УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №274/5159/15-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст.407 КПК України Доповідач ОСОБА_2

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 липня 2016 року Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області в складі:
головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі: ОСОБА_5 ,
обвинуваченого: ОСОБА_6 ,
захисника: ОСОБА_7 ,
прокурора: ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальне провадження за апеляційними скаргами прокурора ОСОБА_9 та обвинуваченого ОСОБА_10 на вирок Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 06 квітня 2016 року, яким, -
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бердичева, громадянина України, непрацюючого, одруженого, маючого на утримання малолітню дитину, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 17.04.2015, Бердичівським міськрайонним судом Житомирської області за ч.1 ст.309 КК України до штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян (850 гривень);
засуджено за ч.2 ст.309 КК України з застосуванням ст.69 КК України до покарання 6 місяців арешту.
Стягнено з ОСОБА_10 на користь держави 998 гривень 40 копійок процесуальних витрат за проведення судових експертиз.
Питання про речові докази вирішено відповідно до ст. 100 КПК України.
Згідно вироку, ОСОБА_10 , у невстановлені слідством час та місці, невстановленим слідством способом та у невстановленій слідством кількості, незаконно, повторно, придбав наркотичний засіб каннабіс, який зберігав до 21 вересня 2015 року. Цього ж дня, о 20 годині 05 хвилин, працівниками міліції на ділянці дороги, яка знаходиться між селами Гвоздава та Катеринівка Бердичівського району, під час проведення поверхневого огляду ОСОБА_10 , було виявлено та вилучено мішок з наркотичним засобом канабісом, масою у висушеному стані 2 299, 112 грам, який останній незаконно зберігав без мети збуту.
В апеляційних скаргах:
- прокурор ОСОБА_9 оскаржує вирок суду в частині призначеного обвинуваченому покарання, яке вважає занадто м`яким, та таким, що не відповідає ступеню тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення та його особі. Акцентує увагу на безпідставне застосування судом правил ст.69 КК України. За результатами апеляційного розгляду просить вирок скасувати, ухвалити новий, яким ОСОБА_10 визнати винним у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України та призначити покарання - 2 роки позбавлення волі.
- обвинувачений ОСОБА_10 також оскаржує вирок суду в частині призначеного йому покарання, яке вважає занадто суворим. Наголошує, що вину визнав повністю, щиро розкаявся, активно спряв розкриттю злочину, став на шлях виправлення, влаштувався на роботу, одружений, має на утриманні малолітню дитину, є єдиним годувальником в сім`ї, що на даний час проходить лікування у нарколога та психолога. За результатами апеляційного розгляду просить вирок скасувати та призначити йому покарання з застосуванням правил ст.75 КК України.
Заслухавши доповідь судді, думки обвинуваченого та його захисника, міркування прокурора, кожен із яких підтримав свою апеляційну скаргу та заперечив щодо задоволення інших, дослідивши дані, що характеризують особу обвинуваченого, обговоривши доводи апеляції та перевіривши вирок суду першої інстанції в межах, передбачених ст. 404 КПК України колегія суддів вважає, що подана прокурором апеляція підлягає задоволенню, а у задоволенні апеляційної скарги обвинуваченого слід відмовити з наступних підстав.
Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_10 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, за обставин викладених у вироку, доведена сукупністю розглянутих у судовому засіданні доказів і авторами апеляцій не оспорюються, як і не оспорюється правильність кваліфікації дій обвинуваченого. З даними висновками погоджується і колегія суддів.
Доводи апеляції прокурора про безпідставне застосування судом правил ст. 69 КК України при призначенні обвинуваченому ОСОБА_10 покарання, є обґрунтованими.
У відповідності до вимог ст. 69 КК України, призначення покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті, або перехід до іншого, більш м`якого виду покарання, може мати місце лише за наявності кількох обставин, що його пом`якшують.
В даному випадку суд, призначаючи ОСОБА_11 покарання за ч.2 ст.309 КК України, безпідставно визнав другою обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому - його сприяння в розкритті злочину. Дана обставина, згідно ст. 66 КК, є однією із форм дієвого каяття, до якого відносяться щире каяття та з`явлення із зізнанням,
Є обґрунтованими і інші апеляційні доводи прокурора про неналежне врахування судом усіх обставин, за яких обвинувачений вчинив злочин, та даних щодо його особи.
Як було встановлено судом, предметом вчиненого ОСОБА_10 злочину є наркотичний засіб каннабіс, який він придбав у великих розмірах, що становлять 2 299, 112 грам. Безпосередньо сам обвинувачений раніше засуджувався за вчинення аналогічного злочину, з чого висновків для себе не зробив.
За вказаних обставин колегія суддів вважає, що вирок суду підлягає скасуванню у зв`язку із невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого із постановленням нового.
Покарання обвинуваченому обирається колегією суддів з дотриманням вимог ст. 65 КК України, пом`якшуючих і обтяжуючих обставин, суспільної небезпечності вчиненого ним кримінального правопорушення, даних про його особу.
Так, ОСОБА_10 визнав вину повністю, одружений, має на утриманні малолітню дитину, працює, за місцем постійного проживання характеризується позитивно.
Разом із тим, судом враховуються і те, що ОСОБА_10 , будучи раніше неодноразово судимим, маючи не зняту та непогашену судимість за злочин пов`язаний із обігом наркотичних засобів, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, через невеликий проміжок часу знову вчинив аналогічний злочин, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії середньої тяжкості, предметом якого були наркотичні засоби у великих розмірах.
Враховуючи вищевказане, колегія суддів вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання у вигляді реального позбавлення волі в мінімальних межах санкції інкримінованого йому кримінального правопорушення, яке буде достатнім для його виправлення та перевиховання.
При цьому, колегія суддів, при призначення ОСОБА_10 покарання, не знаходить підстав для застосуванням правил ст.75 КК України, а тому, його апеляція задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст.404, 407 КПК України, колегія суддів, -
УХВАЛИЛА:
У задоволенні апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_10 відмовити.
Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_9 задовольнити.
Вирок Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 06 квітня 2016 року щодо ОСОБА_10 за ч.2 ст.309 КК України, в частині призначеного йому покарання скасувати та ухвалити новий вирок.
Призначити ОСОБА_10 за ч.2 ст.309 КК України - 2 (два) роки позбавлення волі.
Строк відбуття ОСОБА_10 покарання рахувати з часу приведення вироку до виконання.
В решті вирок суду залишити без зміни.
На вирок суду може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня його ухвалення.
Судді: