Справа №592/9913/15-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/126/16 Суддя-доповідач - ОСОБА_2

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"23" березня 2016 р. колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_3 ,

суддів - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

потерпілої ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми матеріали кримінального провадження №0002942 за апеляційною скаргою заступника прокурора Сумської області ОСОБА_10 на вирок Ковпаківського районного суду м. Суми від 01 грудня 2015 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , не одружений, не працюючий, раніше судимий:

25.04.2014 року Ковпаківським районним судом м. Суми за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 1000 грн., 19.09.2014 року цим же судом замінено покарання у виді штрафу 1000 грн. на покарання у виді громадських робіт строком на 58 год.,

визнаний винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, ч.2 ст.185, ч.2 ст.190 КК України і призначено йому покарання за ч.1 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк один рік, за ч.2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк три роки, за ч.2 ст. 190 КК України у виді позбавлення волі на строк два роки.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання, більш суворим, остаточно визначено ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.

На підставі ст.71,72 КК України за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднано невідбуте покарання, призначене за вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 25 квітня 2014 року, у виді п`яти днів позбавлення волі, та остаточно визначено до відбуття покарання у виді позбавлення волі на строк три роки п`ять днів.

Постановлено строк покарання відраховувати з часу затримання.

Постановлено стягнути з ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати у розмірі 1350 грн. 36 коп., пов`язані із залученням у кримінальне провадження експерта.

Постановлено стягнути з ОСОБА_8 на користь потерпілої ОСОБА_9 матеріальну шкоду, завдану злочином у розмірі 2818 грн. та 2000 грн. на відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:
Відповідно до вироку суду ОСОБА_8 визнаний винним і засуджений за те, що він, 03 травня 2015 року близько 16 00 год., перебуваючи у знайомої ОСОБА_11 за адресою АДРЕСА_2 , достовірно знаючи місце зберігання грошей останньої, з-під сидіння крісла таємно викрав матерчату сумочку з грошима в сумі 11000 грн., належні потерпілій ОСОБА_11 , тим самим спричинивши шкоду останній на вказану суму.

Крім того, 08 травня 2015 року ОСОБА_12 , в обідній час, перебуваючи в квартирі АДРЕСА_3 , таємно викрав телевізор Samsimi SMART EU Ecolabel вартістю 6000 грн. та пилосос Philips FS8604 вартістю 400 грн., а всього майна на загальну суму 6400 грн., що належало потерпілому ОСОБА_13 , тим самим спричинивши шкоду останньому на вказану суму.

Також, 05 липня 2015 року близько 17:00 год. ОСОБА_8 , перебуваючи біля будинку АДРЕСА_4 , шляхом обману неповнолітнього ОСОБА_14 , заволодів велосипедом «Ardis Striker 777», що належав його матері ОСОБА_9 , вартістю 2818 грн.,

У поданій апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи доведеність вини та правильність кваліфікації дій обвинуваченого, порушує питання про скасування вироку суду в зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та ухвалення нового вироку, за яким ОСОБА_8 визнати винним за ч.1 ст. 185 КК України і призначити покарання у виді позбавлення волі на строк один рік, за ч.2 ст. 185 КК України - покарання у виді позбавлення волі на строк три роки, за ч.2 ст.190 КК України - покарання у виді позбавлення волі на строк два роки, за ч.1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання, більш суворим, остаточно визначити ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі на строк три роки, на підставі ст.71,72 КК України, це покарання та покарання, призначене за попереднім вироком від 25.04.2014 року у виді штрафу 1000 грн. виконувати самостійно. Мотивація доводів сторони обвинувачення зводиться до того, що при призначенні обвинуваченому покарання судом першої інстанції неправильно застосовано положення ст.ст. 71,72 КК України, зокрема при призначенні покарання ОСОБА_8 судом першої інстанції до покарання, призначеного за вищезазначеним вироком суду, приєднано не покарання призначене вироком суду від 25.04.2014 року, а замінене на громадські роботи.

Заслухавши суддю-доповідача про обставини кримінального провадження, суть поданої апеляційної скарги, думку прокурора ОСОБА_7 на підтримку поданої апеляційної скарги, пояснення обвинуваченого ОСОБА_8 на підтримку апеляційної скарги, думку потерпілої ОСОБА_9 про обґрунтованість апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Даних вимог закону суд першої інстанції в повній мірі не дотримався.

Підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції, відповідно до вимог ст. 409 КПК України, є і неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи і його висновок про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, ч.2 ст.185, ч.2 ст.190 КК України, ґрунтується на належно зібраних і досліджених по справі достовірних доказах і не оспорюється в апеляційній скарзі.

Проте, вирок суду підлягає скасуванню у частині призначеного обвинуваченому ОСОБА_8 покарання через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Зокрема, призначаючи покарання за сукупністю вироків, суд не взяв до уваги вимоги закону, що регулюють призначення покарання.

Так, згідно ч.1 ст.71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Як встановлено вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 25 квітня 2014 року ОСОБА_8 засуджений за ч.1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 1000 грн., що ним не сплачено, при цьому ухвалою цього ж суду від 19 вересня 2014 року покарання замінено на 58 годин громадських робіт, а інкриміноване кримінальне правопорушення, згідно оскаржуваного вироку суду, ОСОБА_8 вчинив в травні та липні 2015 року, тобто в період відбування попереднього покарання.

Всупереч наведеним вимогам закону, суд першої інстанції, призначаючи ОСОБА_8 остаточне покарання за сукупністю вироків, до призначеного покарання за новим вироком приєднав невідбуту частину зміненого покарання згідно ухвали цього ж суду від 19.09.2014 р., а не покарання, призначене вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 25 квітня 2014 року, з огляду на викладене доводи прокурора про необхідність скасування вироку та ухвалення в цій частині нового вироку заслуговують на увагу.

Таким чином, суд першої інстанції призначив покарання обвинуваченому ОСОБА_8 невірно, а тому вирок Ковпаківського районного суду м. Суми від 01 грудня 2015 року в цій частині підлягає скасуванню у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність на підставі п.3 ч.1 ст.407, п.4 ч.1 ст. 409 КПК України із ухваленням у цій частині нового вироку.

Відповідно до ч.3 ст.72 КК України основні покарання у виді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю при призначені їх за сукупністю злочинів і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно.

Оскільки вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 25 квітня 2014 року ОСОБА_8 засуджений за ч.1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу, тому колегія суддів вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання за сукупністю вироків, не змінюючи призначеного вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 01 грудня 2015 року за ч.1, ч.2 ст.185, ч.2 ст.190 КК України покарання, при цьому призначені покарання за кожним вироком відповідно до ч.3 ст.72 КПК України необхідно виконувати самостійно.

Керуючись ст.ст. 405, 407,409, 413, 418,419,420 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу заступника прокурора Сумської області ОСОБА_10 задовольнити.

Вирок Ковпаківського районного суду м. Суми від 01 грудня 2015 року щодо ОСОБА_8 в частині призначеного покарання скасувати в зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та ухвалити новий вирок.

Вважати ОСОБА_8 засудженим за ч.1 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк один рік, за ч.2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк три роки, за ч.2 ст. 190 КК України у виді позбавлення волі на строк два роки.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання, більш суворим, остаточно визначити ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.

На підставі ч.1 ст. 71, ч.3 ст. 72 КК України за сукупністю вироків, призначене ОСОБА_8 покарання за цим вироком у виді позбавлення волі на строк 3 роки та покарання, призначене йому за вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 25 квітня 2014 року у виді штрафу в розмірі 1000 грн., виконувати самостійно.

В іншій частині вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржений до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня його проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5

.