Справа №473/791/16-к 06.07.2016
Провадження №11-кп/784/530/16 Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: відмова у задоволенні Доповідач апеляційної інстанції: ОСОБА_2
заяви про перегляд вироку за
нововиявленими обставинами
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 липня 2016 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області в складі:
головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 та його захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 на ухвалу Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 16 травня 2016 року, якою залишено без задоволення заяву ОСОБА_6 , засудженого вироком апеляційного суду Миколаївської області від 21.06.2004 року за ст. 187 ч. 4, ст. 152 ч.1, ст.15 ч.2 ст.152 ч.2, ст.115 ч.2 п.п.6,9,10,13, ст. 15 ч.2 ст.115 ч. 2 п. 13, ст.185 ч. 3 КК України, про перегляд вироку у зв`язку із нововиявленими обставинами, -

Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_9

захисники ОСОБА_7 , ОСОБА_8

засуджений - ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст вимог апеляційних скарг.
Засуджений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу на ухвалу Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 16 травня 2016 року, в якій просить ухвалу скасувати, направити справу на новий судовий розгляд до суду першої інстанції, в іншому його складі.

Захисник ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 16 травня 2016 року скасувати, призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Захисник ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу на ухвалу Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 16 травня 2016 року, в якій просить ухвалу суду скасувати.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.
Ухвалою суду, заяву ОСОБА_6 про перегляд вироку апеляційного суду Миколаївської області від 21.06.2004 року у зв`язку із нововиявленими обставинами, яким його було засуджено за ст. 187 ч. 4, ст. 152 ч.1, ст.15 ч.2 ст.152 ч.2, ст.115 ч.2 п.п.6,9,10,13, ст. 15 ч.2 ст.115 ч. 2 п. 13, ст.185 ч. 3 КК України, ст.70 КК України до покарання у вигляді довічного позбавлення волі з конфіскацією всього майна, залишено без задоволення.

Узагальнені доводи апелянтів.
В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_6 зазначає про те, що судом першої інстанції було порушено вимоги ст. 369, ч.4 ст.459 КПК України.

Посилається на те, що всі ті обставини, про які він зазначав у суді, повністю відповідають вимогам ч.2 ст.459 КПК України та відносяться до нововиявлених обставинам.

Також апелянт зазначає, що суд не взяв до уваги те, що йому, два місяці з моменту затримання не було надано захисника, чим було порушено його право на захист, що на його думку, дало можливість слідчому сфабрикувати відносно нього справу.

На думку апелянта, факт сфабрикування справи підтверджується й тим, що по одному і тому ж епізоду (вбивству ОСОБА_10 ) проходило два обвинуваченого він та ОСОБА_11 , крім того, по зазначеному епізоду було проведено дві експертизи, результати яких є різними та протирічять справжнім обставинам справи.

Також посилається на те, що суд безпідставно не прийняв, як нововиявлені обставини, свідчення потерпілого ОСОБА_12 , який не міг описати джинси та вказати надпис на емблемі, та якого слідчий фактично поставив перед фактом, що саме показані ним джинси, були на потерпілій, а потім провів впізнання на кількох джинсах.

По епізоду за фактом замаху на вбивство потерпілої ОСОБА_13 , апелянт зазначає про те, що слідчий штучно придав справі резонансу та замість легких тілесних ушкоджень, кваліфікував як тяжке тілесне ушкодження, за що йому несправедливо призначено покарання 13 років позбавлення волі.

По епізоду за фактом навмисного вбивства ОСОБА_14 , апелянт зазначає, що крім його явки з повинною, яку він написав під фізичним тиском працівників правоохоронних органів, інших доказів його причетності до даного злочину в матеріалах справи не має.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 зазначає про те, що ухвала суду є незаконною та необґрунтованою.

Вважає, що судом безпідставно не взято до уваги покази свідків ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , відповідно до яких, їм додому приніс джинси сусід. Згодом, в обмін на ці джинси вони отримали від ОСОБА_6 його спортивні штани. Останній здійснив цей обмін для того, щоб потім ці джинси обміняти на спиртні напої, але забув їх у Острожнюків, у яких ці джинси й були вилучені слідчим 18.02.2004 року, та які серед інших штанів згодом впізнав потерпілий ОСОБА_12 , як такі, у які була вдягнена його матір.

Зазначає про те, що розмір вказаних джинсів, їх модель, довжина та ширина в поясі, місце і час придбання потерпілою ОСОБА_10 , слідчим не встановлено та в процесуальних документах не зазначено, що на думку захисника, ставить під сумнів те, що саме ці джинси були вилучені слідчим в ході виїмки 18.02.2004 року, що вказує на штучне створення доказів слідчим.

Також апелянт звертає увагу на те, що у судове засідання, зазначені джинси слідчий доставив в незапечатаному вигляді, як того вимагає КПК України, а у звичайному поліетиленовому пакеті. З цими обставинами узгоджується і той факт, що потерпілий ОСОБА_12 , у ході слідства неодноразово змінював свої покази щодо одягу потерпілої, з самого початку зазначав, що його мати була одягнена не у штани, а у спідницю, що на думку захисника, вказує на завідомо неправдиві показання потерпілого.

Тому, захисник вважає, що в справі наявні нововиявлені обставини.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 зазначає про те, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим.

Посилається на те, що суд не взяв до уваги той факт, що за заявою ОСОБА_6 , 27.02.2013 року, було внесено в ЄРДР відомості за фактом застосування працівниками Вознесенського МВ УМВС України в Миколаївській області щодо ОСОБА_6 незаконних методів ведення слідства на етапі досудового слідства в 2003 2004 роках.

Встановлені судом першої інстанції обставини.
15 лютого 2016 року, засуджений ОСОБА_6 звернувся до Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області із заявою про перегляд вироку апеляційного суду Миколаївської області від 21.06.2004 року у зв`язку з нововиявленими обставинами, зазначивши в заяві обставини, які на його думку є нововиявленими обставинами.

Відмовляючи в задоволенні заяви засудженому ОСОБА_6 , суд послався на те, що будь-яких нових обставин, які не були відомі апеляційному суду Миколаївської області при розгляді справи, стороною захисту не надано, ті обставини на які було вказано під час розгляду заяви засудженого, не можуть бути розцінені як нововиявлені.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду; засудженого ОСОБА_6 та його захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , які просили ухвалу суду скасувати, призначити новий розгляд у суді першої інстанції; прокурора, яка вважала, що апеляційні скарги засудженого та його захисників не підлягають задоволенню, а ухвала суду скасуванню; перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, суд вважає, що вони не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Діючим кримінальним процесуальним законодавством України, чітко визначено підстави для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, які зазначені в ст.459 КПК України.

До нововиявлених обставин належать обставини, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час судового розгляду.

Обов`язковою умовою розгляду справи за нововиявленими обставинами є те, що обставини, які наводяться як підстави для перегляду, повинні бути абсолютно новими, раніше невідомими слідчим органам і суду, такими що у матеріалах справи не висвітлені і потребують окремого розслідування.

Як вбачається з наданих матеріалів, в своїй заяві, засуджений ОСОБА_6 , навів обставини та доводи, насамперед спрямовані на нове дослідження та оцінку доказів, які вже досліджувалися та були належним чином оцінені апеляційним судом, як судом першої інстанції та перевірені Верховним судом України, що є неприпустимим.

Суд першої інстанції, дійшов вірного висновку про те, що будь-яких нових обставин, які не були відомі апеляційному суду Миколаївської області при розгляді справи, суду не надано, а ті обставини на які було вказано під час розгляду заяви засудженого ОСОБА_6 , не є нововиявленими.

Посилання захисника ОСОБА_8 , як на підставу перегляду вироку за нововиявленими обставинами, а саме, внесення за заявою ОСОБА_6 , 27.02.2013 року в ЄРДР відомостей за фактом застосування до нього працівниками Вознесенського МВ УМВС України в Миколаївській області незаконних методів ведення слідства на етапі досудового слідства в 2003 2004 роках, не заслуговують на увагу, оскільки результати перевірки органів досудового розслідування за даним фактом, відсутні.

Також є безпідставними доводи ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_8 щодо порушення прав на захист ОСОБА_6 після затримання, так як після затримання останнього, в якості захисника по справі, був допущений приватний юридичний консультант ОСОБА_17 , який на той час був зареєстрований як приватний підприємець (фахівець в області права) і відповідно до ст.44 КПК України (який діяв на той час) мав право захищати інтереси підозрюваних.

До того ж договір про надання юридичних послуг по кримінальній справі з ОСОБА_17 підписав ОСОБА_6 .

Доводи засудженого ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 щодо неправильного встановлення судом належності потерпілій ОСОБА_10 вилучених штанів з джинсової тканини, що апелянти вважать ново виявленими обставинами, також не є ново виявленими, так як досліджувались судом при розгляді справи по суті та перевірені Верховним Судом України.

Під час судового розгляду справи по суті, по заяві ОСОБА_6 призначалась перевірка про застосування до останнього недозволених методів ведення досудового слідства, в ході якої було прийняте рішення про відмову в порушенні кримінальної справи.

Крім того, апеляційний суд, не вбачає порушення судом першої інстанції вимог ст. 369, ч.4 ст.459 КПК України, про що зазначає в апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_6 .

На підставі викладеного, апеляційний суд вважає, що ухвала суду є законною та обґрунтованою, тому не вбачає підстав для її скасування.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 459, 466, 467 КПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційні скарги засудженого ОСОБА_6 та його захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , залишити без задоволення.

Ухвалу Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 16 травня 2016 року, якою залишено без задоволення заяву ОСОБА_6 , засудженого вироком апеляційного суду Миколаївської області від 21.06.2004 року за ст. 187 ч. 4, ст. 152 ч.1, ст.15 ч.2 ст.152 ч.2, ст.115 ч.2 п.п.6,9,10,13, ст. 15 ч.2 ст.115 ч. 2 п. 13, ст.185 ч. 3 КК України, про перегляд вироку у зв`язку із нововиявленими обставинами - залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з дня її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку в колегію суддів Судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 Дзюба ОСОБА_18 ОСОБА_4