Справа № 404/2218/16-к
Номер провадження 1-кп/404/277/16
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 квітня 2016 року Кіровський районний суд м. Кіровоград у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1

з секретарем ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кіровоград обвинувальний акт у кримінальному провадженні N 0000120 від 23.11.2015 р. відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Душанбе ТаджРСР, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 , середньої освіти, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину 2013 р. народження, громадянина України, раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 263 ч. 1 КК України

за участю прокурора ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинуваченого - ОСОБА_3

в с т а н о в и в:

Старший сержант ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , проходячи військову службу за контрактом на посаді водія-оператора електрогазового відділення технічного взводу аеродромно-технічної роти, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, бажаючи вчинити таке діяння, діючи умисно, протиправно, в порушення вимог ст. 178 Цивільного кодексу України, ст.ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 2, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, «Положення про дозвільну систему», п.п. 7, 8, 15, 16 Положення про порядок обліку, збереження, списання і використання військового майна у Збройних Силах України, п. 1.15 Інструкції по організації обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї і боєприпасів у Збройних Силах України, п.п. 2.3.2, 2.6, 8.1, 8.3, 8.8, 8.9, 12.1, 12.2, 12.17 «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів», Постанови Верховної Ради України від 17.06.1992 р. «Про право власності на окремі види майна», достовірно знаючи вимоги законодавства про порядок поводження з бойовими припасами і вибуховими речовинами, без передбаченого законом дозволу в один із днів літа 2015 р., перебуваючи в складі підрозділу військової частини польова пошта НОМЕР_2 у АДРЕСА_1 підшукав бойові припаси: 1 гранату РГД-5 із 1 запалом УЗРГМ, 1 запалювальну трубку промислову «ЗТП 50» та 1 «ЗТП 150», 14 капсулів-детонаторів КД №8А, 1 електродетонатор ЕДП, 3 електродетонатори ЕДП-Р, а також вибухові речовини: 1 тротилову шашку та 38 г бездимного пороху, та згодом в один з днів наприкінці серпня 2015 р. переніс бойові припаси: 1 гранату РГД-5 із 1 запалом УЗРГМ, 1 запалювальну трубку промислову «ЗТП 50» та 1 «ЗТП 150», 14 капсулів-детонаторів КД №8А, 1 електродетонатор ЕДП, 3 електродетонатори ЕДП-Р, а також вибухові речовини: 1 тротилову шашку та 38 г бездимного пороху, з м. Костянтинівка Донецької області до свого житла за адресою: АДРЕСА_2 ; в період з серпня 2015 р. по 11.12.2015 р. зберігав 1 гранату РГД-5 із 1 запалом УЗРГМ, а також з вересня 2015 р. по 06.01.2016 р. зберігав 1 запалювальну трубку промислову «ЗТП 50» та 1 «ЗТП 150», 14 капсулів-детонаторів КД №8А, 1 електродетонатор ЕДП, 3 електродетонатори ЕДП-Р, а також вибухові речовини: 1 тротилову шашку та 38 г бездимного пороху за вказаною адресою; 11.12.2015 р. переніс з власного житла за адресою: АДРЕСА_2 , бойовий припас 1 гранату РГД-5 із 1 запалом УЗРГМ до завчасно обумовленого із покупцем місця зустрічі - біля магазину ЗАТ «АТБ-маркет» за адресою: м. Кіровоград, вул. Ж. Революції 35а, де здійснив збут вказаного бойового припасу із запалом ОСОБА_6 за заздалегідь обумовленою ціною 600-00 грн.; 06.01.2016 р. переніс з власного житла за адресою: АДРЕСА_2 , бойові припаси: 1 запалювальну трубку промислову «ЗТП 50» та 1 «ЗТП 150», 14 капсулів-детонаторів КД №8А, 1 електродетонатор ЕДП, 3 електродетонатори ЕДП-Р, а також вибухові речовини: 1 тротилову шашку та 38 г бездимного пороху, до завчасно обумовленого із покупцем місця зустрічі - біля АЗК «ОККО» за адресою: м. Кіровоград, вул. Вокзальна 14, де здійснив збут вказаних вибухових речовин ОСОБА_6 за заздалегідь обумовленою ціною 300-00 грн.

Таким чином, ОСОБА_3 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ст. 263 ч. 1 КК України носіння, зберігання та збут бойових припасів, вибухових речовин без передбаченого законом дозволу.

Прокурор і обвинувачений ОСОБА_3 уклали угоду про визнання винуватості від 05.04.2016 р., згідно якої обвинувачений повністю визнав свою вину у скоєнні злочину, прокурор і обвинувачений погодилися про визначення обвинуваченому покарання у виді службових обмежень на строк 2 роки із відрахуванням в доход держави 20% із суми грошового забезпечення.

У судовому засіданні прокурор, захисник і обвинувачений, який повністю визнав свою вину у скоєнні кримінального правопорушення, просили суд затвердити угоду про визнання винуватості від 05.04.2016 р.

При вирішенні питання про відповідність зазначеної угоди вимогам закону судом встановлено наступне.

Згідно ст. 469 ч. 4 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо тяжких злочинів. Статтею 472 КПК України визначено форму угоди про визнання винуватості.

Як встановлено судом, угода про визнання винуватості між прокурором і обвинуваченим ОСОБА_3 від 05.04.2016 р. відповідає вимогам ст. 472 КПК України, а саме:

визначені сторони угоди прокурор і обвинувачений ОСОБА_3 ; детально викладено формулювання підозри ОСОБА_3 у скоєнні кримінального правопорушення та його правова кваліфікація за ст. 263 ч. 1 КК України; зазначені істотні для відповідного кримінального провадження обставини (час, місце, спосіб вчинення кримінального правопорушення, відомості про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання ОСОБА_3 тощо); сторонами узгоджено покарання, яке відповідає вимогам санкції ст. 263 ч. 1 та ст. 58 КК України - у виді службових обмежень на строк 2 роки із відрахуванням в доход держави 20% із суми грошового забезпечення, та зазначена письмова особиста згода сторін на його призначення та зазначене повне визнання ОСОБА_3 своєї винуватості у скоєнні злочину; вказані наслідки укладення та затвердження угоди згідно ст. 473 КПК України; угода про визнання винуватості скріплена особистими підписами сторін.

Окрім того, судом встановлено, що угода про визнання винуватості між прокурором і обвинуваченим ОСОБА_3 від 05.04.2016 р. укладена сторонами добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При визначенні виду і розміру покарання суд враховує ступінь і характер громадської небезпеки скоєного кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України відноситься за ст. 263 ч. 1 КК України - до тяжких злочинів.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , у відповідності до ст. 66 КК України по провадженню є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , у відповідності до ст. 67 КК України по провадженню не встановлено.

При визначенні покарання, приймаючи до уваги обставини скоєнного кримінального правопорушення, позитивно характеризуючу особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують його покарання, відсутність обставин, що обтяжують його покарання, думку державного обвинувача щодо міри покарання, враховуючи, що призначене судом покарання буде сприяти вихованню обвинуваченого та попередить скоєння ним нових злочинів, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі.

Разом з тим, приймаючи до уваги, що раніше не судимий ОСОБА_3 , який позитивно характеризується за місцем проживання та служби, має на утриманні малолітню дитину 2013 р. народження, повністю визнав свою вину у скоєнні злочину, щиро покаявся, та активно сприяв розкриттю злочину, суд вважає можливим можливим призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі із застоуванням вимог ст. 69 КК України.

Також, на підставі ст. 58 КК України суд вважає за можливе замість позбавлення волі на певний строк призначити ОСОБА_3 покарання у виді службового обмеження на той самий строк із відрахуванням із суми грошового забезпечення.

Цивільний позов по провадженню заявлений не був.

Процесуальні витрати по провадженню у зв`язку з проведенням судових експертиз підлягають стягненню з ОСОБА_3 згідно ст. 124 КПК України у доход держави.

Речові докази по провадженню підлягають знищенню, документи підлягають зберіганню в кримінальному провадженні.

На підставі викладенного, керуючись ст.ст. 369, 370, 373, 374, 392, 394, 468, 469, 470, 472-476 КПК України, суд

у х в а л и в:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 05.04.2016 р. між прокурором та ОСОБА_3 ичем.

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 263 ч. 1 КК України та призначити йому покарання із застосуванням вимог ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 58 КК України замість позбавлення волі на строк 2 (два) роки призначити ОСОБА_3 покарання у виді службового обмеження на строк 2 (два) роки з відрахуванням в доход держави 20% із суми грошового забезпечення ОСОБА_3 .

Стягнути з ОСОБА_3 у доход держави процесуальні витрати у зв`язку з проведенням судових дактілоскопічної, хімічної, вибухо-технічної та балістичної експертиз у сумі 5439-24 грн.

Речові докази: боєприпаси і вибухові речовини знищити; документи, зазначені у постановах слідчого від 18.02.2016 р. - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Матеріали кримінального провадження зберігати при обвинувальному акті.

Вирок суду на підставі угоди може бути оскаржений шляхом подачі апеляції у судову палату з кримінальних справ Апеляційного суду Кіровоградської області протягом 30 днів з момента проголошення, через Кіровський районний суд м. Кіровограда з підстав, передбачених ст. 394 ч. 3 КПК України.

Суддя Кіровського районного суду м.Кіровограда ОСОБА_1