УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №279/2527/15-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч.1 ст.286 КК України Доповідач ОСОБА_2

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 вересня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря ОСОБА_5
ОСОБА_7 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.
Коростень, Житомирської області, зареєстрованого
по АДРЕСА_1 , не
судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України
за участю: прокурора ОСОБА_8 обвинуваченого ОСОБА_7

в с т а н о в и л а :
В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати вирок суду у зв`язку з м`якістю призначеного покарання, яке не відповідає тяжкості кримінального правопорушення, а саме у зв`язку із незастосуванням судом додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами та призначенням мінімально іспитового строку та просить постановити новий вирок, яким визнати ОСОБА_7 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України та призначити покарання у виді 5100 гривень штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки. Посилається на те, що судом не враховано, що основним безпосереднім об`єктом злочину, передбаченого ст. 286 КК України є безпека руху й експлуатації транспорту поряд із життям і здоров`ям особи, а також, що
ОСОБА_7 вчинив злочин у стані алкогольного сп`яніння, що значно підвищує його суспільну небезпеку.
Вироком Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 9 квітня 2015 року ОСОБА_7
визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України та призначено йому покарання у виді 5100 грн. штрафу без позбавлення права керувати транспортними засобами.
Речові докази по справі: автомобіль FORD Focus, державний номерний знак НОМЕР_1 залишено у власника, ОСОБА_9 .
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави 1228 гривень 50 копійок судових витрат.
Цивільний позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_7 на користь Фінансового управління Коростенської міської ради кошти витрачені за стаціонарне лікування потерпілої в сумі 9093,50 гривень.
Згідно вироку суду, ОСОБА_7 визнаний винним та засуджений за те, що о 16 годині 40 хвилин 21 жовтня 2014 року
порушуючи п. 2.9а Правил дорожнього руху України, перебуваючи в
стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем FORD Focus, державний номерний знак НОМЕР_1 , рухався по вул. Жовтневій, в м. Коростені зі сторони центра міста в напрямку автодороги Київ-Ковель із швидкістю близько 70 км/год., що перевищує дозволену в населеному пункті. Наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, на ділянці дороги де встановлено знак 3.29 "Обмеження максимальної швидкості" навпроти будинку №3 по вул. Жовтневій в м. Коростені, порушуючи вимоги пунктів 1.3, 2.3 б), 12.1, 12.3, 12.4, 12.9 (б), 18.1 Правил дорожнього руху України, не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку, щоб мати змогу постійно контролювати рух та безпечно керувати автомобілем, виявивши небезпеку для руху не зупинився, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена небезпека, продовжив рух з попередньою швидкістю та скоїв наїзд на пішохода-неповнолітню ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка перетинала проїзну частину вулиці Жовтневої по пішохідному переходу зліва-направо. В результаті дорожньо-транспортної події ОСОБА_10 спричинені тілесні ушкодження, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 01 від 9 січня 2015 року відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, що потягли за собою тривалий розлад здоров`я.
Заслухавши доповідь судді, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, обвинуваченого, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши вирок суду в межах ст.404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікацію його дій за ч.1 ст. 286 КК України є обґрунтованими та не оскаржуються в апеляційному порядку.
Відповідно до ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Призначаючи покарання ОСОБА_7 у виді 5100 грн. штрафу без позбавлення права керувати транспортними засобами, суд першої інстанції, в порушення вимог ст. 53 КК України, призначив ОСОБА_7 покарання у виді штрафу, визначивши його не у неоподатковуваних мінімумах доходів громадян, а у грошовій сумі.
Так, розмір штрафу визначений в ч.1 ст.286 КК України передбачає можливість призначення покарання у виді штрафу від 200 до 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Призначаючи покарання ОСОБА_7 без застосування додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, суд першої інстанції врахував, що вчинене кримінальне правопорушення відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості, за формою вини є необережним, дані про особу Трепацького, який раніше не судимий, характеризується позитивно, на спеціальних обліках не перебуває, має на утриманні неповнолітню дитину та батьків, щиро розкаявся та активно сприяв розкриттю злочину, добровільно відшкодував заподіяну шкоду потерпілій, а також судом було враховано думку потерпілої та її законного представника, які просили не позбавляти ОСОБА_7 права керування транспортними засобами.
Разом з тим, апеляційний суд визнає обґрунтованими доводи апеляційної скарги прокурора про те, що за своїм розміром це покарання є несправедливо м`яким, оскільки визначаючи покарання без позбавлення права керувати транспортними засобами суд першої інстанції не в повній мірі врахував характер та обсяг допущених ОСОБА_7 грубих порушень Правил дорожнього руху, формально вказавши на наявність такої обтяжуючої покарання обставини, як вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, фактично не врахувавши такі порушення, як перевищення засудженим допустимої в населеному пункті швидкості та здійснення наїзду на неповнолітню потерпілу на пішохідному переході.
За таких обставин, вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню у зв`язку з м`якістю призначеного покарання в частині незастосування судом першої інстанції позбавлення права керування транспортними засобами, а також у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, а саме порушення вимог ст. 53 КК України.
Колегія суддів ухвалює новий вирок, яким призначає покарання обвинуваченому з позбавленням права керування транспортними засобами, яке сприятиме запобіганню вчиненню нових правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху, як засудженим та й іншими особами.
Керуючись ст.ст.404, 407, 420 КПК України, колегія суддів,
Апеляційну скаргу заступника прокурора Житомирської області задовольнити, а вирок Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 9 квітня 2015 року щодо ОСОБА_7 скасувати в частині призначеного покарання, постановити новий вирок.
ОСОБА_7 призначити за ч.1 ст. 286 КК України покарання у виді штрафу в розмірі 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 5100 гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки.
У решті вирок залишити без зміни.
Вирок апеляційного суду може бути оскаржений безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення.
Судді: