В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20.04.2016 м. Вінниця

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

перекладача ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці кримінальне провадження, внесене 10.09.2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0006047 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Меркула Очамчірського району Республіки Абхазія, не одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , тимчасово проживаючого без реєстрації за адресою АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого, останні рази 13.04.2009 року Артемівським міським судом Донецької області за ч.4 ст. 185, ст. 71 КК України на 7 років 3 місяці позбавлення волі; 11.07.2012 року Червоногвардійським районним судом м. Макіївки Донецької області за ст. 391, ст. 71 КК України на 2 роки позбавлення волі,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 10 вересня 2015 року близько 14.00 год., перебуваючи біля будинку № 85 по вул. Хмельницьке шосе в м. Вінниці, діючи спільно з невстановленою слідством особою, реалізуючи спільний злочинний умисел направлений на таємне заволодіння чужим майном належним ОСОБА_7 , попередньо розподіливши ролі, спостерігав за потерпілим та шляхом жестикуляції повідомляв про дії ОСОБА_7 свого спільника, який невстановлений слідством. В цей час особа, яка не встановлена, діючи на виконання спільного з ОСОБА_4 умислу щодо крадіжки чужого майна, присівши навприсядки, підійшла до автомобіля «ДЕО Ланос» ДНЗ НОМЕР_1 належного ОСОБА_7 з протилежної сторони від місця знаходження власника та відчинивши дверцята автомобіля, таємно заволоділа чоловічою сумочкою (барсеткою), належною ОСОБА_7 , ринкова вартість якої станом на 04.11.2015 року відповідно до висновку експерта № 928 становить 61,5 грн., в якій заходились водійське посвідчення НОМЕР_2 , видане на ім`я ОСОБА_7 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , страховий поліс АЕ/4241551, кошти в сумі 100 грн. та мобільний телефон марки «Леново» А850, ринкова вартість якого станом на 10.09.2015 року відповідно до висновку експерта № 928, становить 2684,5 грн., в якому знаходились СІМ-карти мобільних операторів «Київстар» № НОМЕР_4 та «Лайф» № НОМЕР_5 , спричинивши потерпілому збитків на загальну суму 2846 грн. В подальшому, з викраденим майном з місця скоєння злочину ОСОБА_4 та його спільник, що невстановлений слідством зникли та викраденим розпорядились на власний розсуд.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винуватість у вчиненні злочину не визнав та суду повідомив, що зранку він вийшов зі свого будинку на направився до управління юстиції з метою оформити документи. В той час коли він повертався додому до нього підійшли працівники міліції, які запитали чи не бачив він особу, що скоїла злочин. Він показав працівникам міліції напрямок в якому щойно пробіг чоловік в кепці. Після цього його затримали та повідомили, що він викрав барсетку. В нього будь-якого майна потерпілого вилучено не було, при обшуку в нього вилучили довідку його знайомого ОСОБА_8 . Довідка на ім`я ОСОБА_8 була при ньому, проте чому ОСОБА_8 її залишив в нього не знає. Йому зателефонували з м. Києва та попросили, щоб допомогти земляку з житлом на ніч, тому він його прихистив та залишив на одну ніч. Наступного дня земляк поїхав у своїх справах в м. Хмельницький, а він пішов через півтори години після нього в установи для оформлення документів та в лікарню.

Потерпілий ОСОБА_7 суду пояснив, що він в вересні (точної дати він не пам`ятає) о 14:00 год. ремонтував автомобіль біля свого будинку, а саме ремонтував заднє ліве колесо. Авто стояло з домкратом, дверцята автомобіля всі були закриті. В цей час коли він сидів на колінах, то побачив, що з іншої сторони автомобіля щось промайнуло, проте він не звернув увагу хто це був, або що. Не чув як відчинялася дверка автомобіля. Його мобільний телефон лежав на передньому сидінні автомобіля, а йому необхідно було зателефонувати. Все відбувалося біля будинків №№86-89. Саме момент, коли мобільний телефон забирав він не бачив, а бачив як ОСОБА_4 йшов та щось ховав. Він його гукнув, проте особа не відреагувала. Він почав шукати телефон. Дверка переднього пасажирського сидіння закрита не була, а була прикрита, в той момент він зрозумів, що у нього викрали речі. Барсетка з документами лежала на пасажирському сидінні, а телефон на сидінні водія. В подальшому до нього під`їхали працівники міліції, які бачили всі події. ОСОБА_4 та ще якась особа почали тікати за будинок, їх наздогнали працівники міліції, проте при затриманні ОСОБА_4 , його речей в нього не було. Працівники міліції підійшли до нього через 5 хв. та запитали чи пропали у нього речі. Працівник міліції бачив як все відбувалось, оскільки проїжджав повз на автомобілі. Одна особа була в синьому спортивному костюмі, а інший ОСОБА_4 в чорній кофті з білим та синіх джинсах. На сьогоднішній день нічого йому не відшкодували. Наступного дня невідома особа йому зателефонувала та сказала, що бажає повернути документи, оскільки знайшов їх. Особу, яка проникла в автомобіль та викрала речі він не бачив, самого моменту заволодіння його речами він не бачив. ОСОБА_4 був на відстані 10 м-15 м від нього, тому він впевнений що це ОСОБА_4 . Він стояв протягом деякого часу та звертав він на нього увагу декілька раз, він розмовляв по телефону, звернув увагу на кавказьку національність. Особу, що підходила до автомобіля не бачив, проте бачив якийсь рух. В його присутності ОСОБА_4 питання задавали. Всі події відбувалися до 4-5 годин. Цивільний позов підтримав в повному обсязі та просив задоволити.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 суду пояснив, що він точно не пам`ятає число і день тієї події, проте зазначив, що все відбувалося після 14:00 години, він, повертаючись з обіду разом з напарником, який був за кермом, помітили автомобіль Деу-Сенс, в якого була відчинена ліва дверка. Біля автомобіля сидів чоловік та ремонтував його. В подальшому він побачив, як інша особа зачиняла праву передню дверку автомобіля та ховала барсетку, а в стороні метрів 20-30 від нього стояв чоловік та почав іншому, що стояв біля авто «маякувати», що необхідно тікати. В цей момент вони, вибігаючи з свого авто, почали кричати, щоб злочинці стояли. Особи почали тікати, а вони побігли за ним та наздогнали лише одного ОСОБА_4 та попросили його пройти в авто, проте він не хотів та почав питати чого його затримали. Затримана особа була одягнута в синіх джинсах, білих кросівках, а інший чоловік, якого вони не затримали - в темних штанах та куртці. Свідок проводив огляд місця події, викрадених речей знайдено не було. Крім того на місці злочину було знайдено посвідку на проживання. Особа яка стояла далі ( ОСОБА_4 ) жестикулював (руками крутив та біг на місці), особа яка брала барсетку на ОСОБА_4 не дивився. В момент злочину він не знав чи знайомі між собою вказані особи. Де подівся другий злочинець він не бачив. Коли вони під`їжджали за ріг будинку, то ОСОБА_4 біг. Злочинці побігли в одному напрямку, а коли вони доїхали, то ОСОБА_4 був один. Коли слідчим проводився огляд місця події, то було виявлено картку тимчасового проживання. Свідок впізнав на фото у вказаній картці другого з злочинці за характерними національними ознаками та залисинами.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 суду пояснила, що з ОСОБА_4 проживає в цивільному шлюбі з 2006 року. Зазначила, що в вересні місяці з 9 на 10 число у них ночував один знайомий на ім`я ОСОБА_11 , який у своїх справах їздив в м. Жмеринку, проте не мав там де зупинитись, тому ночував в них. В той день ОСОБА_4 та ОСОБА_11 вийшли з квартири окремо по одному, а в подальшому до неї прийшли працівники міліції та повідомили, що її чоловік можливо з особою, яка в них ночувала, скоїли злочин. ОСОБА_11 прийшов вечері в квартиру та запитав чи є ОСОБА_4 , вона відповіла, що немає, тому він пішов. В 2015 році проживали на Скалецького 15.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 суду повідомив, що він з колегою ОСОБА_9 в обідній час рухались в неслужбовому автомобілі на роботу та побачили, що біля автомобіля «Деу-Сенс», який був припаркований біля клумби ближче до будинку №89, щось робив чоловік в формі «Евересту», який знаходився зліва від автомобіля ближче до задньої частини, а з другої сторони відходила особа навприсядки, що їх насторожило. Коли особа відходила від автомобіля, то розвернулася обличчям до них, а тому він побачив, що цей чоловік був кавказької національності. Неподалік стояла ще одна особа (як він впізнав в судовому засіданні ОСОБА_4 ), який коли вони наблизились до автомобіля, став махати руками, «маякуючи» щоб другий чоловік скоріше відходив і тікав. ОСОБА_4 стояв на алейці між будинками. Вони з колегою почали їх переслідувати, ОСОБА_4 зупинили, а інший втік. Щоб впіймати осіб, то будинок об`їхали з іншої сторони, де ОСОБА_4 вибіг їм на зустріч. У ОСОБА_4 вилучили електрошокер, фонарик та в гаманці була посвідка іншої особи. В потерпілого дізналися, що у нього пропала барсетка, яка була на передньому сидінні в автомобілі, а тому він викликав слідчо-оперативну групу. Всі події відбувалися дуже швидко, в чому були одягненя особи не пам`ятає. Відстань між будинками №№ 85-89 приблизно 20 метрів. Протокол затримання складав слідчий, при затриманні у ОСОБА_4 з викрадених речей нічого не знайшли. При огляді місця події ОСОБА_4 в наручниках не був. Інший, який втік, був одягнений в синю «вітровку», в що був одягнутий ОСОБА_4 не пам`ятає. В автомобілі він був за кермом. Всі події відбувалися 1-2 хвилини. Після події оглядали територію, шукаючи речі, які були викрадені. Як викрадали речі потерпілого не бачив, проте бачив як особа яка тікала щось ховала під куртку. Весь час потерпілий знаходився на місці події.

З досліджених в судовому засіданні доказів, що надані стороною обвинувачення вбачається, що 10.09.2015 року з заявою про вчинення злочину звернувся ОСОБА_7 , що підтверджується протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 10.09.2015 року. Згідно вказаної заяви він просив прийняти міри до невідомих осіб, які 10.09.2015 року, близько 14:20 год. відкрито підійшли до його автомобіля, марки «ЗАЗ» д.н.з НОМЕР_1 , з якого викрали його особисті речі, а саме: мобільний телефон марки «Lenovo» А850 чорного кольору, барсетку чорного кольору в якій знаходилось документи на автомобіль, посвідчення водія, автоцивілька СК «Провідна», кошти в сумі, близько 100 грн., сім карти з номером № НОМЕР_4 та № НОМЕР_5 .

Вказана заява зареєстрована у встановленому порядку 10.09.2015 року, що підтверджується витягом від 04.11.2015 року з ЄРДР.

З протоколу огляду місця події від 10.09.2015 року та долучених до нього фото таблиць вбачається, що об`єктом огляду являвся автомобіль марки «Деу Сенс» зеленого кольору д.н.з. НОМЕР_1 , який знаходився в м. Вінниці між будинками АДРЕСА_3 та №89, по вул. Хмельницьке шосе, власником якого являється ОСОБА_7 . В ході проведення огляду було виявлено та вилучено: три недопалки від цигарок «Собраніє» та «Парламент», з поверхонь передньої правої дверки автомобіля «Деу Сенс» виявлено та вилучено два сліди пальців рук, з поверхні ручки передніх пасажирських дверей автомобіля «Деу Сенс» вилучено запаховий слід, з поверхонь передніх сидінь автомобіля «Деу Сенс» вилучено мікрооб`єкти. В ході вказаного ж огляду в ОСОБА_4 під час огляду особистих речей виявлено та вилучено два металеві ключі, магнітний ключ синього кольору, ніж сірого кольору, із чорної шкіряної сумки, що перебувала у ОСОБА_4 виявлено фонарик-електрошокер із написом «Police-5000V BL-1102», із гаманця ОСОБА_13 виявлено та вилучено в канцелярському файлі аркуш формату А4, із написом «Справки» №309-06/15, на ім`я ОСОБА_8 , які приєднано до матеріалів справи; із джинсів ОСОБА_13 виявлено та вилучено мобільний телефон марки «Nokia» марки 112», із номером № НОМЕР_6 , імеіл: НОМЕР_7 .

З протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 11.09.2015 року за участю ОСОБА_7 вбачається, що ОСОБА_7 впізнає особу на зображеному фото №3, яка 10.09.2015 року, перебуваючи біля буд. АДРЕСА_3 , намагалась втекти з іншою особою. ОСОБА_7 впізнав особу на фото №3 за індивідуальними ознаками зокрема: впізнана особа, кавказької зовнішності, розміром голови, волосся, розташування носу, вух та очей.

З протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 11.09.2015 року за участю ОСОБА_7 вбачається, що ОСОБА_7 впізнає особу на зображеному фото №3, яка 10.09.2015 року, перебуваючи біля буд. АДРЕСА_3 , намагалась втекти з іншою особою. ОСОБА_7 впізнав особу на фото №3 за індивідуальними ознаками зокрема: впізнана особа, кавказької зовнішності, розміром носу та вух, розмір та колір очей.

З протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 11.09.2015 року за участю свідка ОСОБА_12 вбачається, що ОСОБА_12 впізнає особу на зображеному фото №3, яка втекла із місця події злочину разом із барсеткою. Свідок ОСОБА_12 , зазначив, що впізнав особу на фото №3 за індивідуальними ознаками зокрема: впізнана особа, кавказької зовнішності, рідке волосся зверху голови, розмір носа та вух.

З протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 11.09.2015 року за участю свідка ОСОБА_9 вбачається, що ОСОБА_9 впізнає особу на зображеному фото №3, яка втекла із місця події злочину разом із барсеткою. Свідок ОСОБА_9 , зазначив, що впізнав особу на фото №3 за індивідуальними ознаками зокрема: розмір голови, носу та вух, розмір волосся, розміщення вух носу та губ.

З висновку експерта №272 від 02.10.2015 року та долучених до нього ілюстрацій них таблиць вбачається, що зразок запаху, наданий на дослідження, вилучений з поверхні ручки дверей не придатний для ідентифікації.

З висновку експерта №1063 від 02.10.2015 року вбачається, що сліди пальців руки з автомобіля «Деу Сенс» д.н.з. НОМЕР_1 для ідентифікації особи непридатні.

З висновку експерта №928 від 04.11.2015 року вбачається, що ринкова вартість виробу-мобільного телефону марки «Леново» А 850 з урахуванням його зношення станом на 10.09.2015р могла становити 2 684,50 грн. Ринкова вартість виробу-чоловічої сумочки (барсетки) із тканини чорного кольору з урахуванням зношення станом на момент проведення експертизи могла становити 61,50 грн.

З постанови про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 21.09.2015 року вбачається, що чоловіча сумочка (барсетка) із тканини чорного кольору, визнана речовими доказами в кримінальному провадженні.

З постанов про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 21.09.2015 та 04.11.2015 року вбачається, що документ, що являє собою аркуш паперу формату А4, на якому друкованими літерами, серед іншого, зазначено: «... ПОСОЛЬСТВО ГРУЗІЇ В УКРАЇНІ... № 309-06/15 ... 15-06-2015 ... СПРАВКА ... НАРСИЯ ДЖИМИШЕР РЕЗОЕВИЧ, 12 октября 1970 года рождения ... » та інші речі вилучені в ОСОБА_4 та під час огляду місця події визнані речовими доказами у провадженні.

З протоколу огляду місця події від 22.09.2015 року та фото таблиці до нього вбачається, що об`єктом огляду був третій під`їзд багатоповерхового будинку АДРЕСА_4 .

З протоколу слідчого експерименту від 04.11.2015 року, проведеного за участю потерпілого ОСОБА_7 та понятих вбачається, що потерпілий ОСОБА_7 вказав на місце, дату, час та обставини заволодіння його барсеткою з автомобіля «Деу-Сенс», зазначив, як двоє молодих людей допомогли затримати особу, яка стояла на пішохідній доріжці та спостерігала за ним.

Дослідивши вказані докази, суд вважає за необхідне дати оцінку доводам захисника про визнання письмових доказів недопустимими доказами у справі.

Так, оцінюючи доводи сторони захисту про визнання недопустимими письмових доказів у справі суд звертає увагу на наступне.

Згідно ст. 237 КПК України з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей та документів.
Так, з протоколу огляду місця події від 10.09.2015 року вбачається, що в ході зазначеної слідчої дії здійснено з дозволу та в присутності власника огляд автомобіля та, крім зазначеного, в ході вказаної слідчої дії був обшуканий обвинувачений ОСОБА_4 , про що свідчить не лише зміст зазначеного протоколу, а вимоги КПК України якими керувався слідчий ( ст. 234 КПК України).

Таким чином, в ході огляду слідчим здійснено обшук ОСОБА_4 , який в той час не був затриманим, що вбачається із протоколу затримання.
Згідно ч. 5 ст. 236 КПК України обшук на підставі ухвали слідчого судді повинен проводитися в обсязі, необхідному для досягнення мети обшуку. За рішенням слідчого чи прокурора може бути проведено обшук осіб, які перебувають в житлі чи іншому володінні, якщо є достатні підстави вважати, що вони переховують при собі предмети або документи, які мають значення для кримінального провадження. Обшук особи повинен бути здійснений особами тієї ж статі.
Таким чином, ОСОБА_4 не будучи затриманим, зазнав обшуку під час досудового слідства, який був проведений за правилами огляду місцевості, приміщення, речей та документів, без складення протоколу обшуку.
Враховуючи зазначене, заслуговують на увагу доводи захисника про визнання недопустимим доказом протоколу огляду місця події в ході якого здійснено обшук обвинуваченого, оскільки вказане не відповідає приписам ст. 236 КПК України.

Вказане зумовлює рішення суду про відсутність правових підстав прийняття до уваги та покладення в основу вироку похідних доказів від слідчої дії здійсненої з порушенням вимог КПК України.

Таким доказом є вилучений в ході обшуку, здійсненого з порушенням вимог КПК України, речовий доказ, зокрема, довідка на ім`я ОСОБА_14 . Враховуючи зазначене, а саме те, що при здійсненні впізнання в ході досудового розслідування використана довідка здобута з порушенням КПК України, суд не може прийняти до уваги і похідні докази від неї протоколи впізнання. Вказане є підставою для неприйняття зазначених доказів до уваги та визнання їх недопустимими.

Разом з тим суд не погоджується визнавати недопустимим протокол затримання особи, оскільки зазначене є процесуальною дію, а не доказом який підтверджує винуватість чи не винуватість особи.

Незважаючи на визнання вказаних доказів недопустимими, сукупність інших доказів в справі свідчить про те, що винуватість обвинуваченого є доведеною.

Так, суд приймає до уваги показання потерпілого ОСОБА_7 , які узгоджуються із змістом його заяви до правоохоронних органів, відповідно до яких він впізнав обвинуваченого як особу, яка спільно з іншим співучасником вчинила таємне викрадення його майна. Так, потерпілий хоча і зазначив, що самого моменту заволодіння його майном не бачив, проте підкреслив, що бачив ОСОБА_4 , який стояв біля його автомобіля в момент вчинення злочину та керував діями спільника. При цьому потерпілий підтвердив факт того, що у вказаний момент він ще не усвідомлював, що відносно нього вчиняється злочин, не бачив факту заволодіння його майном, проте звернув увагу на вказані підозрілі дії обвинуваченого.

Так, потерпілий вказав на спосіб дій обвинуваченого щодо керування іншою особою «спостерігав за потерпілим, вдаючи, що спілкується телефоном, а потім показав, що необхідно тікати продемонструвавши відповідні рухи».

Вказані показання потерпілого щодо дій обвинуваченого підтверджують участь ОСОБА_4 у вчиненні злочину, наявність спільного умислу з іншим співвиконавцем із розподілом ролей та узгодженість дій співучасників для досягнення мети. При цьому суд звертає увагу, що за показаннями потерпілого обвинувачений пішов разом з особою в напрямку де в подальшому його і затримали.

Такі показання потерпілого повністю узгоджуються з показаннями свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_12 , які стали випадковими очевидцями події та підтвердили повідомлені потерпілим дії ОСОБА_4 , які вони побачили зі сторони. Саме зазначені дії ОСОБА_4 та його спільника потягли реагування з боку вказаних свідків, які і фізично затримали ОСОБА_4 .

Вказані показання потерпілого та свідків є сукупністю доказів, які повністю спростовують версію обвинуваченого про непричетність до злочину, а саме те, що він випадково проходив поруч з місцем події та помилково був прийнятий за особу, що вчиняла злочин.

Таким чином, сукупність доказів у справі свідчить, що обвинуваченням доведено винуватість ОСОБА_4 , надані докази є достатніми для висновків суду та надання правової кваліфікації дії обвинуваченого.

Оцінивши сукупність доказів у справі, прийнявши до уваги зазначені положення та надавши юридичну оцінку діям обвинуваченого, суд кваліфікує дії ОСОБА_4 ч. 2 ст. 185 КК України як крадіжка, тобто таємне викрадення чужого майна, кваліфікуючою ознакою якого є вчинення злочину за попередньою змовою групою осіб, повторно.

При вирішенні питання щодо обрання ОСОБА_4 покарання суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України, роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання та слідує принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

З характеристики ТОВ «ЖЕО» вих. № 2620 від 18.07.2015 року вбачається, що ОСОБА_4 проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 . З листа ТОВ «ЖЕО» вих. № 3759 від 03.11.2015 року вбачається, що ОСОБА_4 не зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , а тому надати характеристику на ім`я останнього не має можливості.
З довідки ВОПНЛ ім. Ющенка від 30.09.2015року № 20-4978 вбачається, що ОСОБА_4 на психіатричному обліку у вказаному закладі не перебуває.
З довідки КЗ ВОНД «Соціотерапія» від 22.09.2015 року №2524 вбачається, що ОСОБА_4 на наркологічному диспансерному обліку у вказаному закладі не перебуває.
З постанови Сокирянського районного суду Чернівецької області від 06.05.2015 року вбачається, що відносно ОСОБА_4 встановлено адміністративний нагляд строком на 1 рік. Згідно довідки «Армор» вбачається, що ОСОБА_4 неодноразово на протязі 2015 року притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених ст. 187 КУпАП.
Згідно вимоги ІЦ УМВС України від 11.09.2015 року вбачається, що обвинувачений ОСОБА_4 , раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, останній раз судимий 11.07.2012 року Червоногвардійським районним судом м. Макіївки Донецької області за ст. 391, ст. 71 КК України. Звільнений 30.05.2015 року по відбуттю строку покарання, що підтверджується довідкою про звільнення серії ЧНЦ №03024.

Таким чином обвинувачений вину у вчиненні злочину не визнав, не одружений, не працює, вчинив в період непогашеної судимості умисний корисливий злочин середньої тяжкості, є особою без громадянства.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 судом не встановлено. Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд визнає рецидив злочинів.

З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, особи обвинуваченого, суд вважає, що покаранням необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 і попередження вчинення ним нових злочинів буде покарання у виді позбавлення волі, оскільки призначення інших видів покарань визнано судом недостатнім для досягнення мети покарання, визначеної ст. 50 КК України, щодо запобігання вчиненню нових злочинів засудженим.
Крім того, з обвинуваченого слід стягнути судові витрати у справі та вирішити питання про речові докази.
Керуючись ст. 185 КК України, ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченому ч.2 ст. 185 КК України.

Призначити ОСОБА_4 покарання за ч.2 ст. 185 КК України у виді 1 року 2 місяців позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з дня його затримання, тобто з 10.09.2015 року.

На підставі ч.5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_4 в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 10.09.2015 року до 20.04.2016 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно ОСОБА_4 взяття під варту, скасувати.

Зільнити ОСОБА_4 з-під варти з залу суду, в зв`язку з відбуттям основного покарання у виді позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення експертизи у кримінальному провадженні в сумі 1243,32 гривень.

Речові докази у кримінальному провадженні:
чоловічу сумочку - повернути потерпілому ОСОБА_7 ,
два металеві ключі, магнітний ключ, ніж-відкривачку перочинний (складний) ніж, фонар, мобільний телефон марки Nokia, моделі 112 із СІМ-картою повернути ОСОБА_4 ,

три недопалки від цигарок, мікрооб`єкти, запаховий слід знищити,

довідку на ім`я ОСОБА_8 - залишити в матеріалах кримінального провадження.

На вирок суду може бути подана апеляція до Апеляційного суду Вінницької області протягом 30 днів з дня його проголошення, а особою, що перебуває під вартою протягом 30 днів з моменту вручення копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження.

Суддя: