Справа № 504/2527/16-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"14" листопада 2016 р. смт. Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Доброслав кримінальне

провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , на посаді водія-механіка майстерні технічного обслуговування автомобільної техніки ремонтного взводу перебуває у військовому званні «солдат», раніше засудженого Комінтернівським районним судом Одеської області 12 грудня 2015 року за ч.4 ст. 407 КК України до покарання у виді арешту з утриманням на гауптвахті строком 5 (п`ять) місяців, звільнений 25 липня 2016 року з гауптвахти у зв`язку з відбуттям строку покарання,
- у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до Указу виконувача обов`язків Президента України № 303/2014 від 17.03.2014 року «Про часткову мобілізацію», на території України почав діяти особливий період, який триває до цього часу.
Солдат ОСОБА_4 призваний на військову службу у зв`язку із мобілізацією ІНФОРМАЦІЯ_2 13 травня 2015 року.
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 08 червня 2015 № 110 ОСОБА_4 зараховано до списків особового складу, поставлено на всі види забезпечення та призначено на посаду водія-механіка майстерні технічного обслуговування автомобільної техніки ремонтного взводу військової частини НОМЕР_1 .
Згідно положень ч. 1 п. 2 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» початком проходження військової служби для громадян, прийнятих на військову службу для військовозобов`язаних вважається день зарахування до списків особового складу військової частини.
Відтак, з 08 червня 2015 року, з моменту зарахування ОСОБА_4 до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 він набув статусу військовослужбовця - особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку - проходження військовоїслужби.
Згідно вимог п. п. 1, 2, 3 ч. З ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника), на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби.
Проте, діючи на порушення вищезазначених вимог, з метою тимчасово ухилитися від обов`язків військової служби без поважних причин, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, 16 грудня 2015 року солдат ОСОБА_4 не з`явився вчасно на службу до військової частини НОМЕР_1 , що дислокується за адресою: АДРЕСА_2 та незаконно був відсутній за місцем проходження військової служби, проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби до 25 лютого 2016 року.
Обвинувачений ОСОБА_6 допитаний в суді, в інкримінованому йому злочині передбаченому ч. 4 ст.407 КК України, винним себе визнав повністю, розкаявся та пояснив, що дійсно він призваний на військову службу у зв`язку із мобілізацією ІНФОРМАЦІЯ_2 13 травня 2015 року.
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 08 червня 2015 № 110 його зараховано до списків особового складу, поставлено на всі види забезпечення та призначено на посаду водія-механіка майстерні технічного обслуговування автомобільної техніки ремонтного взводу військової частини НОМЕР_1 .
З 08 червня 2015 року, з моменту зарахування до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 він набув статусу військовослужбовця - особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку - проходження військовоїслужби.
Проте, 16 грудня 2015 року він не з`явився вчасно на службу до військової частини НОМЕР_1 , що дислокується за адресою: АДРЕСА_2 та незаконно був відсутній за місцем проходження військової служби, проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби до 25 лютого 2016 року. У вчиненому кримінальному правопорушенні (злочині) щиро розкаявся, не заперечував проти розгляду справи в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України.
На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі щодо тих обставин, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності його позиції немає. Обвинуваченому роз`яснено, що у такому випадку, він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, доведена, а дії обвинуваченого ОСОБА_4 правильно кваліфіковані як нез`явлення військовослужбовцем вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.
Крім того, судом враховується при визначенні обвинуваченому ОСОБА_4 міри покарання, ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, його особу, а також те що він раніше судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, вчинений ним злочин віднесений законодавцем до категорії тяжких злочинів.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття у скоєному кримінальному правопорушенні, та вчинення злочину внаслідок збігу тяжких сімейних обставин.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Суд враховує, що ОСОБА_4 вчинив тяжкий злочин, вину у вчиненому злочині визнав та щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину. Враховуючи наявність цих обставин, що пом`якшують відповідальність та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного, який позитивно характеризується за місцем служби, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, суд дійшов висновку, що відповідно загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, та врахованню наявності декількох обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому, що істотно зменшує міру тяжкості вчиненого злочину, у зв`язку з чим можливо застосувати дію ч. 2 ст. 60 та ч. 1 ст. 69 КК України з призначенням ОСОБА_4 покарання нижче нижчої межі, встановленої санкцією ст. 407 ч. 4 КК України,

Судом враховується положення ст.72 ч.5 КК України, до якої було внесено зміни Законом України № 838-VIII від 26 листопада 2015 року «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», відповідно до яких зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження особи до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосоване попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

З обвинувального акту та долученого до нього реєстру матеріалів досудового розслідування вбачається, що фактичний час затримання ОСОБА_4 є 25 липня 2016 року, ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 25 липня 2016 року ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, у зв`язку із чим підлягає зарахуванню в строк відбування покарання засудженому час його попереднього ув`язнення та перебування під вартою, а саме з 25 липня 2016 року до моменту постановлення вироку, тобто до 14 листопада 2016 року, включно, разом з цим запобіжний захід у виді тримання під вартою до набрання вироком чинності необхідно відмінити.

Цивільний позов, речові докази та судові витрати у справі відсутні.

Керуючисьст. ст. 60, 69, 72 КК України, та ст.ст. 369-371, 374 КК України, суд,-
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 ,визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 407 ч. 4 КК України, та призначити йому покарання, із застосуванням ч. 2 ст. 60 та ч. 1 ст. 69 КК України - 6 (шість) місяців арешту з утриманням на гауптвахті .

Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту фактичного затримання, тобто з 25 липня 2016 року.

Відповідно до ч.5 ст.72 КПК України зарахувати ОСОБА_4 строк його попереднього ув`язнення, з моменту його затримання та знаходження під вартою до ухвалення вироку суду, а саме, з 25 липня 2016 року по 14 листопада 2016 року.

Міру запобіжного заходу у виді тримання під вартою на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 - відмінити.
Звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 з під варти в залі суду негайно, у зв`язку з відбуттям строку покарання.
Вважати таким, що відбув покарання у повному обсязі.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Одеської області через Комінтернівський районний суд Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення, крім з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1