У Х В А Л А
27 липня 2015 року Слідчий cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участі старшого слідчого СВ Білоцерківського МВ ГУ МВС України в Київській області майора міліції ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 2 в м. Біла Церква скаргу ОСОБА_4 на постанову про закриття кримінального провадження від 29.06.2015 року за № 0000407 від 15.01.2013 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, винесену старшим слідчим СВ Білоцерківського МВ ГУ МВС України в Київській області майора міліції ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:
24.07.2015 року до Білоцерківського міськрайонного суду надійшла скарга ОСОБА_4 на постанову про закриття кримінального провадження від 29.06.2015 року старшого слідчого СВ Білоцерківського МВ ГУ МВС України в Київській області майора міліції ОСОБА_3 . В скарзі зазначено, що з 13.08.2007 року вона працювала в ДП МОУ «Білоцерківський військовий торг» в солдатській їдальні в/ч НОМЕР_1 АДРЕСА_1 , з 01.12.2007 року на посаді кухаря-бригадира. Відповідно до посадової інструкції виконувала покладені обов`язки в тому числі вела облік робочого часу працівників їдальні в/ч НОМЕР_1 АДРЕСА_1 . Оформлені табелі вона передавала водієм автомобіля, якій доставляв в солдатську їдальню продукти харчування. Дані табелі надходили до військ торгу перевірялись у відділі кадрів, планово-економічному відділі, а потім кудись зникли. В період з 10 липня 2008 року по 13 січня 2009 року з відома та на прохання адміністрації працювала одна - без заміни та вихідних, окрім своїх обов`язків виконувала обов`язки тимчасово відсутніх (лікарняні, відпустки), а пізніше звільнених працівників, тому в табелях обліку робочого часу відображала фактично відпрацьовані мною дні, години, що перевищували норми тривалості робочого часу. В табелях обліку робочого часу не відображено відпрацьовані години а саме: 12 днів у серпні 2008 року; 08 днів у жовтні 2008 року; 15 днів у листопаді 2008 року; 15 днів у грудні 2008 року. За фактично виконану роботу вона не отримала заробітну плату в сумі 12 956 грн. 49 коп. Про даний факт вона повідомила слідчого ОСОБА_5 в 2013 році. Просила суд скасувати постанову про закриття кримінального провадження від 29.06.2015 року старшого слідчого СВ Білоцерківського МВ ГУ МВС України в Київській області майора міліції ОСОБА_3 .

В судовому засіданні ОСОБА_4 свою скаргу підтримала за викладених в ній обставин та пояснила, що слідчим на даний час не встановлено особу, яка складала табелі обліку використання робочого часу та не встановлено місце перебування оригіналів даних табелів.

Прокурор прокуратури м. Біла Церква до суду не з`явився. Про день та час розгляду скарги в суді був належним чином повідомлений. Причину неявки до суду не повідомив, що не перешкоджає розгляду скарги та узгоджується зі ст. 306 ч. 3 КПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Слідчий СВ Білоцерківського МВ ГУ МВС України в Київській області майор міліції ОСОБА_3 просила відмовити в задоволенні скарги з тих підстав, що, на її думку, нею проведені всі необхідні слідчі дії по даному кримінальному провадженні.

Заслухавши скаржницю, слідчого, оглянувши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження за № 0000407 від 15.01.2013 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, суд дійшов до висновку, що в задоволенні скарги слід відмовити з наступних підстав. В ході досудового розслідування слідчим було проведено ряд слідчих дій, а саме: допитано в якості свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 . Відповідно до листа Білоцерківської об`єднаної державної фінансової інспекції за № 11-17/1417 від 30.07.2012 року згідно якого по результатам ревізії згідно наданих документів (табелів обліку робочого часу, розрахункові листи за вищевказаний період) було встановлено, що за період з 01.01.2008 року по 31.01.2009 рік (крім березня 2008 року) заробітна плата нарахована за фактично відпрацьований час, який зазначено в табелях обліку робочого часу за відповідний період. Проте у світкові дні (згідно табелю 01.01.2008, 07.01.2008, 01.05.2008, 28.06.2008, 24.08.2008, 01.10.2009) за відпрацьований час оплата праці проведена в одинарному розмірі та не здійснено нарахування доплати за шкідливі умови праці за час роботи за тимчасово відсутнього працівника (з 13.07.2008 по 31.07.2008), з 24.08.2008 по 17.09.2008. В ході ревізії ОСОБА_4 донараховано заробітну плату за роботу у святкові дні та доплату за шкідливі умови праці за час тимчасово відсутнього працівника в сумі 502,09 грн. (т.1, а.с. 31-32 кримінального провадження). Також відповідно до листа територіальної державної інспекції з питань праці у Київській області за № О-95/02-22 від 23.09.2012 року встановлено, що ОСОБА_4 були отримані всі належні кошти від ДП МОУ «Білоцерківський військовий торг» (т.1, а.с. 33 кримінального провадження). Відповідно до рапорту о/у СДСБЕЗ Білоцерківського МВ ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_11 (т.1, а.с. 145 кримінального провадження) вбачається, що встановити місцезнаходження табелів обліку робочого часу та особу, яка нарахувала заробітну плату працівникам їдальні в період часу з 01.07.2008 року по 01.01.2009 року не надалося можливим. На думку суду, слідчий ОСОБА_3 вжила всіх передбачених законом заходів по зібранню та оцінці доказів відповідно до вимог ст. 94 КПК України, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а в сукупності з іншими доказами - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, виходячи із положення ст. 2 КПК України. За даних обставин оскаржувана постанова може вважатися законною.

Відповідно до положень ч. 1, ч. 2 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до вимог ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Згідно ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Тому суд вважає, що скаржниці слід відмовити в задоволенні скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303-307 КПК України суд, -

У Х В А Л И В:
В задоволенні скарги ОСОБА_4 на постанову про закриття кримінального провадження від 29.06.2015 року за № 0000407 від 15.01.2013 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України від 29.06.2015 року, винесену старшим слідчим СВ Білоцерківського МВ ГУ МВС України в Київській області майора міліції ОСОБА_3 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1