Ухвала
іменем україни
27 травня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоОСОБА_1 ,
суддівОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Апеляційного суду Миколаївської області від 29 квітня 2016 року,
в с т а н о в и л а:
як убачається зі змісту скарги та доданої копії оскаржуваного судового рішення, ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 16 лютого 2016 року повернуто засудженому ОСОБА_4 його клопотання про зарахування судом строку попереднього ув`язнення в строк покарання, призначеного за вироком Апеляційного суду м. Києва від 19 травня 2006 року.

Ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 29 квітня 2016 року зазначене судове рішення залишено без змін.

Зі змісту касаційної скарги вбачається, що засуджений не погоджується з ухвалою апеляційного суду.

Згідно з ч. 2 ст. 424 КПК України ухвали суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також ухвали суду апеляційної інстанції можуть бути оскаржені в касаційному порядку, якщо вони перешкоджають подальшому кримінальному провадженню, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

У ст. 539 КПК України встановлено, що питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 539 КПК України, за наслідками розгляду клопотання (подання) суд постановляє ухвалу, яка може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Системне тлумачення статей кримінального процесуального закону дозволяє дійти висновку про те, що рішення суду апеляційної інстанції, прийняте за результатами розгляду скарги на ухвалу, якою вирішуються питання, пов`язані з виконанням вироку, не підлягає касаційному оскарженню, оскільки таке оскарження не передбачене у цій же статті зазначеного Кодексу.

Такі ухвали не можуть бути віднесені до ухвал суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, які перешкоджають подальшому кримінальному провадженню, оскільки згідно з п. 10 ч. 1 ст. 3 КПК України поняттям кримінальне провадження охоплюється досудове розслідування і судове провадження, а п. 24 ч. 1 ст. 3 КПК України визначає судове провадження як кримінальне провадження у суді першої інстанції, яке включає підготовче судове провадження, судовий розгляд і ухвалення та проголошення судового рішення, провадження з перегляду судових рішень в апеляційному, касаційному порядку, Верховним Судом України, а також за нововиявленими обставинами.

Таким чином, вирішення питань, пов`язаних із виконанням вироку, не відноситься до стадій кримінального провадження, а тому ухвали суду першої інстанції про вирішення цих питань після їх перегляду в апеляційному порядку не підлягають касаційному оскарженню.

Як убачається з оскаржуваної ухвали апеляційного суду, вона винесена в порядку виконання вироку, а отже не може бути перевірена в касаційному порядку.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження в разі, якщо касаційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Враховуючи наведене, керуючись ч. 2 ст. 428 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

відмовити засудженому ОСОБА_4 у відкритті касаційного провадження за його касаційною скаргою на ухвалу Апеляційного суду Миколаївської області від 29 квітня 2016 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

_________________ ОСОБА_1 __________________ ОСОБА_2 ___________________ ОСОБА_3