Справа № 504/2202/16-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"18" липня 2016 р. смт. Комінтернівське

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Комінтернівське кримінальне

провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Червоноволодимирівка Березіського району Одеської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, військовослужбовця, механіка-радіотелефоніста відділення управління штабу дивізіону взводу управління командира дивізіону 1 гаубичного самохідно-артилерійського дивізіону військової частини польова пошта НОМЕР_1 , солдата, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
- у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 407 КК України;

ВСТАНОВИВ:

Відповідно, до ст. 4 ч. 8, ст. 5 ч. 1, ст.10, 11, ст. 22 ч. З Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», ст. 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ОСОБА_4 було призвано на військову службу у зв`язку із мобілізацією 31 липня 2014 року ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Зокрема, згідно наказу командира військової частини НОМЕР_2 (після відмобілізування частини умовне позначення було змінено на польова пошта НОМЕР_1 ) №161 від 31 липня 2014 року ОСОБА_4 з 31 липня 2014 року почав проходити військову службу за мобілізацією у військовій частині НОМЕР_2 (польова пошта НОМЕР_1 ) у військовому званні «солдат» на посаді механіка - радіотелефоніста відділення управління штабу дивізіону взводу управління командира дивізіону 1 гаубичного самохідно-артилерійського дивізіону, яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 .
Згідно положень ч. 1 п. 2 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» початком проходження військової служби для громадян, прийнятих на військову службу для військовозобов`язаних вважається день зарахування до списків особового складу військової частини.
Відтак, з 31 липня 2014 року, тобто з моменту зарахування ОСОБА_4 , до списків особового складу військової частини НОМЕР_2 (польова пошта НОМЕР_1 ) він набув статусу військовослужбовця - особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку - проходження військової служби.
Згідно вимог п. п. 1, 2, 3 ч. 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника), на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби.
Проте, на порушення зазначених вимог, ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем призваним на військову службу у із мобілізацією військової частини НОМЕР_2 (польова пошта НОМЕР_1 ), проходячи військову службу на посаді механіка - радіотелефоніста відділення управління штабу дивізіону взводу управління командира дивізіону 1 гаубичногосамохідно-артилерійського дивізіону зазначеного військової частини, дислокованої за адресою: АДРЕСА_2 , 10 жовтня 2014 року самовільно залишив без поважних причин розташування військової частини НОМЕР_2 (польова пошта НОМЕР_1 ) та незаконно перебував поза місцем її розташування до 21 червня 2016 року (включно), проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.
22 червня 2016 року приблизно о 13.00 годині військовослужбовець військової частини НОМЕР_2 ( польова поча НОМЕР_1 ) солдат ОСОБА_4 прибув до військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України, заявивши про себе та вчинення ним кримінального правопорушення.

Обвинувачений ОСОБА_4 допитаний в суді, в інкримінованому йому злочині передбаченому ч. 3 ст.407 КК України, винним себе визнав повністю, розкаявся та пояснив, що дійсно його було призвано на військову службу у зв`язку із мобілізацією 31 липня 2014 року ІНФОРМАЦІЯ_2 .
З 31 липня 2014 року він почав проходити військову службу за мобілізацією у військовій частині НОМЕР_2 (польова пошта НОМЕР_1 ) у військовому званні «солдат» на посаді механіка - радіотелефоніста відділення управління штабу дивізіону взводу управління командира дивізіону 1 гаубичного самохідно-артилерійського дивізіону, яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 .
Проте, на порушення вимог, він, будучи військовослужбовцем призваним на військову службу у із мобілізацією військової частини НОМЕР_2 (польова пошта НОМЕР_1 ), проходячи військову службу на посаді механіка - радіотелефоніста відділення управління штабу дивізіону взводу управління командира дивізіону 1 гаубичногосамохідно-артилерійського дивізіону зазначеного військової частини, 10 жовтня 2014 року самовільно залишив без поважних причин розташування військової частини НОМЕР_2 (польова пошта НОМЕР_1 ) та незаконно перебував поза місцем її розташування до 21 червня 2016 року (включно), проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.
22 червня 2016 року приблизно о 13.00 годині він прибув до військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України, заявивши про себе та вчинення ним кримінального правопорушення. У вчиненому кримінальному правопорушенні (злочині) щиро розкаявся, не заперечував проти розгляду справи в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України.
На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі щодо тих обставин, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності його позиції немає. Обвинуваченому роз`яснено, що у такому випадку, він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченорго ч. 3 ст. 407 КК України, доведена, а дії обвинуваченого ОСОБА_4 правильно кваліфіковані як самовільне залишення військової служби військовослужбовцем (крім строкової служби), тривалістю понад один місяць.
Крім того судом враховується при визначенні обвинуваченому ОСОБА_4 міри покарання, ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, його особу, а також те що він раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем мешкання характеризується позитивно, вчинений ним злочин віднесений законодавцем до категорії злочинів середньої тяжкості.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття у скоєному кримінальному правопорушенні та активне сприяння розкриттю злочину .
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Суд враховує, що ОСОБА_4 вчинив злочин середньої тяжкості, вину у вчиненому злочині визнав та щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, до кримінальної відповідальності притягується вперше. Враховуючи наявність цих обставин, що пом`якшують відповідальність та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного, який позитивно характеризується за місцем мешкання, суд дійшов висновку, про призначення ОСОБА_4 покарання за ч. 3 ст. 407 КК України без ізоляції від суспільства із застосуванням ст.ст. 75,76 КК України.
До обвинуваченого ОСОБА_4 не застосовувались засоби забезпечення кримінального провадження.
Цивільний позов, речові докази та судові витрати у справі відсутні.
Керуючись ст.ст. 369-371, 374 КК України, суд,-
УХВАЛИВ:
Обвинуваченого ОСОБА_4 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 407 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.
На підставі ст. 75 КК України - звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину.

На підставі ст.76 ч.1 п.п. 2, 3, 4 КК України - зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції,повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та періодично з`являтися на реєстрацію до кримінально-виконавчої інспекції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Одеської області через Комінтернівський районний суд Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення, крім з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1