Провадження по справі 1кс/2553/16
У Х В А Л А
30 серпня 2016 року м. Одеса
Слідчий суддя Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 за участю:

секретаря - ОСОБА_2 ,

заявника - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_3 щодо невнесення начальником управління прокуратури Одеської області прокурором ОСОБА_4 відомостей про вчинений злочин до Єдиного реєстру досудових розслідувань, -

В С Т А Н О В И Л А :
До Малиновського районного суду м. Одеси за підсудністю надійшла скарга ОСОБА_3 в порядку ст. 303 КПК України. Із змісту скарги вбачається, що 03 серпня 2016 року ОСОБА_3 звернувся до начальника управління прокуратури Одеської області прокурора ОСОБА_4 із заявою про вчинення суддею Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 365, 375 КПК України. Однак, до цього часу його заява не була внесена до ЄРДР, а досудове розслідування не розпочате. Просить суд зобов`язати прокурора ОСОБА_4 : прийняти процесуальне рішення відповідно до ст.ст. 55, 56, 60, 214 КПК України про внесення заяви відносно судді ОСОБА_5 до ЄРДР; надати номер, під яким заява була занесена до ЄРДР; визнати його потерпілим по кримінальному провадженню; приступити до досудового розслідування відносно ОСОБА_5 .

В судовому засіданні заявник підтримав свої вимоги. Пояснив, що звернувся до прокуратури Одеської області із заявою про вчинення суддею Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_5 злочинів, оскільки вважає незаконними судові рішення, прийняті за його заявами. Однак, його заява до ЄРДР внесена не була, замість того він отримав відповідь прокуратури Одеської області за підписом начальника відділу ОСОБА_6 про залишення його заяви без внесення до ЄРДР за відсутності на те підстав. Такі дії посадових осіб прокуратури Одеської області вважає такими, що не відповідають вимогам кримінального процесуального законодавства.

Начальник управління прокуратури Одеської області прокурор ОСОБА_4 був належним чином повідомлений про час та місце розгляду скарги, однак в судове засідання не прибув, про причини неявки суд не повідомив, що не є перешкодою для розгляду скарги відповідно до положень ч. 3 ст. 306 КПК України.

В судовому засіданні встановлено, що ухвалою апеляційного суду Одеської області від 27.07.2016 року скасована ухвала слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_5 від 11.03.2016 року у справі № 522/1335/14-к, якою закрито провадження за скаргою ОСОБА_3 на постанову слідчого в ОВС першого слідчого відділу СУ прокуратури Одеської області ОСОБА_7 про закриття кримінального провадження, внесеного в ЄРДР за № 0000284 від 31.10.2013 року.

Також, 27.07.2016 року ухвалою апеляційного суду Одеської області скасована ухвала слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_5 від 10.03.2016 року у справі № 522/7130/15-к, якою закрито провадження за скаргою ОСОБА_3 на постанову слідчого з ОВС першого слідчого відділу СУ прокуратури Одеської області ОСОБА_8 про закриття кримінального провадження, внесеного в ЄРДР за № 0000586 від 05.12.2013 року.

03 серпня 2016 року ОСОБА_3 звернувся до прокуратури Одеської області із заявою, адресованою начальнику управління прокуратури Одеської області прокурору ОСОБА_4 , про вчинення суддею Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 365, 375 КПК України.

03 серпня 2016 року прокуратурою Одеської області в особі начальника відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_6 . заявнику ОСОБА_3 була надана відповідь за № 15-3505-13, в якій зазначено, що його заява не містить об`єктивних даних, які можуть свідчити про вчинення суддею злочину, тому вона вважається такою, яка не підлягає внесенню до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Вирішуючи скаргу ОСОБА_3 , слідчий суддя виходить з такого.

Положення ч. 1 ст. 214 КПК України зобов`язують прокурора після подання заяви, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Як видно, реєстрації в ЄРДР підлягають тільки заяви або повідомлення, які містять ознаки злочину, а не будь-які інші. Підставами вважати заяву саме про злочин, окрім наведення тієї чи іншої статті кримінального закону, є обовязкова наявність в ній обєктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Якщо у заяві таких даних немає, то вона не може вважатися такою, яка має бути обов`язково внесена до ЄРДР.

В заяві на адресу прокуратури ОСОБА_3 вказав на наявність, на його думку, в діяннях судді ОСОБА_5 ознак злочинів, передбачених ст.ст. 365 та 375 КК України, в зв`язку зі здійсненням правосуддя.

З тексту заяви та наданих заявником пояснень в судовому засіданні неможливо встановити, які саме ознаки він вважає такими, що свідчать про наявність в діях судді ознак складу злочину, передбаченого частинами статті 365 КК України перевищення влади або службових повноважень. Про такі ознаки в заяві не йдеться і заявник їх не визначає.

Що стосується доводів заявника щодо наявності в діях ОСОБА_5 ознак злочину, передбаченого однією з частин ст. 375 КК України, то ОСОБА_3 виходить з того, що ухвали слідчого судді від 10.03.2016 року та від 11.03.2016 року були скасовані апеляційним судом з підстав їх невідповідності законодавству. Тому, на його думку, скасовані ухвали є неправосудними, а суддя, що їх постановив, підлягає притягненню до кримінальної відповідальності.

Передбачене ст. 24 КПК України право особи на оскарження судового рішення відноситься до загальних засад кримінального провадження (п. 17 ч. 1 ст. 7 КПК України). Кримінальним процесуальним законодавством України передбачено і встановлено порядок апеляційного, касаційного оскарження, скасування судових рішень.

Однак само по собі скасування судового рішення не означає, що воно безумовно є завідомо неправосудним, оскільки на прийняття такого рішення могли вплинути різні чинники, в тому числі помилка, неоднозначна судова практика, відсутність чіткої позиції судів вищих інстанції та інше. Іншими словами, скасування судового рішення не є тотожнім визнанню такого рішення неправосудним.

При цьому слід зауважити, що внесенню до ЄРДР даних про кримінальне провадження має передувати встановлення об`єктивних даних щодо постановлення неправосудного рішення. Правильне застосування норми закону, в даному випадку ст. 375 КК України, передбачає встановлення і юридичне закріплення точної відповідності між ознаками вчиненого діяння і ознаками складу злочину, передбаченого кримінально-правовою нормою.

Стаття 375 КК України передбачає постановлення суддею завідомо неправосудного судового рішення, тобто такого рішення, в якому завідомо неправильно застосовано норму матеріального права, яке постановлено з грубим порушенням норм процесуального права, або в якому наявна завідома невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.

У рішенні по справі N 5-24кс14 Верховний Суд України зазначив, що постановлення завідомо неправосудного судового акта, відповідальність за яке передбачено статтею 375 КК України, є спеціальним видом службового зловживання у здійсненні правосуддя, суб`єкт якого (суддя) умисно з будь-яких мотивів свідомо і цілеспрямовано використовує своє службове становище всупереч інтересам правосуддя. Поняття "неправосудне судове рішення" у поєднанні з вказівкою на "завідомість" його постановлення підкреслює цілеспрямований характер злочинних дій судді, його свідоме прагнення та бажання всупереч матеріальному чи процесуальному закону і (або) фактичним обставинам, встановленим у справі, постановити судове рішення, яке за своєю суттю не може бути і не є актом правосуддя.

Крім того, для констатації наявності в діях судді злочину, склад якого передбачений ч. 1 ст. 375 КК України, необхідно також встановити, що вчинене діяння є суспільно небезпечним (у кримінальноправовому розумінні), не є малозначним і вчинене за відсутності обставин, що виключають злочинність діяння. За відсутності зазначених ознак відсутні і підстави вважати, що дії судді можуть містити склад злочину, передбаченого ст. 375 КК України.

Заява ОСОБА_3 таких даних не має, а лише містить відомості про те, що суддя ухвалив судові рішення, з якими він не згодний і які були скасовані.

Жодні дані, що суддя постановив завідомо неправосудні ухвали, відсутні. Ухвали були винесені суддею на підставі матеріалів, що були в його розпорядженні, відповідно до своєї внутрішньої впевненості та розуміння окремих положень кримінального процесуального законодавства.

З огляду на викладене, слідчий суддя прийшов до висновку, що заява ОСОБА_3 не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 214, 303, 304, 306, 307, 372 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И Л А :
Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_3 щодо невнесення начальником управління прокуратури Одеської області прокурором ОСОБА_4 до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про вчинення суддею Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_5 злочинів, передбачених ст. ст. 365, 375 КК України, викладених ним в заяві від 03 серпня 2016 року.

Ухвала оскарженню не підлягає, але заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1