МИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 480/1037/16-к
Провадження № 1-в/480/740/16
Ухвала
12 травня 2016 року Миколаївський районний суд Миколаївської області в складі
головуючого-судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ;
прокурора ОСОБА_3 ;
представника ОВК (№ 53) ОСОБА_4 ;
засудженого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві в режимі відео-конференції із Ольшанською виправною колонією Управління державної пенітенціарної служби України в Миколаївській області (№ 53) заяву засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, -
ОСОБА_5 вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 10 липня 2012 року визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 4 ст. 296 КК України та призначено покарання на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у виді шести років позбавлення волі.
На момент розгляду справи засуджений відбув 4 роки 11 місяців 4 днів. Невідбутий строк складає 1 рік 26 днів, з урахуванням перерахунку відповідно до Закону України "Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання .
28.03.2016 засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду із заявою про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Заслухавши в судовому засіданні пояснення представника установи виконання покарань, який заперечував проти задоволення заяви, пояснюючи це тим, що засуджений не довів свого виправлення, думку прокурора, який вважав, що заява не підлягає задоволенню з тих же підстав, пояснення засудженого, який просив його звільнити умовно-достроково, суд дійшов такого.
З матеріалів особової справи засудженого ОСОБА_5 вбачається, що з 09.12.2014 засуджений ОСОБА_6 відбуває покарання в Ольшанській виправній колонії (№ 53). За час відбування покарання ОСОБА_5 зарекомендував себе таким чином: не працевлаштований на підприємстві установи при Ольшанській виправній колонії УДПтСУ в Миколаївській області через небажання працювати. ОСОБА_5 характеризується посередньо, стягнень немає, має одне заохочення. Дотримується встановлених правил поведінки та розпорядку дня. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний. Не завжди дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом. Намагається утримувати у чистоті та порядку спальне місце та приліжкову тумбочку, не завжди має охайний зовнішній вигляд. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням. До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість. Намагається самостійно виконувати роботи із самообслуговування, достатніх навичок для самостійного їх виконання не має. Безвідповідально ставиться до виконання робіт з благоустрою установи, не вбачає суспільної необхідності у їх виконанні. Намагається дотримуватися вимог пожежної безпеки і безпеки праці. Участі в організації та проведенні виховних заходів в установі не приймає.
Засуджений ОСОБА_5 має середню освіту, у зв`язку з чим не навчається в загальноосвітній вечірній школі при Ольшанській виправній колонії УДПтСУ в Миколаївській області (№53).
Засуджений ОСОБА_5 не навчається в Ольшанському навчальному центрі при Ольшанській виправній колонії УДПтСУ в Миколаївській області, оскільки не має бажання підвищувати свій освітній рівень.
Засуджений ОСОБА_5 участі у програмі диференційованого виховного впливу на засуджених не приймає. Участі у роботі самодіяльних організацій не приймає. На заходи профілактично-виховного впливу реагує посередньо.
Засуджений ОСОБА_5 на профілактичному обліку не перебуває. Соціально-корисні зв`язки з рідними і знайомими підтримує шляхом листування, отримує від них посилки та передачі. Позитивних планів на майбутнє немає. Вину у скоєному злочині визнає.
Відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Доведення засудженим свого виправлення означає досягненням ним такого стану, за якого від даного засудженого не доводиться очікувати вчинення у майбутньому нових злочинів.
Сумлінна поведінка, поряд з іншими ознаками, характеризується, у тому числі, дотриманням засудженим режиму відбування покарання та виконанням покладених на нього законом обов`язків, стримуванням від порушень режиму відбування покарання та від порушень правил внутрішнього розпорядку.
У пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким № 2 від 26.04.2002 роз`яснено, що оскільки судовий розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії або служби у справах неповнолітніх по суті внесеного подання. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.
З характеризуючих матеріалів щодо засудженого ОСОБА_5 вбачається, що він характеризується посередньо, не працевлаштований на виробництві установи, при цьому відповідно до медичного висновку ОСОБА_5 є працездатним. Відбутий строк покарання складає 4 роки 11 місяців 4 дні, але за весь цей час відбування покарання засуджений ОСОБА_5 має всього одне заохочення.
Отже, засуджений ОСОБА_5 не довів сумлінною поведінкою і ставленням до праці своє виправлення і щодо нього не може бути застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
З огляду на викладене, суд вважає, що заява засудженого про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання не підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 537,539 КПК України, суд, -
постановив:
У задоволенні заяви засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, відмовити.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Миколаївської області через Миколаївський районний суд Миколаївської області протягом 7 днів.
Суддя ОСОБА_1