Провадження №1-кп/523/529/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.08.2016 року м. Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси під головуванням судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду кримінальне провадження №0003528 із звинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, українця, громадянина України, маючому неповну середню освіту, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.186 КК України,
в с т а н о в и в:
02.06.2016 близько 03.40 годин ОСОБА_5 , 1984 року народження, з метою викрадення чужого майна, знаходячись біля квартири АДРЕСА_2 , штовхнув вхідні двері в квартиру, які в подальшому відкрились, після чого ОСОБА_5 проник до квартири. Реалізуючи свій злочинний намір ОСОБА_5 , знаходячись у приміщенні квартири АДРЕСА_2 , таємно викрав майно, яке належить ОСОБА_4 , а саме: мобільний телефон марки «Самсунт» чорного кольору імей: НОМЕР_1 , вартістю 1100 гривень, який підключений до оператора стільникового зв`язку «Київстар» за № НОМЕР_2 , який - для потерпілої ОСОБА_4 матеріальної цінності не становить, та грошові кошти у сумі 940 гривень, які знаходились у приміщенні кухні вказаної квартири.

Після чого ОСОБА_5 , з таємно викраденим майном намагався непомітно покинути приміщення квартири, проте, його злочинні дії були помічені потерпілою ОСОБА_4 , та її чоловіком ОСОБА_7 , які з метою припинення злочинних дій ОСОБА_5 , намагались його зупинити, гукали та прохали про допомогу, однак ОСОБА_5 відмовився виконати вимогу ОСОБА_4 і продовжуючи свої злочинні дії, з метою утримання при собі викраденого ним майна з місця скоєння злочину з відкрито викраденим майном зник, розпорядившись ним на свій розсуд.

Обвинувачений свою вину у вчиненому діянні визнав повністю, підтвердив в своїх показаннях сутність пред`явленого йому обвинувачення та додатково показав, що 02.06.2016 року вночі вирішив зайти в гості до чоловіка потерпілої ОСОБА_4 - ОСОБА_7 з яким раніше спілкувалися. Підійшовши до квартири АДРЕСА_2 , він декілька разів постукав у вхідні двері, потім смикнув ручку дверей, останні відчинилися. Зайшовши всередину, помітив на кухні стіл на якому знаходився мобільний телефон, він вирішив його викрасти, взяв останній та вийшов з квартири в коридор, де його помітив ОСОБА_7 та потерпіла ОСОБА_4 не реагуючи на їхні крики втік.

Про вчинене обвинувачений жалкує, щиро кається.

Отримавши показання обвинуваченого та потерпілої, що повністю відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, з`ясувавши правильність розуміння всіма учасниками судового засідання змісту цих обставин та відсутності їх оспорювань, сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши правові наслідки застосування положень ч.3 ст.349 КПК України, за клопотанням прокурора, підтриманого потерпілою, обвинуваченим та його захисником, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів.

Вчинені обвинуваченим ОСОБА_5 діяння суд кваліфікує за ч.3 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаним з проникненням у житло.
При призначенні покарання обвинуваченому суд визнає його щире каяття, публічне вибачення в суді перед потерпілою та активне сприяння розкриттю злочину в якості обставин, які пом`якшують покарання, а також констатує про відсутність обставин, які б обтяжували покарання.

Суд також враховує дані про ОСОБА_5 як про офіційно не працевлаштовану особу, раніше не судимого в силу ст.89 КК України, має на утриманні малолітню дитину, а також позицію потерпілої, яка просила призначити обвинуваченому реальну міру покарання.

З урахуванням викладеного суд вважає що зазначені обставини не дозволяють застосувати до обвинуваченого при призначенні покарання положення ст.ст.69, 75 і 76 КК України та обумовлює необхідність подальшої ізоляції ОСОБА_5 від суспільства.

Визнане в якості речових доказів майно, що було предметами злочинного посягання слід вважати повернутим потерпілі.

Керуючись ст.ст. 368, 374 КПК України, суд,

у х в а л и в:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.186 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі ст.72 цього ж кодексу зарахувати ОСОБА_5 в строк відбутого покарання час його попереднього ув`язнення в період з 03 червня 2016 року до набрання вироком законної сили, у співвідношенні відповідності одного дня попереднього ув`язнення двом дням позбавлення волі.

Застосований до ОСОБА_5 запобіжний захід залишити попередній - тримання під вартою.

Строк відбуття покарання ОСОБА_5 рахувати з 03 червня 2016 року.

Після набрання вироком законної сили визнане в якості речових доказів майно, що було предметами злочинного посягання, а саме: мобільний телефон марки «Самсунг» - вважати повернутим потерпілі.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через Суворовський районний суд м. Одеси протягом 30 днів з дня його проголошення, а ОСОБА_5 в той же строк з моменту вручення його копії.

Копію вироку негайно вручити учасникам судового розгляду.

Головуючий

ОСОБА_1