Провадження №1-м/639/2/16
Справа №639/624/16-к
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2016 р. Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України відносно ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Нікополь, Дніпропетровської області, громадянки України, з неповною середньою освітою, одруженою, маючу на утриманні неповнолітніх дітей, не працюючу, зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 , судиму Чертановським районним судом м. Москви 15 жовтня 2012 р. за ч. 3 ст. 30, п. а ч. 3 ст. 228-1, ч. 1 ст. 174-1 КК РФ до 11 років позбавлення волі,

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду м. Харкова з Міністерства юстиції України надійшло клопотання про приведення вироку Російської Федерації у відповідність із законодавством України відносно ОСОБА_4 Міністерство юстиції України ставить питання про визначення статті, частини статей Кримінального кодексу України, якими передбачена відповідальність за кримінальні правопорушення, у вчиненні яких ОСОБА_4 визнано винною вироком Чертановського районного суду м. Харкова від 15 жовтня 2012 р. з урахуванням змін, внесених касаційною ухвалою Московського міського суду від 04 лютого 2013 р. та постановою Судогодського районного суду Володимирської області від 28 липня 2014 р. Визначити строк позбавлення волі, що підлягає відбуванню засудженою ОСОБА_4 .

Мотивоване клопотання тим, що 16 грудня 2015 р. наказом №2599/5 Міністерство юстиції України прийняло рішення про прийняття в Україну засудженої вироком російського суду громадянки України ОСОБА_4 , відповідно до ст. 606 КПК України, ст. 3 Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 р., та на підставі запиту Міністерства юстиції РФ від 02 вересня 2015 р. за №06-102156/15. ОСОБА_4 засуджено вироком Чертановського районного суду м. Москви від 15 жовтня 2012 р. з урахуванням змін, внесених касаційною ухвалою Московського міського суду від 04 лютого 2013 р. та постановою Судогодського районного суду Володимирівської області від 28 липня 2014 р., до покарання у вигляді 10 років 6 місяців позбавлення волі. ОСОБА_4 відбуває покарання в ФКУ Виправна колонія №1 УФСВП Росії у Володимирський області. Кінець відбуття строку покарання 07 травня 2022 р. Останнє відоме місце проживання ОСОБА_4 в Україні: АДРЕСА_1 .

Заслухавши думку прокурора, дослідивши надані матеріали, суд приходить до наступних висновків.

В своєму клопотанні Міністерство юстиції України не заперечує проти розгляду питання про приведення вироку суду РФ відповідно до законодавства України без участі представника міністерства.

Матеріали провадження містять заяву засудженої ОСОБА_4 про її направлення для подальшого відбуття покарання до республіки Україна, так як вона є громадянкою України.

Визначаючи підсудність клопотання, суд виходить із вимог ст. 603 КПК України. В цій нормі зазначено, що клопотання Міністерства юстиції України про виконання вироку суду іноземної держави розглядається судом в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться місце проживання чи останнє відоме місце проживання засудженої особи, або перебування майна такої особи.

Судом встановлено, що останнє місце проживання ОСОБА_4 на території України є АДРЕСА_1 , а тому Міністерством юстиції України та судом дотримані всі вимоги, які регулюють підсудність клопотання.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Конвенції «Про передачу засуджених осіб» 983 р., компетентні органи держави виконання вироку визнають вирок з використанням судової та адміністративної процедури своєї держави і таким чином замінюють міру покарання, призначену в державі винесення вироку, мірою покарання, передбаченою законодавством держави виконання вироку за такий самий злочин, згідно з положенням ст. 11 Конвенції, яка передбачає у разі зміни вироку застосовувати процедури, передбачені законодавством держави виконання вироку.

Враховуючи, що ОСОБА_4 є громадянкою України, вирок Російської Федерації, яким вона засуджена набрав законної сили, строк який має відбувати засуджена більше шести місяців, надано згоду на передачу засудженої в Україну для подальшого відбування покарання, злочини, внаслідок вчинення яких було ухвалено вирок, є злочинами, згідно із законодавством України, суд вбачає підстави для проведення вироку у відповідність із законодавством України.

Матеріалами справи встановлено.

Вироком Чертановського районного суду м. Москви від 15 жовтня 2012 р. ОСОБА_4 визнано вирок та їй призначено покарання. В подальшому вирок районного суду був предметом розгляду інших судів різних ланок. Так вироком, з урахуванням змін, внесених касаційною ухвалою Московського міського суду від 04 лютого 2013 р. та постановою Судогодського районного суду Володимирської області від 28 липня 2014 р. ОСОБА_4 призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 10 років 6 місяців за вчинення злочинів, передбачених ч. 3 ст. 30, п. а ч. 3 ст. 228-1 КК РФ (замах на незаконний збут наркотичних засобів, групою осіб у великому розмірі), ч. 3 ст. 30, п. а, п. г ч. 3 ст. 228-1 КК РФ (замах на незаконний збут наркотичних засобів, групою осіб у особливо великому розмірі), ч. 2 ст. 174.1 КК РФ (легалізація (відмивання) грошових коштів, здобутих у результаті скоєння злочину у великому розмірі).

Вирок набрав законної сили та направлено до виконання 04 лютого 2013 р.

На теперішній час ОСОБА_4 відбуває покарання в ФКУ Виправна колонія №1 УФСВП Росії у Володимирській області. Кінець відбуття строку покарання 07 травня 2022 р. Станом на 14 січня 2015 р. вона відбула 3 роки 02 місяця 06 днів.

Вказані злочини є караними діяннями відповідно до законодавства України про кримінальну відповідальність.

Кримінальним кодексом України визначені статті, якими передбачена відповідальність за кримінальні правопорушення, у вчиненні яких ОСОБА_4 визнано винною.

Статтею 15 КК України замах на злочин. Стаття 15 КК України, замахом на злочин є вчинення особою з прямим умислом діяння, безпосередньо спрямованого на вчинення злочину, передбаченого відповідною статтею особливої частини цього Кодексу, якщо при цьому злочин не було доведено до кінця з причин, що не залежали від її волі.

Стаття 307 КК України-незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів. Частина 2 та 3 ст. 307 КК України

Стаття 209 КК України легалізація (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом вчинення фінансової операції чи правочину з коштами або іншим майном, одержаним внаслідок вчинення суспільно небезпечного протиправного діяння, що передувало легалізації (відмиванню) доходів, а також вчинення дій, спрямованих на приховання чи маскування незаконного походження таких коштів або іншого майна чи володіння ними, прав на такі кошти або майно, джерела їх походження, місцезнаходження, переміщення, зміну їх форми, а так само набуття, володіння або використання коштів чи іншого майна, одержаних внаслідок вчинення суспільно небезпечного протиправного діяння, що передувало легалізації.

Відповідно до ст. 11 Конвенції, при застосуванні процедури заміни вироку, суд змінює кваліфікацію дій засудженого відповідно до Кримінального Кодексу України та визначає покарання. За своїм характером покарання не повинне посилювати кримінальне покарання засудженої особи і не повинні вважатися обов`язковим жодні мінімальні строки позбавлення волі, які законодавство держави виконання вироку може передбачати за вчинення злочину.

Виходячи з наведеного вище, клопотання про приведення вироку Чертановського районного суду м. Москви від 15 жовтня 2012 р. з урахуванням змін, внесених касаційною ухвалою Московського міського суду від 04 лютого 2013 р. та постановою Судогодського районного суду Володимирівської області від 28 липня 2014 р. у відповідність із законодавством України підлягає задоволенню.

На підставі ст. 9-12 Конвенції «Про передачу засуджених осіб» ст. 602, 610 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання Міністерства Юстиції України задовольнити.

Вирок Чертановського районного суду м. Москви від 15 жовтня 2012 р. відносно ОСОБА_4 з урахуванням змін, внесених касаційною ухвалою Московського міського суду від 04 лютого 2013 р. та постановою Судогодського районного суду Володимирівської області від 28 липня 2014 р. - привести у відповідність із законодавством України.

ОСОБА_4 вважати засудженою за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 307 КК України, за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 307 КК України, ч. 2 ст. 209 КК України, ст. 70 КК України до позбавлення воли строком на 10 (десять) років 6 (шість) місяців.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з 08 листопада 2011 р.

Запобіжний захід ОСОБА_4 залишити тримання під вартою.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області протягом семи днів з моменту проголошення.

Суддя ОСОБА_1