого на експертизу ножа при занурені його на глибину не більше 10 см.,

- висновком експерта №1229 від 18 грудня 2015 року, з якого вбачається, що на ватному тампоні зі змивом, зішкріб із ґрунту, вилучених з місця події, виявлена кров людини. При дослідженні на групову належність, виявлений антиген А (ізогемаглютиніни не виявлені), властивий особі (особа), носію (носіям) вищевказаного групового факту. Таким чином, враховуючи вказане вище, походження крові на ватному тампоні зі змивом, зішкріб ґрунту, вилучених з місця події, не виключається від потерпілого ОСОБА_6 , так як згідно копії аналізу крові на групу з історії хвороби № 1623 від 24.10.2015 року: «Кров ОСОБА_6 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В за системою АВ0»,

- висновком експерта №1306 від 15 січня 2015 року, з якого вбачається, що на куртці потерпілого ОСОБА_6 виявлена кров людини, яка не виключає походження крові від самого потерпілого ОСОБА_6 ,

- висновком експерта №1319 від 15 січня 2015 року, з якого вбачається, що на футболці, куртці, ОСОБА_8 виявлена кров людини. При дослідженні на групову належність, за умови походження крові від однієї особи, походження крові на футболці, куртці ОСОБА_8 не можна виключити від потерпілого ОСОБА_6 ,

-висновком судово-психіатричної експертизи №638 від 22.12.2015 року, з якого вбачається, що ОСОБА_8 яким - небудь хронічним психіатричним захворюванням, слабоумством, іншим хворобливим станом психіки не страждав і не страждає. Під час скоєння інкримінованого йому діяння в нього ознак якого не будь тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності не виявлено, перебував у стані простого (не патологічного) алкогольного сп`яніння, міг в повній мірі усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, здатний розуміти сенс пред`явленої йому підозри, покази свідків, здатний приймати участь у слідчих діях та предстати перед судом. По своєму стану на теперішній час ОСОБА_8 в застосуванні примусових заходів медичного характеру не потребує,

- висновком експерта №3015 від 30.12.2015 року, з якого вбачається, що у ОСОБА_15 виявлені наступні тілесні ушкодження: колото різане поранення передньої черевної стінки, проникаюче в черевну порожнину з пошкодженням тонкої кишки, селезінки (з її послідуючим видаленням), яке супроводжувалося внутрішньочеревною кровотечею (до 2 літрів крові зі згустками); колото-різане сліпе непроникаюче поранення задньої поверхні грудної клітки. Дані ушкодження супроводжувались розвитком геморагічного шоку. Наявні ушкодження виникли незадовго до звернення ОСОБА_6 в стаціонар, і таким чином могли бути заподіяні 23.11.15 року, не виключено що в 23:30 годині, що не суперечить даним про давність виникнення ушкоджень, на яку вказує ОСОБА_6 . Дані ушкодження утворились від дії гострого, колючо-ріжучого предмета, яким міг бути клинок ножа при його зануреннях у тіло. З урахуванням характеру ушкоджень можна виключити можливість їх утворення від дії тупих предметів, а саме: від нанесення ударів руками, ногами, а також при падінні.

Колото-різане поранення живота проникаюче в черевну порожнину с пошкодженнями тонкої кишки, селезінки (з її послідуючим видаленням), яке супроводжувалося внутрішньочеревною кровотечею (до 2 літрів крові зі згортками), відповідно до п. 2.1.3 «к», "Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень" (1995 р.) відносяться до категорії ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя.

Колото-різане сліпе непроникаюче поранення грудної клітки не було небезпечним для життя, викликає розлад здоров`я тривалістю понад шість днів, але не більш як три тижні (21 день). За цим критерієм, згідно п.п.2.3.3 і 4.6 "Правил судово- медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень" (1995 р.) відноситься до категорії ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

За кількістю наявних ушкоджень можна судити, що дія травмуючої сили на тіло гр. ОСОБА_6 була не менш двох разів.

З урахуванням характеру і локалізації ушкоджень можна судити, що вони не є характерними для самоспричинення,

Положення тіла гр. ОСОБА_6 в момент отримання ним тілесних ушкоджень могло бути самим різним і в процесі заподіяння ушкоджень могло змінюватися. На підставі наявних даних встановити точне взаєморозташування потерпілого і особи, яка заподіяла ушкодження, не є можливим. Однак, з урахуванням локалізації ушкоджень можна судити, що дія травмуючої сили була направлена до передньої та задньої поверхонь тулуба.

- висновком експерта №60 від 28.01.2016 року, з якого вбачається, що на джинсових брюках ОСОБА_8 виявлена кров людини, походження якої не можна виключити від потерпілого ОСОБА_16 ,

-довідкою з КУ «Міська клінічна лікарня №11» від 27.01.2016 року, згідно з якою на лікування потерпілого було витрачено 2794, 02 грн.,

-протоколом проведення слідчого експерименту від 22.01.2016 року за участю обвинуваченого ОСОБА_8 , з якого вбачається, що останній показав, як він спричинив потерпілому тілесні ушкодження,

-повідомленням про зміну раніше повідомленої підозри від 28.01.2016 року,

Судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України.
Таким чином, оцінюючі всі зібрані у судовому засіданні по справі докази в умовах повної змагальності в їх сукупності, суд, приходить до висновку, що вина ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину, знайшла своє підтвердження і кваліфікує його дії за ч.1 ст. 121 КК України за кваліфікуючими ознаками умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння та таке, що спричинило втрату будь - якого органу.
Доводи обвинуваченого про те, що він оборонявся від потерпілого спростовуються показами свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_17 , які підтвердили, що саме обвинувачений знаходився зверху потерпілого та тримав його за шию руками, а останній кричав, що його зарізали. Після того, як обвинуваченого відштовхнули свідки від потерпілого, він зник. Покази зазначених свідків узгоджуються з висновками експертиз щодо відповідності ушкоджень у потерпілого.

Разом з тим, суд приймає до уваги доводи обвинуваченого, що між ним та потерпілим була бійка, в результаті якої в нього виявлено тілесні ушкодження від травмуючої дії тупого (тупих) предмета (предметів), якими могли бути руки в період часу вчинення злочину. Оцінюючи твердження обвинуваченого, що ініціатором конфлікту був потерпілий, який перший почав бійку, суд приходить до висновку, що зазначені доводи обвинуваченого щодо поведінки потерпілого в ході судового розгляду ні прокурором, ні потерпілим не спростовані, більш того, покази потерпілого про те, що обвинувачений йшов в його сторону та незабаром безпідставно наніс йому два удари в спину, після чого він втратив свідомість, не узгоджуються з висновком експерта про наявність у потерпілого зазначених в експертизі тілесних ушкоджень в період часу інкримінованого злочину та не узгоджується в висновками експерта, згідно якого у обвинуваченого виявлені тілесні ушкодження. Більше того, свідки ОСОБА_12 , ОСОБА_14 підтвердили, що свідок ОСОБА_12 зняв обвинуваченого з потерпілого, який швидко зник з місця події. Суд, не погоджується з доводами обвинуваченого та його захисника, що в діях обвинуваченого є склад злочину, передбаченого ст. 124 КК України за ознаками: умисного заподіяння тяжких тілесних ушкоджень у разі перевищення меж необхідної оборони, бо зазначені доводи спростовуються показами свідків та дослідженими судом письмовими доказами.

Призначаючи покарання ОСОБА_8 у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, який не заперечив своєї причетності до вчиненого злочину, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Враховуючи ту обставину, що обвинувачений ОСОБА_8 скоїв тяжкий злочин в стані алкогольного сп`яніння, суд вважає, що його виправлення можливо тільки в умовах ізоляції від суспільства.

Проте, обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_8 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає: щире каяття у вчиненому правопорушенні та визнання своєї провини у заподіянні потерпілому тяжких тілесних ушкоджень, сприяння розслідуванню злочину, врахував поведінку обвинуваченого після вчинення злочину, а саме те, що він викликав «швидку допомогу» потерпілому та міліцію, прийняв до уваги стан здоров`я обвинуваченого, а саме: наявність у обвинуваченого гепатиту С та інших захворювань, наявність у ОСОБА_8 родини та малолітньої дитини, яка знаходиться у нього на утриманні. Також суд врахував, що обвинувачений на обліку у психіатра та нарколога не перебуває, критично ставиться до своєї попередньої поведінки та має намір на покращення своїх відносин з суспільством. Крім того, суд врахував, що обвинувачений ОСОБА_8 не має судимостей та позитивно характеризується. А також прийняв до уваги, що потерпілий під час події знаходився в стані алкогольного сп`яніння.

Наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи ОСОБА_8 , суд вважає за можливе і доцільне призначити йому покарання нижче нижчої межі, встановленої санкцією ст. 121 ч. 1 КК України, тобто застосувати дію ст. 69 КК України, бо вважає таке покарання необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень.

Крім того, суд приймає до уваги, що хоча потерпілий не пред`явив до обвинуваченого цивільного позову про відшкодування заподіяний шкоди, він надав клопотання про залучення до матеріалів провадження докази його витрат на лікування для відповідного стягнення в цивільно - правовому порядку. Тому, суд вважає, що тривалий строк перебування обвинуваченого в місцях позбавлення волі, з урахуванням наявності у нього хвороб, буде перешкодою швидкого відшкодування понесених потерпілим збитків, які обвинувачений виявив бажання відшкодувати.

Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Відповідно до ст. 124 ч. 2 КПК України суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь держави витрати на стаціонарне лікування потерпілого.

Цивільний позов потерпілим у кримінальному провадженні не заявлено.

Керуючись ст. ст. 370, 374-376 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ :

Визнати ОСОБА_8 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 121 ч. 1 КК України, та призначити покарання із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

Термін відбуття покарання ОСОБА_8 обчислювати з 24.11.2015 року, тобто з моменту його фактичного затримання.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 залишити без змін.

Зарахувати в строк покарання строк його попереднього ув`язнення, відповідно до вимог ч.5 ст. 72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 24.11.2015 року.
Цивільний позов прокуратури про стягнення матеріальної шкоди задовольнити повністю. Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави 302 грн. 30 копійок (триста дві гривні тридцять копійок).

Речові докази згідно квитанції №000433, а саме: куртку чоловічу коричневого кольору, сорочку чоловічу чорного кольору - повернути за належністю потерпілому ОСОБА_6 , чоловічу шкіряну куртку чорного кольору, чоловічу футболку кольору «хакі», кухонний ніж з рукояткою чорного кольору - повернути за належністю обвинуваченому ОСОБА_8 .

Речові докази змиви на марлі з кухонного ножа, зрізи нігтьових пластин обох рук та витяжки на марлі з піднігтьовим вмістом, один змив речовини бурого кольору з внутрішньої сторони вхідних дверей, зішкріб речовини бурого кольору з поверхні ґрунту, залишки змивів з рукоятки кухонного ножа знищити.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області шляхом подання апеляційної скарги через Київський районний суд м. Одеси протягом 30 діб з дня його проголошення. Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1