Провадження № 1кс/201/7064/2016
УХВАЛА
18 серпня 2016 року м. Дніпро
Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ВАТ «Просянський гірничо-збагачувальний комбінат» про скасування заборони, -

ВСТАНОВИВ:
ВАТ «Просянський гірничо-збагачувальний комбінат» звернулось до суду із вищезазначеним клопотанням, обґрунтовуючи його тим, що в провадженні прокуратури Дніпропетровської області знаходилось кримінальне провадження за ознаками злочину передбаченого ч. 2 ст. 375 КК України, внесеного до ЄРДР за № 0000898 від 10.11.2015р. Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 16.12.2015р. задоволено клопотання прокурора та заборонено Державним реєстраторам Державної реєстраційної служби України здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо нерухомого майна, а саме:

- будинку, розташованого на АДРЕСА_1 ;

- гуртожитку, розташованого на АДРЕСА_2 ;

- нежитлової будівлі, розташованої на АДРЕСА_2 ;

- нежитлової будівлі, розташованої на АДРЕСА_3 ;

- комбінату, розташованої на АДРЕСА_4 ;

- нежитлової будівлі, розташованої на АДРЕСА_5 ;

- нежитлової будівлі, розташованої на АДРЕСА_1 ;

- нежитлової будівлі, розташованої на АДРЕСА_1 .

Вважає, що необхідність у вказаній забороні відпала, оскільки кримінальне провадження закрито 05.08.2016р. Тому просить клопотання задовольнити.

Заявник в судовому засідання вимоги клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Прокурор проти задоволення клопотання не заперечував, просив вирішити питання згідно з діючим законодавством.

Суд розглядає клопотання здійснювався без аудіофіксації судового засідання, оскільки такої заяви не надійшло.

Розглянувши клопотання, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Підстави припинення тимчасово вилученого майна чітко вказані у ст. 169 КПК України, згідно із якою тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171 (подання клопотання пізніше наступного робочого дня після вилучення майна), частиною шостою статті 173 цього Кодексу (постановлення ухвали пізніше сімдесяти двох годин із дня находження до суду клопотання); 4) у разі скасування арешту.

Встановлено, що на підставі ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 16.12.2015р., задоволено клопотання прокурора та заборонено Державним реєстраторам Державної реєстраційної служби України здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо нерухомого майна, а саме:

- будинку, розташованого на АДРЕСА_1 ;

- гуртожитку, розташованого на АДРЕСА_2 ;

- нежитлової будівлі, розташованої на АДРЕСА_2 ;

- нежитлової будівлі, розташованої на АДРЕСА_3 ;

- комбінату, розташованої на АДРЕСА_4 ;

- нежитлової будівлі, розташованої на АДРЕСА_5 ;

- нежитлової будівлі, розташованої на АДРЕСА_1 ;

- нежитлової будівлі, розташованої на АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Тобто, арешт може бути накладено на майно підозрюваного, обвинуваченого, осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. При цьому таке майно може перебувати як у згаданих осіб, так і в інших фізичних або юридичних осіб.

Відповідно до позиції Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладеної в Узагальненні судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, щодо осіб, які не є підозрюваними (яким у порядку, передбаченому ст. ст. 276 - 279 КПК, повідомлено про підозру, або яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення), обвинуваченими (особа, обвинувальний акт щодо якої передано до суду в порядку, передбаченому ст. 291 КПК) або особами, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, не може бути прийнято ухвалу про арешт майна.

Враховуючи наведене, навіть якщо у слідчого судді є достатні підстави вважати, що певною особою було вчинено кримінальне правопорушення, він не має повноважень накладати арешт на майно особи, яка не є підозрюваним.

Згідно зі статтею 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Крім того, постановою заступника начальника першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 від 05.08.2016 закрито кримінальне провадження № 0000898 від 10.11.2015р у зв`язку з відсутністю у діянні складу кримінального правопорушення.

Враховуючи те, що кримінальне провадження закрите, потреба в подальшому застосуванні цього заходу відпала, вважаю за можливе скасувати заборону.

Вирішуючи вимоги представника заявника у судовому засіданні, а також приймаючи до уваги відсутність підстав для подальшого арешту майна заявника, суд вважає клопотання обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 170-174 КПК України,
УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити.

Заборону, накладену ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 16.12.2015 року у справі № 201/18060/15-к, провадження № 1кс/201/10405/2015 Державним реєстраторам Державної реєстраційної служби України здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо нерухомого майна, а саме:

- будинку, розташованого на АДРЕСА_1 ;

- гуртожитку, розташованого на АДРЕСА_2 ;

- нежитлової будівлі, розташованої на АДРЕСА_2 ;

- нежитлової будівлі, розташованої на АДРЕСА_3 ;

- комбінату, розташованої на АДРЕСА_4 ;

- нежитлової будівлі, розташованої на АДРЕСА_5 ;

- нежитлової будівлі, розташованої на АДРЕСА_1 ;

- нежитлової будівлі, розташованої на АДРЕСА_1 скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1