Справа № 738/1326/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/895/2016
Категорія - в порядку виконання вироку. Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 серпня 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

з участю сторін кримінального провадження:

засудженого ОСОБА_6

його захисника-адвоката ОСОБА_7

прокурора ОСОБА_8

Розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Менського районного суду Чернігівської області від 06 липня 2016 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цією ухвалою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Песочин, Харківського району Харківської області, засудженому 29 липня 2015 року Київським районним судом м. Харкова за ч. 4 ст. 368 КК України (в редакції станом на 26 квітня 2014 року) на 6 років позбавлення волі, з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій строком на 3 роки, який відбуває покарання у Домниць кому виправному центрі №135, відмовлено в задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від покарання.

Рішення суду мотивоване тим, що засуджений тільки став на шлях виправлення та потребує контролю за поведінкою. 14 червня 2016 року за його клопотанням не відбута частина покарання була замінена на більш м`яке покарання у виді обмеження волі. Ухвала Менського районного суду Чернігівської області залишилася невиконаною, так як не було етапування. За час, що минув з дня постановляння ухвали, засуджений себе не проявив, не має заохочень, а тому не заслуговує на умовно-дострокове звільнення від покарання.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_6 просить рішення суду скасувати, на підставі ст. 81 КК України звільнити його умовно - достроково від покарання, мотивуючи тим, що він жодного разу не порушив правил внутрішнього розпорядку колонії, має зразкову поведінку, добросовісно ставиться до праці і зможе виправитися без подальшого за ним контролю.

Приймаючи рішення, суд не врахував, постанову спостережної комісії Менської РДА від 29 червня 2016 року, яка погодилася з підставами його звільнення умовно-достроково від покарання.

У судовому засіданні брав участь представник МВК № 91 ОСОБА_9 , тоді як суд зазначив, що він не прибув на виклик.

Оголосивши резолютивну частину ухвали, суд не вказав часу складання та оголошення повного тексту ухвали, що позбавило його права своєчасно подати апеляційну скаргу. Як вважає апелянт рішення суду не мотивоване та підлягає скасуванню як незаконне.

Заслухавши доповідача, засудженого та його захисника, які просили про умовно дострокове звільнення від відбування покарання, думку прокурора, який вважав клопотання засудженого передчасним, перевіривши матеріали судового провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу засудженого залишити без задоволення.

Положення ст. 81 КК України передбачають можливість для осіб, які відбувають покарання у виді позбавлення вол, після фактичного відбуття певної частини покарання, при сумлінній поведінці і ставленні до праці, бути звільненими умовно-достроково від невідбутої частини покарання.

Як убачається з матеріалів судового провадження, ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 14 червня 2016 року за клопотанням засудженого ОСОБА_6 не відбута частина покарання у виді позбавлення волі йому замінена на 02 роки 2 дні обмеження волі, згідно з вимогами ст. 82 КК України. Ухвала набрала законної сили 02 липня 2016 року.

Відмовляючи засудженому в умовно-достроковому звільненні від покарання, суд послався на попереднє судове рішення про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням, яке було прийняте за декілька тижнів до цього засідання. За цей час засуджений, який тільки став на шлях виправлення, не може виправитися остаточно, на що вказує відсутність заохочень та будь-яких інших позитивних змін.

За місцем відбування покарання у Менській виправній колонії №91 засуджений ОСОБА_6 характеризується посередньо. Поставлені завдання виконує під контролем, до праці не залучався та не заохочувався, вину у вчиненому злочині не визнає, за власним бажанням виконує обов`язки робітника їдальні установи( а. п. 36-37, 38, 39).

Під сумлінною поведінкою розуміється не тільки стримування від порушень режиму відбування покарання і внутрішнього розпорядку, а й активна форма поведінки, що виражається в активній участі у суспільному житті, прагненні спокутувати вину за вчинений злочин, наявність заохочень тощо. А під сумлінним ставленням до праці добросовісне виконання своїх трудових обов`язків, постійна участь у суспільно-корисній праці, прагнення до вдосконалення наявного фаху, спеціальності та інше.

Засуджений ОСОБА_6 на виробництві не працює, таким чином як вимагає кримінальний закон, себе не проявив

Умовно-дострокове звільнення від покарання неможливе тільки при сумлінній поведінці, необхідно щоб таким було і ставлення до праці, завдяки якому у засудженого сформуються навики одержання доходів, допустимих з точки зору не лише індивідуальних, а й суспільних інтересів. Чого в даному випадку не має.

Саме по собі фактичне відбуття частини покарання, автоматично не зобов`язує суд звільнити особу умовно-достроково від покарання.

Наявність постанови № 134 від 29 червня 2016 року спостережної комісії Менської РДА, що комісія згодна з умовно-достроковим звільненням від покарання засудженого ОСОБА_6 , не змінює закон і не звільняє від виконання його вимог суд, який розглядає таке клопотання.

Описка в ухвалі суду, про неприбуття на судове засідання представника Менської виконавчої колонії № 91, ніяким чином не вплинула на правильність висновків суду. В журналі судового засідання від 06 липня 2016 року, зазначено, що в судовому засіданні брав участь представник установи виконання покарань ОСОБА_10 , який під час судового розгляду висловив свою думку по клопотанню засудженого ОСОБА_6 , вважаючи його передчасним ( а. п. 55-56).

В резолютивній частині ухвали суду першої інстанції, дійсно не зазначений час проголошення повного тексту ухвали. Незважаючи на те, що ухвала суду підлягала оскарженню протягом 7 діб з дня проголошення, апеляційний суд прийняв апеляційну скаргу засудженого, підписану 19 липня 2016 року, відправлену з місць позбавлення волі аж 27.07.2016 року та призначив її до розгляду при відсутності клопотання про поновлення строку на оскарження, тим самим виправив недоліки судового рішення та забезпечив право засудженого на доступ до правосуддя.

Отже, описка, допущена в рішенні суду та не визначення дати проголошення повного тексту рішення, не є істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, не вплинули і не могли вплинути на правильність та обґрунтованість висновків суду.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 404-405, 407, 424 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Менського районного суду Чернігівської області від 06 липня 2016 року про відмову йому в задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання без зміни.

Ухвала набуває законної сили негайно після проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_11 ОСОБА_12 ОСОБА_13