06.06.2016 Справа №607/437/16-к
Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , з участю старшого слідчого слідчого відділу УСБУ в Тернопільській області ОСОБА_3 , розглянувши в залі суду у м. Тернополі, клопотання старшого слідчого слідчого відділу УСБУ в Тернопільській області ОСОБА_3 про арешт майна,
У відповідності до ч.2 ст. 172 КПК України, ОСОБА_5 про час та місце розгляду клопотання не повідомлялось, з метою забезпечення арешту майна.
В судовому засіданні старший слідчий слідчого відділу УСБУ в Тернопільській області ОСОБА_3 клопотання підтримав з мотивів у ньому наведених.
Заслухавши слідчого, вивчивши клопотання та додані до нього копії документів, якими обґрунтовується клопотання, вважаю, що дане клопотання підлягає до задоволення, виходячи з наступного.
Як вбачається із клопотання, у другому півріччі 2014 року, більш точну дату органом досудового розслідування не встановлено, під час проведення співробітниками правоохоронних органів і військовослужбовцями Збройних Сил України антитерористичної операції на території Луганської та Донецької областей, у громадянина України ОСОБА_5 , як радикально налаштованої проти дій органів державної влади України особи, виник злочинний умисел, спрямований на участь в діяльності терористичної організації «Луганська народна республіка» (далі - «ЛНР»).
При цьому ОСОБА_5 було відомо, що «ЛНР» є стійкою організацією, яка безперервно функціонує з квітня 2014 року, з чіткою ієрархією та структурою, що складається з політичного і силового блоків, з розподілом ролей та функцій між її учасниками, встановленими правилами поведінки, обов`язковими для усіх учасників під час підготовки і вчинення терористичних актів, а також, що вона здійснює терористичну діяльність на території України з відома та за вказівкою її керівників, тобто, що вказана організація у відповідності до ст.1 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» є терористичною.
Крім того, ОСОБА_5 , проживаючи на тимчасово окупованій території України - в місті Алчевську Луганської області, та маючи намір реалізувати свій злочинний умисел, усвідомлював, що основною метою діяльності терористичної організації «ЛНР» є насильницька зміна та повалення конституційного ладу, захоплення державної влади в Україні, а також зміна меж території і державного кордону України, шляхом ведення бойових дій проти Збройних Сил України та правоохоронних органів, які діють в рамках проведення антитерористичної операції, та створення незаконного державного утворення «ЛНР» в порушення порядку, встановленого ст. ст. 2, 73 Конституції України.
Втілюючи свій злочинний задум, у другому півріччі 2014 року, більш точну дату органом досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 добровільно вступив до складу бойових підрозділів терористичної організації «ЛНР» для участі в збройному протистоянні силам АТО, зокрема, на посаду розвідника-снайпера бригади «Призрак» терористичної організації «ЛНР», лідером якої (бригади) був терорист ОСОБА_6 .
При цьому, для виконання злочинних завдань терористичної організації «ЛНР» щодо збройного протистояння силам АТО, ОСОБА_5 незаконно отримав у своє розпорядження вогнепальну зброю, а саме снайперську гвинтівку Драгунова (СВД).
У подальшому, ОСОБА_5 упродовж 2015 року, як снайпер бойового підрозділу терористичної організації «ЛНР», умисно здійснював самостійне цілеспрямоване ураження військовослужбовців Збройних Сил України та співробітників правоохоронних органів із використанням снайперської гвинтівки з відстані, як правило, 500-600 метрів.
Крім того, ОСОБА_5 , діючи у складі бойового підрозділу зазначеної терористичної організації, неодноразово влаштовував наземні мінно-вибухові загородження на території Луганської області перед позиціями Збройних Сил України для ураження їх живої сили, а також деактивовував мінно-вибухові загородження української армії, встановлені з метою протидії учасникам терористичної організації та брав активну участь у бойових діях, зокрема, в районі села Жолобок Попаснянського району Луганської області.
Продовжуючи свою злочину діяльність, з метою подальшого збройного опору співробітникам правоохоронних органів і військовослужбовцям Збройних Сил України, ОСОБА_5 на початку 2016 року, більш точну дату органом досудового розслідування не встановлено, вступив до іншого підрозділу терористичної організації «ЛНР» - «Всевеликого війська Донського», командиром якого є терорист - ОСОБА_7 .
При цьому, командуванням « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_5 було призначено на посаду начальника контррозвідки вказаного підрозділу.
Виконуючи злочині завдання терористичної організації, ОСОБА_5 , як керівник контррозвідки окремого підрозділу, умисно протидіяв розвідувальним підрозділам Збройних Сил України, які беруть участь в проведенні антитерористичної операції на території Луганської області.
Також, ОСОБА_5 упродовж 2016 року, маючи у розпорядженні вогнепальну зброю, спільно з іншими учасниками вказаної терористичної організації, створюючи небезпеку для життя і здоров`я людей та заподіяння значної майнової шкоди, настання інших тяжких наслідків, умисно брав участь у боях, що відбувалися в районі міст Перевальськ та Антрацит Луганської області, а також брав участь у бойових діях, спрямованих на захоплення 21-го блокпоста Збройних Сил України, який розташований поблизу населеного пункту Новозванівка Троїцької сільської ради Попаснянського району Луганської області.
Отже, ОСОБА_5 з другого півріччя 2014 року по даний час, спільно з іншими учасниками бригади «Призрак» та «Всевеликого війська Донського» терористичної організації «ЛНР», брав і продовжує брати активну участь в злочинній діяльності терористичної організації «ЛНР» на тимчасово окупованій території, шляхом збройного протистояння військовослужбовцям Збройних Сил України та правоохоронним органам, які беруть участь в проведені антитерористичної операції.
Крім того, в ході досудового слідства встановлено, що ОСОБА_5 є власником житлового будинку, що в АДРЕСА_1 , та трьохкімнатної квартири, що у АДРЕСА_2 .
Відповідно до ч. 1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. Відповідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (згідно ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення). Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину. Арешт майна можливий також у випадках, коли санкцією статті Кримінального кодексу України, що інкримінується підозрюваному, обвинуваченому, передбачається застосування конфіскації, до підозрюваної, обвинуваченої особи заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні. Арешт також може бути застосовано до майна третіх осіб з урахуванням частини другої цієї статті.
Враховуючи вищевикладене, а саме правові підстави для накладення арешту майна, наслідки арешту майна для інших осіб, зважаючи на те, що у даному випадку обмеження права власності є розумним і співмірним завданням кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає до задоволення.
На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 167, 170, 172, 173 КПК України, -
Клопотання старшого слідчого слідчого відділу УСБУ в Тернопільській області ОСОБА_3 про арешт майна - задовольнити.
Накласти арешт на нерухоме майно, яке перебуває у власності ОСОБА_5 , а саме:
-житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 ;
-трьох кімнатна квартира за адресою: АДРЕСА_2 .
Ухвала про арешт майна виконується негайно старшим слідчим слідчого відділу УСБУ в Тернопільській області ОСОБА_3 .

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на старшого слідчого слідчого відділу УСБУ в Тернопільській області ОСОБА_3 .

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до апеляційного суду Тернопільської області протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою при оголошенні ухвали протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Слідчий суддя Тернопільського
міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 .