Провадження № 1-кс/161/4101/16
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 19 вересня 2016 року
19 вересня 2016 року слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області в складі ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , представника заявника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Луцьку скаргу представника заявника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_4 на постанову слідчогоСВ Луцького ВП ГУНП у Волинській області про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000155,-

ВСТАНОВИВ:
В поданій скарзі представник заявника ОСОБА_4 зазначила, що слідчим відділом Луцького відділу поліції ГУНП у Волинській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000155 від 15 серпня 2014 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.358, ч.ч.1, 3 ст.190 КК України.

Також, ОСОБА_4 зазначив, що згідно з матеріалами провадження в грудні 2013 року невстановлена особа, шляхом обману та використавши особисті дані та копії особистих документів ОСОБА_5 , а саме копію паспорта громадянина України та довідку про присвоєння ідентифікаційного номера на ім`я останньої, уклавши від імені ОСОБА_5 два кредитні договори, заволоділа кредитними коштами кредитної спілки ТОВ «ІЗІ Кредит» на загальну суму 1600 грн. 00 коп.

15.08.2014 року відомості про даний факт було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000155, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України.

Крім того, службові особи Філії №30 ТОВ «ІЗІ Кредит» у м.Луцьку в період часу 2013-2014 років, шляхом оформлення кредитних договорів на громадян без їх відома, заволоділи коштами ТОВ «ІЗІ Кредит» на суму, яка на даний момент встановлюється.

14.10.2014 року відомості про даний факт було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000181, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України.

В зв язку з цими обставинами, 3 серпня 2016 року, ОСОБА_5 звернулася до слідчого СВ Луцького ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_6 із заявою (клопотанням) про залучення її як потерпілу по даному кримінальному провадженні, оскільки відповідним кримінальним правопорушенням ОСОБА_5 було заподіяно як матеріальну так моральну шкоду.

Однак, в задоволенні цієї заяви було відмовлено, про що 02.09.2016 року ОСОБА_5 отримано постанову від 05 серпня 2016 року. Свою відмову слідчий мотивував тим, що ОСОБА_5 в своїй заяві не вказала, якими діями та яку саме матеріальну та моральну шкоду їй було завдано, крім того, зазначено, що такі відомості відсутні і в матеріалах кримінального провадження №0000155 від 15 серпня 2014 року.

Також, ОСОБА_4 зазначив, що відповідним кримінальним правопорушенням ОСОБА_5 беззаперечно було заподіяно матеріальну та моральну шкоду. Зокрема, вона понесла судові витрати під час розгляду адміністративної справи №803/1147/14 за позовом Луцького міського центру зайнятості до ОСОБА_5 про стягнення коштів в розмірі 11358,15 та цивільної справи №161/17126/14-ц, провадження №2/161/198/1 за позовом ОСОБА_5 до ТОВ «ІЗІ Кредит», про визнання правочину недійсним у зв`язку з його укладенням під впливом обману, що розгляд зазначених справ супроводжувався постійними переживаннями.

З врахуванням, зазначених обставин, ОСОБА_4 , посилаючись на ст.ст.55,303 КПК України, просить суд:

1.Скасувати Постанову слідчого СВ Луцького ВП ГУНП у Волинській області, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 про відмову у визнанні потерпілою ОСОБА_5 від 05.08.2016 року.

2.Зобов`язати слідчого СВ Луцького ВП ГУНП у Волинській області, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 залучити ОСОБА_5 як потерпілу до кримінального провадження №0000155.

В судовому засіданні представник заявника ОСОБА_4 скаргу підтримав та в обґрунтування скарги навів доводи, аналогічно тим, що зазначив в скарзі.
Разом з тим, ОСОБА_4 зазначив, що внаслідок оформлення невстановленою особою кредитних договорів, шляхом підроблення підпису від імені ОСОБА_5 , даним злочином заподіяно ОСОБА_5 моральну шкоду, що заключається в постійних переживаннях з приводу незаконних дій щодо неї та участю в розгляді цивільного та адміністративного позову, що є наслідком вчинення злочину.
Також, ОСОБА_4 зазначив, що ОСОБА_5 понесла майнову шкоду, пов`язану з майновими витратами під час розгляду цивільного позову про визнання зазначених угод не дійсними, та стягненні з неї на користь Луцького міського центру зайнятості 11358 гривень.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заперечив проти задоволення скарги, мотивуючи тим, що заяву про вчинення правопорушення подало ТзОВ ІЗІ КРЕДИТ, під час кримінального провадження не здобуто даних що ОСОБА_5 заподіяно шкоду, а тому відсутні підстави для визнання її потерпілою по справі.
Слідчий суддя заслухавши скаргу та пояснення представника заявника, дослідивши подані докази, з`ясувавши думку прокурора, встановив наступні обставини та прийшов до наступних висновків.
23 травня 2014 року ОСОБА_5 подала до Луцького МВ УМВС України заяву про вчинення кримінального правопорушення працівниками, службового підроблення працівниками ТзОВ ІЗІ КРЕДИТ (а.с. 19).
12 жовтня 2014 року заступник генерального директора ТзОВ ІЗІ КРЕДИТ ОСОБА_7 звернувся до прокурора м.Луцьк з заявою про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_8 (а.с. 16-18).
З витягу з ЄРДР встановлено, що 14 жовтня 2014 року прокурором внесені відомості про те, що службові особи філії №30 ТзОВ ІЗІ КРЕДИТ у м.Луцьку в період з 2013-2014 рік, шляхом оформлення кредитних договорів на громадян без їх відома, заволоділи коштами ТзОВ ІЗІ КРЕДИТ, з попередньою кваліфікацією за ст.191 ч.3 КК України (а.с.14).
3 серпня 2016 року ОСОБА_5 звернулась з заявою до слідчого СВ Луцького ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_6 про залучення потерпілою по кримінальному провадженні щодо шахрайських дій працівниками ТзОВ ІЗІ КРЕДИТ (а.с.15).
5 серпня 2016 року слідчий СВ Луцького ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_6 відмовив в задоволенні клопотання ОСОБА_5 в визнанні її потерпілою, мотивуючи що вона не зазначила в заяві розмір моральної та майнової шкоди (а.с.3-4 ).
Таким чином, на підставі поданих доказів, слід прийти до висновку, що ОСОБА_5 зверталась в правоохоронні органи з заявою про вчинення щодо неї кримінальне правопорушення.
Згідно ч.2 ст.55 КПК України права та обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення.
Відповідно до п.1,п.3 ч.2 ст.307 КПК України слідчий суддя за результатами скарги приймає рішення про скасування рішення слідчого та зобов`язанні вчинити певну дію.
З врахуванням зазначеного, керуючись ст.ст.55,303-307,372 КПК України,слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :
1.Скасувати постанову слідчого СВ Луцького ВП ГУНП у Волинській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 про відмову у визнанні потерпілою ОСОБА_5 від 5 серпня 2016 року у кримінальному провадженні №0000155.

2.Зобов`язати слідчого СВ Луцького ВП ГУНП у Волинській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 залучити потерпілою ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000155.

Відповідно до частини 3 статті 307 КПК України, ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя міськрайонного суду ОСОБА_1