АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/181/16 Справа № 216/615/16-к Слідчий суддя - ОСОБА_1 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2016 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

судді доповідача ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі апеляційного суду, в режимі відеоконференції апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, на ухвалу слідчого судді Центрально Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04.02.2016 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в Кривому Розі Дніпропетровської області, не одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого

якою було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою

за участю:

прокурора ОСОБА_8 ,
в присутності:

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_7 ,
ВСТАНОВИЛА:
Вказаною ухвалою було задоволено клопотання слідчого СВ КВП ГУНП України в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу та щодо ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою.

Строк дії запобіжного заходу визначено з 18:30 год. 04.02.2016 року по 18:30 год. 01.04.2016 року.

Мотивуючи своє рішення слідчим суддею вказано, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, не виконав покладені на нього умови у зв`язку із застосуванням щодо нього запобіжного заходу у вигляді застави у розмірі 60 900 гривень, яку він не вніс на відповідний рахунок протягом 5 днів з дня обрання запобіжного заходу.

Також в ухвалі вказано, що ОСОБА_7 не має міцних соціальних зв`язків, змінив місце мешкання, не працевлаштований, не має самостійного заробітку або доходу, самовільно залишив лікувальну установу після ДТП, не надав відповідної документації на підтвердження його перебування на лікування у зв`язку з ДТП. Крім цього, слідчий суддя прийшов до висновку про існування і обґрунтованість ризиків, що ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

В апеляції:

Адвокат ОСОБА_6 вважає, що вказана ухвала суду є незаконною та містить ознаки неправосудного рішення, мотивуючи це тим, що ОСОБА_7 не вніс визначену судом суму застави. Слідчий суддя, на її думку, зробив хибні висновки щодо особи підозрюваного, про його соціальні зв`язки, зміну місця мешкання. Вважає що суд злочинно знехтував рішенням апеляційного суду, в якому раніше було зроблено висновок щодо можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, залишивши попереднє рішення- без змін. Вказує, що ОСОБА_7 добросовісно виконував покладені на нього обов`язки, а саме з`являвся за викликом до слідчого та суду. Зазначає, що її підзахисний звертався до суду про зміну йому запобіжного заходу на інший у зв`язку із неможливістю внести заставу у визначеному розмірі, проте йому було відмовлено. На думку захисника, суд також проігнорував відомості про стан здоров`я підозрюваного.

В своїй скарзі захисник також посилається на практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої підстави тримання під вартою мають бути підтверджені фактами, а небажанням зізнатися чи дати потрібні свідчення, що знайшло своє закріплення в рішенні «Клішин проти України».

Просить скасувати ухвалу та обрати щодо ОСОБА_7 запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою та заставою.

Заслухавши суддю - доповідача, доводи прокурора, який вважає ухвалу законною, доводи захисника ОСОБА_6 , яка повністю підтримала апеляційну скаргу, думку ОСОБА_7 , який підтримав позицію захисника, вивчивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, та думку осіб в судовому засіданні, колегія суддів дійшла до наступного.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити чи доводять, надані сторонами кримінального провадження, докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Апеляційним переглядом встановлено, що 20 грудня 2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000712 були внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення за ознаками за ч. 2 ст. 286 КК України.

28.12.2016 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у тому, що він 20.12.2015 року, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керував автомобілем «Деу Сенс» реєстраційний номер НОМЕР_1 в. м. Кривому Розі Дніпропетровської області по пр. Миру з боку вул. Кобилянського у напрямку вул. Іллічівська, грубо порушуючи Правила дорожнього руху України, біля електроопори 177 по пр. Миру, застосувавши відворіт керма ліворуч виїхав на зустрічну смугу де скоїв зіткнення з автомобілем «Ваз 21013» реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_10 та з пасажиром ОСОБА_11 , яка від отриманих в наслідок ДТП травм загинула на місці.

02.02.2016 року до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська подано клопотання слідчого СВ КВП ГУНП України в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_9 , погодженого з прокурором з прокурором Криворізької місцевої прокуратури №3 ОСОБА_12 .

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 04.02.2016 року вказане клопотання про застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою було задоволено.
Як видно з матеріалів провадження, суд, перевіряючи законність і обґрунтованість клопотання слідчого про обрання щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відповідності до вимог ст.ст. 193, 194 КПК України, вивчив матеріали кримінального провадження, дослідив відповідні документи, вислухав думку учасників процесу, та мотивуючи прийняте рішення, вказав, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, не виконав покладені на нього умови у зв`язку із обранням щодо нього запобіжного заходу у вигляді застави у розмірі 60 900 гривень, не вніс протягом 5 днів з дня обрання запобіжного заходу грошові кошти у вказаному розмірі на відповідний рахунок. Дослідивши матеріали провадження, суд дійшов висновку що ОСОБА_7 не має міцних соціальних зв`язків, змінив місце мешкання, не працевлаштований, не має самостійного заробітку або доходу, самовільно залишив лікувальну установу після ДТП, не надав відповідної документації на підтвердження його перебування на лікування у зв`язку з ДТП.

Слідчий суддя обгрунтовано прийшов до висновку про існування ризиків того, що ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на потерпілого або свідка у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Доводи захисника з приводу того, що обрання запобіжного заходу у вигляді застави є підтвердженням можливості застосування до її підзахисного більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою, і що він не ухилявся від явок до слідчого та суду за викликами та з`являвся за кожним викликом, колегія суддів вважає неспроможними та не обґрунтованими, які не можуть бути прийняті, оскільки своїми явками до слідчого та суду ОСОБА_7 лише добросовісно виконував свої процесуальні обов`язки, які він зобов`язаний виконувати маючи статус підозрюваного, а висновки судів першої та апеляційної інстанції відносно запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 у вигляді застави, не можуть бути прийняті колегією під час даного розгляду апеляції адвоката, у зв`язку з тим, що підозрюваним були обєктивно невиконані умови запобіжного заходу у вигляді застави, що полягло у невнесенні на спеціальний рахунок коштів у визначеному розмірі, як це передбачає обраний запобіжний захід.

Разом з цим колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що ризики, які були підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді застави самі по собі не змінились, проте, факт невиконання ОСОБА_7 умов запобіжного заходу у вигляді застави, безумовно негативно доповнив їх.

Колегія суддів не може погодитися з доводами захисника про те, що її підзахисний звертався до суду з клопотанням про заміну обраного йому запобіжного заходу у вигляді застави, і що з урахуванням його матеріального стану, відсутністю документів та неможливості влаштуватися на роботу це виправдовує порушення ним умов запобіжного заходу у вигляді застави, оскільки під час обрання запобіжного заходу в суді першої інстанції захисник підозрюваного клопотала про застосування більш м`яких запобіжних заходів щодо її підзахисного ніж тримання під вартою, не виключаючи можливості застосування застави (а.п.20).

Колегія вважає неприйнятними доводи захисника щодо здійснення тиску на її підзахисного з боку слідчого ОСОБА_9 , оскільки дані обставини не можуть бути предметом розгляду під час апеляційного перегляду даного провадження.

Колегія суддів, враховуючи тяжкість інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення, наявність обґрунтованої підозри та об`єктивних ризиків, визначених ст. 177 КПК України у кримінальному провадженні, а також невиконання ОСОБА_7 умов раніше обраного йому запобіжного заходу у вигляді застави, та враховуючи відомості про особу підозрюваного, вважає що суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про можливість застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Порушень вимог кримінального процесуального законодавства, які б давали підстави для скасування ухвали суду, колегією суддів, за результатами перевірки матеріалів провадження, не встановлено.

Отже вказана ухвала є законною, обґрунтованою і такою що не підлягає скасуванню, і будь-яких підстав для задоволенні апеляційної скарги захисника, - не вбачається.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Центрально Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 лютого 2016 року щодо ОСОБА_7 , - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4