Справа № 359/3489/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/964/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 18 20.07.2016

УХВАЛА
Іменем України
20 липня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_7 ,

провівши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційний розгляд за скаргою прокурора Бориспільської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_8 на ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 21 червня 2016 року про повернення обвинувального акта, складеного в кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001668 від 02 серпня 2015 року, за обвинуваченням

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ревне, Бориспільського району, Київської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

- у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:
19 квітня 2016 року з Бориспільської місцевої прокуратури Київської області до Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшов обвинувальний акт, складений у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001668 від 02 серпня 2015 року, за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Органом досудового розслідування ОСОБА_9 обвинувачується у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), поєднаній з проникненням у сховище та що завдала значної шкоди потерпілому, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

21 червня 2016 року, за наслідками підготовчого судового засідання, ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_9 за ч.3 ст.185 КК України, повернуто прокурору Бориспільської місцевої прокуратури Київської області у зв`язку з його невідповідністю вимогам кримінального процесуального закону, а саме ст. 291 КПК України. Зокрема, на переконання місцевого суду, обвинувальний акт щодо ОСОБА_9 не містить формулювання обвинувачення відповідно до положень закону, оскільки в даному обвинувальному акті зміст фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими та формулювання обвинувачення є повністю ідентичним. Також, як вказує суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі, з викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими вбачається, що ОСОБА_9 залучив свого знайомого ОСОБА_10 для того, щоб на автомобілі останнього здійснити крадіжку моторного човна, однак не зазначено у який саме спосіб ОСОБА_9 його залучив так, щоб ОСОБА_10 не був обізнаний про дійсні злочинні наміри ОСОБА_9 та не усвідомлював суспільної небезпеки свого діяння, що на переконання судді місцевого суду свідчить про неповний виклад фактичних обставин кримінального правопорушення. Таким чином, на переконання суду першої інстанції, обвинувачення ОСОБА_9 сформульоване неповно та не конкретно, тобто є фактично не висунутим, а також не повністю викладені деталі вчинення ОСОБА_9 злочину, які на думку місцевого суду, в подальшому можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінального провадження.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 21 червня 2016 року скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання. Підставою для скасування ухвали місцевого суду прокурор зазначає істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та невідповідність висновків суду, викладених в судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження. На обґрунтування своїх вимог апелянт зазначає, що всупереч висновків суду першої інстанції, в обвинувальному акті, складеному щодо ОСОБА_9 , містяться всі відомості, передбачені ч.2 ст.291 КПК України, в тому числі належним чином викладені встановлені прокурором фактичні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_9 , та сформульоване конкретне обвинувачення ОСОБА_9 з посиланням на положення закону і частини статті КК України. Крім того, прокурор вказує про те, що суд розглядає справу в межах висунутого обвинувачення, при цьому незазначення у який саме спосіб ОСОБА_9 залучив свого знайомого ОСОБА_10 , який є свідком по справі, до вчинення крадіжки, не впливає на кваліфікацію дій ОСОБА_9 . За таких обставин, на думку апелянта, оскаржуване судове рішення не можна вважати законним, обґрунтованим та вмотивованим, а тому ухвала місцевого суду підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, доводи захисника, який заперечив проти апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної ухвали Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 21 червня 2016 року, підставою для повернення обвинувального акта, складеного відносно ОСОБА_9 прокурору, є порушення вимог ст. 291 КПК України, а саме неповнота викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими та відсутність належним чином сформульованого обвинувачення ОСОБА_9 .

Однак, колегія суддів з такими висновками суду першої інстанції погодитися не може, так як вони не ґрунтуються на вимогах чинного кримінального процесуального законодавства та не відповідають матеріалам кримінального провадження відносно ОСОБА_9 .

Зі змісту обвинувального акта, складеного у кримінальному провадженні за ознаками вчинення громадянином ОСОБА_9 злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, вбачається, що він складений старшим слідчим Бориспільського ВП ГУ НП в Київській області у відповідності до вимог ст. 291 КПК України. Зокрема, обвинувальний акт, щодо ОСОБА_9 містить всі необхідні відомості, передбачені кримінальним процесуальним законом, а саме: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості обвинуваченого та потерпілого; прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення частини статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; посилання щодо не встановлення обставин, які б пом`якшували чи обтяжували покарання, дату та місце складення і затвердження обвинувального акту. При викладі фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, зазначені місце, час, мотив інкримінованого обвинуваченому злочину. До обвинувального акта додані реєстр матеріалів досудового розслідування та розписка підозрюваного ОСОБА_9 про отримання його копії. Обвинувальний акт підписаний слідчим, а також підписаний та затверджений прокурором.
Таким чином, всупереч висновків суду першої інстанції, викладеним в оскаржуваній ухвалі, обвинувальний акт, складений щодо ОСОБА_9 , повністю відповідає вимогам ст. 291 КПК України, а тому правові підстави для його повернення до прокуратури, відповідно до п.3 ч.3 ст.314 КПК України у суду першої інстанції були відсутні.
Колегія суддів також погоджується з доводами апеляційної скарги прокурора про те, що спосіб залучення ОСОБА_9 свого знайомого ОСОБА_10 , якому обвинувачення висунуто не було, до вчинення крадіжки, не впливає на кваліфікацію дій ОСОБА_9 , так як відповідно до ч.1 ст.337 КПК України, судовий розгляд стосовно особи проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, а тому посилання суду першої інстанції на цей факт як на обставину, що свідчить про неповноту встановлених прокурором фактичних обставин кримінального правопорушення, на думку колегії суддів, є неправильним. Тим більше, що предметом дослідження суду першої інстанції під час підготовчого судового засідання є відповідність обвинувального акта в цілому вимогам КПК України, при цьому фактичні обставини кримінального правопорушення суд встановлює шляхом безпосереднього дослідження доказів під час судового розгляду, однак, суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі фактично вдався до оцінки встановлених прокурором фактичних обставин кримінального провадження, виразивши сумніви з приводу повноти встановлених та викладених прокурором в обвинувальному акті деталей вчинення ОСОБА_9 злочину.
Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку про те, що доводи апелянта є обґрунтованими, а тому апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції - скасуванню з призначенням нового судового розгляду зі стадії підготовчого судового засідання.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -
УХВАЛИЛА:
Ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 21 червня 2016 року, якою обвинувальний акт, складений у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001668 від 02 серпня 2015 року, за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, повернуто прокурору Бориспільської місцевої прокуратури Київської області скасувати.

Призначити новий розгляд обвинувального акта у суді першої інстанції.

Судді:

_____________ _______________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4