Провадження № 1-кп/537/118/2016
Справа № 537/1479/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17.05.2016 року Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченої ОСОБА_4 , захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Кременчук Полтавської області кримінальні провадження, що зареєстровані в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000356, № 0001118, по обвинуваченню
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Мала Кохнівка, Кременчуцького району, Полтавської області, українки, громадянки України, непрацюючої, не заміжньої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 396 КК України,
В С Т А Н О В И В:
Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_4 починаючи з 22.08.2014 року по 03.10.2014 рік у нежитловому премищенні з вивіскою « ІНФОРМАЦІЯ_2 », за адресою: АДРЕСА_2 , у подальшому місце зайняття гральним бізнесом змінено на адресу: АДРЕСА_3 , а потім на адресу: АДРЕСА_4 , виконувала окремі види робіт з надання послуг грального бізнесу, а саме: позмінно запускала обмежену кількість гравців, приймала дзвінки від гравців для входу в казино, розміщувала гравців за гральними автоматами, приймала у них грошові ставки, які зараховувала на електронний баланс грального автомату, видавала гравцям грошові виграші або отримувала прибуток на користь власників грального обладнання, вела записи показників лічильників гральних автоматів, обігу грошових коштів.

При цьому, будучи обізнаною про те, що надання послуг з грального бізнесу в Україні заборонено згідно ст. 2 Закону України «Про заборону грального бізнесу в Україні», а також про те, що у результаті зайняття гральним бізнесом настає кримінальна відповідальність, передбачена ч. 1 ст. 203-2 КК України, не повідомила правоохоронні органи та громадськість про організацію незаконного грального бізнесу, вживала заходів щодо проведення азартних ігор, чим почала здійснювати заздалегідь необіцяне приховування особливо тяжкого злочину, яким є організація зайняття гральним бізнесом особою на ім`я ОСОБА_6 .

Вказані дії ОСОБА_4 прокурором кваліфіковані за ч. 1 ст. 396 КК України, як заздалегідь необіцяне приховування особливо тяжкого злочину, а саме зайняття гральним бізнесом.
17.05.2016 року між прокурором Кременчуцької місцевої прокуратури юристом другого класу ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України, надані повноваження прокурора у кримінальних провадженнях №0000356 від 25.01.2014 року та № 0001118 від 31.03.2015 року, та обвинуваченою ОСОБА_4 у присутності захисника адвоката ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості, відповідно до статей 468, 469, 472 КПК України.

Згідно даної угоди прокурор Кременчуцької місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинувачена ОСОБА_4 , дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченої за ч. 1 ст. 396 КК України, оскільки ОСОБА_4 , визнала повністю свою вину у кримінальному правопорушенні, пред`явленому в обвинувальному акті, щиро розкаюється у скоєному. Сторонами узгоджено, що при затверджені угоди ОСОБА_4 буде визнано винуватою у кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 1 ст. 396 КК України, про те, що вона повина понести покарання у вигляді одного року позбавлення волі, та враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу обвинуваченої та інші обставини кримінального правопорушення можливо виправлення ОСОБА_4 , без ізоляції від суспільства, на підставі ст. 75 КК України, в зв`язку з чим звільнити від відбування покарання з випробуванням.
В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст.473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.
Відповідно до статті 468 КПК України, в кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно зі статтею 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена в провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої тяжкості чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, особливо тяжких злочинів, внаслідок яких завдана шкода лише державним чи суспільним інтересам.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив, угоду затвердити і призначити обвинуваченій узгоджене в ній покарання.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 розуміючи, що кримінальне провадження стосовно неї може бути розглянуто в судовому засіданні, де вона буде мати весь обсяг прав, у тому числі, допитувати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подавати клопотання про виклик свідків і подавати докази, які свідчать на її користь, просить затвердити угоду.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 зазначила, що винуватість визнала добровільно із розумінням того, що відмовляється від частини своїх прав, угода була укладена добровільно, без будь-якого примусу, розуміє наслідки укладення угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України. ОСОБА_4 визнала себе винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 396 КК України в обсязі обвинувачення та дала згоду на застосування узгодженого виду покарання.

Захисник обвинуваченої ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні також просив угоду затвердити.

Таким чином, суд вважає, що обставини вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 396 КК України, знайшли своє об`єктивне підтвердження під час судового засідання.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 396 КК України, згідно із ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, від якого в даних випадках потерпілих не має.

Суд шляхом заслуховування пояснень сторін кримінального провадження, дослідження матеріалів справ наданих прокурором переконавшись, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватою, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, перередбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки їх не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Зміст угоди від 17.05.2016 року про визнання винуватості повністю відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

Покарання сторонами угоди визначено відповідно до положень ст.ст. 50, 65-67 КК України з урахуванням характеру та тяжкості висунутого ОСОБА_4 обвинувачення, даних про її особу, обставин, що пом`якшують покарання.

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості від 17.05.2016 року укладеної між прокурором Кременчуцької місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 , відповідно до статей 468, 469, 472 КПК України.

Цивільний позов у справі не заявлявся.

Керуючись статтями 373, 374, 474, 475 Кримінально-процесуального кодексу України, ст.ст. 74, 75, 76 Кримінального кодексу України суд -
З А С У Д И В :
Затвердити угоду про визнання винуватості від 17.05.2016 року укладену між прокурором Кременчуцької місцевої прокуратури юристом другого класу ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 396 КК України, та призначити покарання у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк на 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

-повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок суду може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Апеляційного суду Полтавської області через Крюківський районний суд міста Кременчука Полтавської області у строк 30 днів з моменту його проголошення.

Роз`яснити учасникам провадження, що згідно ст. 476 КПК України, у разі не виконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким була затверджена угода, може бути подано протягом встановленого законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчиненні відповідного кримінального правопорушення.

Умисне не виконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності за ст. 389-1 КК України.

Копія вироку негайно, після його проголошення, вручається обвинуваченій, прокурору.

Суддя: ОСОБА_1