Справа № 481/88/16-к
Провадж.№ 1-кп/481/38/2016
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02.06.2016 року Новобузький районний суд Миколаївської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000840 від 16.11.2015 року, по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:
В провадження Новобузького районного суду Миколаївської області знаходиться кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні злочину передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про залучення до участі у справі в якості потерпілої ОСОБА_4 , яка є власником майстерні з якої було вчинено крадіжку .

ОСОБА_4 також заявила про залучення її до справи як потерпілої, про що надала письмову заяву.

Заслухавши думку учасників процесу суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до обвинувального акта у кримінальному провадженні за фактом таємного викрадення чужого майна (крадіжка), внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000846 від 16.11.2015 року, потерпілим від даного кримінального правопорушення є ОСОБА_4 .

В судовому засіданні було встановлено, що власником приміщення майстерні, з якої було вчинено крадіжку є ОСОБА_4 , що підтвердили в судовому засіданні свідки та підтверджується Накладною № 13 від 01.05.2015 року про виділення ОСОБА_4 будівлі ( майстерні) в рахунок майнового паю.

Згідно з частиною другою статті 233 КПК (в редакції Закону України № 4651-17 від 13 квітня 2012 року) під житлом особи розуміється будь-яке приміщення, яке знаходиться в постійному чи тимчасовому володінні особи, незалежно від його призначення і правового статусу, та пристосоване для постійного або тимчасового проживання в ньому фізичних осіб, а також всі складові частини такого приміщення. Не є житлом приміщення, спеціально призначені для утримання осіб, права яких обмежені за законом. До іншого володіння особи належать транспортні засоби, земельні ділянки, гаражі, інші будівлі чи приміщення побутового, службового, господарського, виробничого чи іншого призначення тощо, які знаходяться у володінні особи.

При цьому кримінальним і кримінальним процесуальним законом не встановлено обов`язковості такої ознаки житла особи чи її іншого володіння, як належність їх особі на праві власності (що включає право володіння, користування і розпорядження майном) чи на праві володіння як одного з елементів юридично забезпеченого права власності і як вид права на чужі речі (статті 317, 395 ЦК).

Частиною 7 ст. 55 КПК України передбачено, якщо особа не подала заяву про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяву про залучення її до провадження як потерпілого, то слідчий, прокурор, суд має право визнати особу потерпілою лише за її письмовою згодою.

Виходячи з вищенаведеного, та у зв`язку з тим, що реальний власник приміщення майстерні, з якої вчинено крадіжку, став відомий у судді, суд вважає за можливе визнати в якості потерпілого ОСОБА_4 .

Керуючись ст.ст. 55, 369-372 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання прокурора ОСОБА_3 задовольнити.

Визнати ОСОБА_4 потерпілою по кримінальному провадженню внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000846 від 16.11.2015 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя