Справа № 163/1443/16-к
Провадження № 1-кп/163/59/16
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 червня 2016 року Любомльський районний суд Волинської області
у складі: головуючої судді - ОСОБА_1 ,
за участі секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Любомль кримінальне провадження №0000203 від 03.05.2016 року про обвинувачення
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нагуєвичі Дрогобицького району Львівської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, одруженого, непрацюючого, військовозобов`язаного, згідно ст. 89 КК України несудимого,
у вчиненні кримінального правопорушення,
передбаченого ч.3 ст.185 КК України, -
в с т а н о в и в :
ОСОБА_4 30 квітня 2016 року приблизно о 12 год. 00 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, з корисливих мотивів та керуючись метою таємного викрадення чужого майна, через незачинені вхідні двері, проник в будинок ОСОБА_5 , який знаходиться в АДРЕСА_1 , звідки, з кладової кімнати, таємно викрав бензопилу марки «STIHL MS 180/С», № НОМЕР_1 , вартістю 2433,33 грн., приналежну потерпілому ОСОБА_5 , чим заподіяв останньому майнової шкоди на вказану суму.
Таким чином, ОСОБА_4 своїми умисними, корисливими діями вчинив таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у житло, тобто злочин, передбачений ч.3 ст.185 КК України.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, у скоєному щиро розкаявся та просив суд його суворо не карати, пообіцявши в подальшому не вчиняти аналогічних дій. Показав, що 30.04.2016 року, перебуваючи в с. Пустинка Любомльського району, в гостях у ОСОБА_6 , з останнім вживали спиртні напої, потім пішли до потерпілого додому за продуктами харчування. Коли ОСОБА_7 відкрив кладову, щоб дати їм продукти, через відчинені двері комори побачив бензопилу, яку вирішив викрасти, але в той час такої можливості у нього не було. Після цього, вирішив знову піти до потерпілого додому для того, щоб викрасти бензопилу та в подальшому її продати. У будинок зайшов вільно, через вхідні двері, які були відкриті, та потрапив до комори, з якої взяв бензопилу та, вийшовши з будинку, заховав її на подвір`ї ОСОБА_8 . Через деякий час в останнього взяв мобільний телефон, з якого зателефонував своєму знайомому ОСОБА_9 , жителю с.Олеськ Любомльського району, та запропонував купити у нього бензопилу за 1500 грн., на що останній погодився, однак за ціною у 1000 грн. З ОСОБА_9 зустрівся на дорозі в с. Пустинка, де продав йому зазначену бензопилу за обумовлену суму. Про те, що вона викрадена знайомому не повідомляв, лише вказав, що йому терміново необхідні гроші. Після отримання коштів за продаж бензопили, повернувся назад до ОСОБА_10 , де з ним та з потерпілим вживали спиртні напої, які придбав за гроші, отримані від продажу бензопили, при цьому останнім повідомив, що гроші йому віддав знайомий, який мав перед ним борг. У скоєні крадіжки зізнався матері потерпілого, у якої просив не повідомляти в поліцію, оскільки викрадену бензопилу мав намір повернути. З цією метою зателефонував до ОСОБА_9 , однак той повідомив, що бензопилу віддасть лише у випадку повернення сплачених ним коштів. Оскільки змоги віддати вказану суму у нього не було, тому повернути бензопилу потерпілому відразу не зміг, у зв`язку із чим ОСОБА_7 повідомив про даний факт в поліцію. Від продажу бензопили у нього залишилось 100 грн., які він добровільно віддав працівникам поліції, а решту коштів - витратив на придбання спиртних напоїв та продуктів харчування. Кошти у сумі 1000 гривень повернув ОСОБА_9 пізніше, про що останній написав йому власноручну розписку. Вказав, що під час крадіжки бензопили, він перебував у стані алкогольного сп`яніння.
Потерпілий ОСОБА_5 суду дав показання про те, що восени 2015 року в магазині, в місті Любомль, для власних потреб придбав бензопилу марки «STIHL - 180» за ціною 3900 грн., на яку йому видали гарантію, терміном на один рік. Придбану бензопилу використовував у господарстві та зберігав в коморі будинку, яка на замок не закривається. 30.04.2016 року в період з 09 до 10 години ранку до нього додому прийшов його сусід ОСОБА_11 , разом з обвинуваченим, які попросили продуктів харчування і цигарок. Через деякий час він сам прийшов додому до ОСОБА_10 , де, вживаючи спиртне, в розмові ОСОБА_4 повідомив, що оскільки йому повернули борг, тому він має кошти на алкоголь. Додому повернувся в обідню пору та дивився телевізор. Наступного дня, зайшовши в комору, виявив відсутність бензопили, та з даного приводу звернувся до ОСОБА_4 з претензіями, на що останній відповів, що бензопили не брав. Про даний факт повідомив свою матір, якій в подальшому обвинувачений зізнався про крадіжку бензопили. Вказав, що викрадена бензопила йому повернута та претензій матеріального характеру до обвинуваченого він не має. При призначенні останньому покарання просив суд не позбавляти його волі реально.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину в інкримінованому йому органом досудового розслідування кримінальному правопорушенні, погодився з кваліфікацією вчиненого ним діяння, а учасники судового провадження не заперечили щодо встановлених фактичних обставин, тому суд, на підставі ч. 3 ст.349 КПК України, вважає недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються.
Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.3 ст.185 КК України та у суду немає об`єктивних сумнівів щодо доведеності винуватості обвинуваченого у його вчиненні.
Обговорюючи питання про вид та міру покарання стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який, згідно ст.12 КК України, відноситься до категорії тяжких, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд відносить його щире розкаяння у вчиненому.
Обставиною, що обтяжує покарання винного, суд визнає вчинення останнім крадіжки у стані алкогольного сп`яніння.
Також суд приймає до уваги вік, стан здоров`я, спосіб життя, сімейний та майновий стан обвинуваченого (одружений, ніде не працює та суспільно-корисною працею не займається), його негативну характеристику з місця проживання (неврівноважений, зловживає спиртними напоями, в стані алкогольного сп`яніння поводить себе неадекватно, агресивно, дебоширить в сім`ї, неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності), та, незважаючи на ту обставину, що в силу ст.89 КК України, ОСОБА_4 вважається таким, що не має судимості, але дана обставина характеризує його з негативної сторони. Однак, з огляду на молодий вік обвинуваченого, те, що він має постійне місце проживання та реєстрації, позицію потерпілого, який просив ОСОБА_4 не позбавляти волі реально, свідоме зізнання та щире розкаяння у вчиненому, відшкодування заподіяних злочинними діяннями збитків, що дає надію на його виправлення, суд усе ж має обґрунтоване переконання, що вчинене зумовлене його молодістю. Зазначене в сукупності з фактичними обставинами справи, даними про особу обвинуваченого, відсутністю претензій з боку потерпілого та тяжких наслідків, істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого злочину, у зв`язку із чим, суд вважає за можливе, у відповідності до положень ч.1 ст.69 КК України, призначити ОСОБА_4 інший, більш м`який вид покарання, ніж передбачений санкцією ч.3 ст.185 КК України, обравши йому покарання у виді арешту.
Саме таке, визначене обвинуваченому покарання, на думку суду, буде справедливим, необхідним і достатнім для його виправлення, перевиховання і попередження вчинення ним нових злочинів.
Цивільний позов по справі не заявлено.
Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.
Органом досудового розслідування в ході встановлення обставин вчиненого злочину проведено судову товарознавчу експертизу, витрати за проведення якої в сумі 879,60 грн., відповідно до положень ст.124 КПК України, підлягають стягненню з обвинуваченого в дохід держави.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 під час досудового розслідування не обирався, клопотання про обрання такого заходу сторона обвинувачення не заявляла та підстав для його застосування до набрання вироком законної сили, суд не вбачає.
Керуючись ст.ст. 368, 369, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд, -
з а с у д и в :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, та призначити йому покарання, із застосуванням ч.1 ст.69 КК України, у виді арешту строком на 5 (п`ять) місяців.
Строк покарання обвинуваченому ОСОБА_4 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.
Речові докази:
- бензопилу марки «STIHL MS 180/С», за №501006327, та інструкцію з її експлуатації, які передані на зберігання потерпілому ОСОБА_5 , - залишити у володінні останнього;
- купюру номіналом 100 гривень, серії ЕХ 3664051, яка знаходиться в матеріалах кримінального провадження, повернути обвинуваченому ОСОБА_4 .
Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави 879 (вісімсот сімдесят дев`ять) гривень 60 копійок судових витрат за проведення судової товарознавчої експертизи.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Волинської області на протязі 30 днів із дня його проголошення через Любомльський районний суд Волинської області.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Головуюча : суддя ОСОБА_1