Справа № 545/3568/16-к
Провадження № 1-в/545/1465/16

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31.10.2016 року Полтавський районний суд Полтавської області у складі
головуючого судді: ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2 ,
з участю прокурора: ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,-
В С Т А Н О В И В:
Засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду із клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Прокурор проти задоволення клопотання заперечував з тих підстав, що засуджений, маючи 17 стягнень не довів своє виправлення сумлінною поведінкою і ставленням до праці; вважає, що до нього не може бути застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Засуджений прохав проводити судовий розгляд у його відсутності, заявлені вимоги підтримав та прохав суд її задовольнити, про що надав відповідну письмову заяву.
Суд, дослідивши матеріали особової справи, вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 засуджений вироком Хмельницького районного суду від 04.12.2014 року за ч. 1 ст. 119 КК України до 3 років позбавлення волі.
Таким чином, на момент звернення до суду з клопотанням, ОСОБА_4 відбув більше, ніж 1/2 частини призначеного судом покарання, тобто формально має право на розгляд питання щодо умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Відповідно до частини 2 статті 81 КК України Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення .

Згідно з п.2 постанови Пленуму Верховного суду України №2 від 26 квітня 2002 року „Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.
Згідно з п.17 вказаної постанови Пленуму при розгляді питання про умовно дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким судам слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці і навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених, виправно-трудової установи, а також наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.
Як вбачається з довідки про заохочення та стягнення, за час перебування у КВК-29 засуджений ОСОБА_4 мав 17 стягнень, на момент звернення до суду всі погашені.
Також щодо засудженого застосовано 2 заохочення за сумлінну поведінку та ставлення до праці.
Аналіз динаміки поведінки засудженого ОСОБА_4 у період відбуття покарання не дає підстав вважати, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Як вбачається з характеристики засудженого від 03.10.2016 року, яка міститься в матеріалах особової справи, та від 27.10.2016 року засуджений ОСОБА_4 не став на шлях виправлення. Згідно ст.82 КК України підлягав заміні невідбутої частини покарання більш м`яким після відбуття 1/3 строку покарання, тобто після 03.03.2016 року. Матеріали були розглянуті на комісії установи 29.03.2016 року (протокол №6) та прийнято рішення відмовити в застосуванні даної заохочувальної пільги, як такому, що не став на шлях виправлення.
Зазначені обставини не дають підстав вважати, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення і до нього може бути застосована умовно-дострокове звільненні від відбування покарання.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 81 КК України, ст.537, 539 КПК України,-
У Х В А Л И В:
У задоволенні заяви засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Полтавської області через Полтавський районний суд протягом 7 днів з моменту її проголошення.
Суддя: ОСОБА_1