справа №619/1377/16-к
провадження №1-кп/619/215/16
ВИРОК
іменем України
19 вересня 2016 року Дергачівський районний суд Харківської області
у складі:головуючого суддіОСОБА_1
за участю:секретаря судового засіданняОСОБА_2
захисників обвинуваченихОСОБА_4 , ОСОБА_5 ОСОБА_6 , ОСОБА_7
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 14.05.2012 року Дергачівським районним судом Харківської області за ст. 296 ч. 1 КК України з застосуванням ст. 75 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки; 06.07.2012 року Дергачівським районним судом Харківської області за ст. 296 ч. 1 КК України з застосуванням ст. 75 КК України до 4 років обмеження волі з іспитовим строком на 3 роки; 31.01.2014 року Дергачівським районним судом Харківської області за ст. 296 ч. 3 КК України з застосуванням ст. 71 КК України до 2 років одного місяця позбавлення волі, звільненого умовно-достроково за ухвалою Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 03.07.2015 року на невідбуту частину строку покарання 11 місяців 6 днів, у вчиненні злочину, передбаченого ст. 393 ч. 1 КК України;
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Слатине Дергачівського району Харківської області, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України, у вчиненні злочину, передбаченого ст. 27 ч. 5 393 ч. 1 КК України.
Цього ж дня, близько 13 години 50 хвилин, при конвоюванні працівниками поліції Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 , останній, переслідуючи прямий умисел, направлений на скоєння втечі з-під варти, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, із застосуванням фізичної сили відносно начальника конвою Дергачівського ВП ГУ НП в Харківській області сержанта поліції ОСОБА_8 , вирвався із ув`язнення та вибіг з адміністративного приміщення Дергачівського районного суду Харківської області на вулицю 1-го Травня в м. Дергачі, Харківської області, де на території автостоянки, розташованої перед адміністративною будівлею суду, сів в автомобіль ВАЗ-2106 синього кольору під керуванням ОСОБА_7 та зник у невідомому напрямку, тим самим вчинив втечу з-під варти.
В ході проведення комплексу слідчо-розшукових дій, 18.02.2016 року о 01 год. 00 хв. ОСОБА_6 було затримано.
17.02.2016 року, більш точний час в ході судового розгляду встановити не виявилося можливим, ОСОБА_7 приїхав на автомобілі ВАЗ-2106, д/н НОМЕР_1 , до території автостоянки, розташованої перед адміністративною будівлею Дергачівського районного суду Харківської області за адресою: Харківська область м. Дергачі, вул. 1-го Травня, 63, де чекав на ОСОБА_6 , який відповідно по заздалегідь узгодженому плану мав здійснити втечу з-під варти.
17.02.2016 року близько 13 години 50 хвилин, при конвоюванні працівниками поліції Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 , останній, переслідуючи прямий умисел, направлений на скоєння втечі з-під варти, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, із застосуванням фізичної сили відносно начальника конвою Дергачівського ВП ГУ НП в Харківській області сержанта поліції ОСОБА_8 , вирвався з ув`язнення, та вибіг з адміністративного приміщення місцевого Дергачівського районного суду Харківської області на вулицю 1-го Травня в м. Дергачі, Харківської області, де на території автостоянки розташованої перед адміністративною будівлею суду сів в автомобіль ВАЗ-2106, д/н НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_7 і останні зникли у невідомому напрямку, тим самим вчинили втечу з-під варти.
В ході проведення комплексу слідчо-розшукових дій ОСОБА_7 було затримано 17.02.2016 року о 19 год. 20 хв.
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 та обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_7 просили про затвердження угод про визнання винуватості.
Суд дійшов до висновку про затвердження угод про визнання винуватості з наступних мотивів.
Відповідно до правил ст.ст. 468, 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Злочин, у вчиненні якого за ст. 393 ч. 1 КК України ОСОБА_6 та злочин, у вчиненні якого за ст. 27 ч. 5 393 ч. 1 КК України ОСОБА_7 кожен беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.
У судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 указали, що вони цілком розуміють характер обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 393 та ч. 5 ст. 27 - ч. 1 ст. 393 КК України, крім того зазначили, що вони розуміють надані їм законом права, розуміють наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України, згодні з видом покарання, яке до них буде застосовано в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягають на затвердженні даної угоди.
Суд шляхом опитування обвинувачених, захисників, прокурора у судовому засіданні переконався, що укладення сторонами угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Таким чином, угода про визнання винуватості, яка укладена 16 вересня 2016 року між прокурором та обвинуваченими ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , відповідає вимогам КПК України та КК України.
Підстав для відмови у затвердженні угоди, які передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України, судом не встановлено.
За таких підстав суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що ОСОБА_6 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 393 КК України, а саме втеча з-під варти вчинена особою, яка перебуває в попередньому ув`язненні, а ОСОБА_7 вчинив злочин, передбачений ч. 5 ст. 27- ч. 1 ст. 393 КК України, а саме пособництво втечі з-під варти, вчинене особою, яка перебуває в попередньому ув`язненні.
Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України №838-VIII від 26.11.2015 року) стосовно ОСОБА_6 , зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
У відповідності до ст. 93 КПК України судові витрати необхідно покласти на обвинувачених.
Питання про долю речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 373, 374, 475 КПК України, суд,
ОСОБА_6 визнати винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ст. 393 ч. 1 КК України і призначити йому покарання у виді трьох років шести місяців позбавлення волі.
На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового складання призначених покарань з урахуванням вироку Дергачівського районного суду Харківської області від 31.01.2014 року остаточно призначити йому покарання у виді трьох років восьми місяців позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з 18 лютого 2016 року, тобто з моменту його фактичного затримання.
У строк покарання ОСОБА_6 у відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати строк попереднього ув`язнення з 18 лютого 2016 року по 19 вересня 2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
ОСОБА_7 визнати винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ст. 27 ч. 5 - 393 ч. 1 КК України і призначити йому покарання у виді трьох років позбавлення волі.
Застосувати ст. 75 КК України і звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з іспитовим строком на два роки. Зобов`язати ОСОБА_7 на підставі ст. 76 КК України не виїжджати за межі України без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти в вищевказані органи про зміну місця проживання, періодично з'являтися на реєстрацію в кримінально-виконавчу інспекцію.
Запобіжний захід ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили залишити у вигляді тримання під вартою в Харківському СІЗО № 27 Державної пенітенціарної служби України.
Стягнути з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 солідарно з кожного в рівних частинах на користь держави понесені судові витрати за проведення судово-трасологічної експертизи в сумі 770 грн. 35 коп.
Речові докази у справі куртку міліцейську синього кольору, кобуру для носіння пістолета Макарова, штани сірого кольору, які передані на зберігання свідку ОСОБА_8 залишити останньому; темно-сіру кофту з капюшоном зі змійкою, камуфльовані штани з написом, чохол з водійського сидіння сірого кольору з полосами синього кольору в пошкодженому стані, ковдру блакитного кольору, чохол з переднього пасажирського сидіння автомобіля, праву господарську рукавичку помаранчевого кольору, три мобільних телефони «Lenovo A-536», «Samsung SGH-Е360», «Nokіа», які знаходяться на зберіганні в камері схову речових доказів Дергачівського ВП ГУНП Харківської області, повернути ОСОБА_7 ;20 поліетиленових пакетів зі змивами з автомобіля, гіпсовий зліпок, які знаходяться на зберіганні в камері схову речових доказів Дергачівського ВП ГУ ПН Харківської області, - знищити; автомобіль ВАЗ-2106, 1974 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 , скасувавши арешт за ухвалою слідчого судді Дергачівського районного суду Харківської області від 19 лютого 2016 року, повернути власнику ОСОБА_10 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу автомобіля ВАЗ-2106, 1974 року випуску, серії НОМЕР_2 , який знаходиться в матеріалах справи, - повернути власнику ОСОБА_10 .
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Дергачівський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку

Суддя ОСОБА_1