Справа № 548/307/16-к
Провадження №1-кп/548/46/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 березня 2016 року м. Хорол

Хорольський районний суд Полтавської області

в складі: головуючого - судді - ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілої - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Хорол кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, працюючого завідувачем Центральним Хорольським цвинтарем, не одруженого, уродженця с. Золотухи Оржицького району Полтавської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

відносно якого обвинувальний акт за ч. 1 ст. 185 КК України, а також угода про примирення між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 , що надійшли до суду,

В С Т А Н О В И В :

13.02.2016 року ОСОБА_5 вирішив здійснити крадіжку металевої сітки "Рабиця", якою був обгороджений дачний будинок АДРЕСА_3 .

Діючи з метою крадіжки, 13.02.2016 року близько 09 години 00 хвилин ОСОБА_5 з корисливих спонукань, умисно, таємно, зняв вказану сітку "Рабиця", шляхом відрізання кріплень за допомогою ножиців по металу, від стовпчиків опор, до яких фіксувалася сітка, та розрізав зняту сітку на чотири частини. Потім ОСОБА_5 завантажив дві частини сітки "Рабиця" на санки, які заздалегідь взяв у сусіда ОСОБА_6 , проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , та з метою послідуючого збуту викраденого майна, відвіз до знайомого ОСОБА_7 .

Після цього, ОСОБА_5 повернувся до місця вчинення даного злочину за адресою: АДРЕСА_3 , і знову завантажив на санки решту двоє частин металевої сітки "Рабиця", та відвіз до ОСОБА_7 , де виручив гроші за всю викрадену сітку в розмірі 52 гривні, які витратив на свої особисті потреби.

Згідно висновку експерта № 1602/4 від 16.02.2016 року дійсна вартість викраденої ОСОБА_5 металевої сітки "Рабиця" становить 196 гривень.

Своїми умисними діями обвинувачений ОСОБА_5 завдав потерпілій ОСОБА_4 матеріальної шкоди загальну суму 196 гривень 00 копійок.

Під час досудового розслідування 22 лютого 2016 року між обвинуваченим та потерпілою була укладена угода про примирення у відповідності до вимог ст. 471 КПК України. Угода містить повне формулюванння обвинувачення, його правову кваліфікацію за ч. 1 ст. 185 КК України, де вказано, що обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою винуватість у вчиненні ним вказаного вище кримінального правопорушення, щиро кається у вчиненому, добровільно повністю відшкодував потерпілій ОСОБА_4 завдану шкоду. В цій угоді про примирення також вказано узгоджене потерпілою та обвинуваченим покарання у виді штрафу на прибуток держави в сумі 850 гривень, а також згода сторін на його призначення. В угоді зазначені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Прокурор не заперечує проти затвердження угоди про примирення, потерпіла та обвинувачений просять затвердити угоду.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення між обвинуваченим та потерпілою, суд виходить з наступного.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до п. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, потерпіла та обвинувачений добровільно уклали угоду про примирення.

Крім того, суд переконався, що обвинувачений цілком розуміє права, передбачені ч. 5 ст. 474 КПК України.

Також судом встановлено, що обвинувачений та потерпіла розуміють наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені ст. 473 КПК України.

Суд також переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Зміст укладеної сторонами угоди відповідає вимогам ст. 471 КПК України та Кримінального кодексу України, не суперечать інтересам суспільства, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, а покарання яке пропонується в угоді, є покаранням у межах санкції ч. 1 ст.185 КК України і відповідає вимогам чинного законодавства та особі обвинуваченого.

Заслухавши думку учасників судового розгляду та враховуючи вище викладене, суд вважає за можливим затвердити угоду про примирення від 22 лютого 2016 року, укладену між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 , призначивши останньому міру покарання, узгоджену сторонами в угоді.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Цивільний позов по даному кримінальному провадженню не заявлявся.

Судові витрати по даному кримінальному провадженню відсутні.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

З урахуванням наведеного та керуючись ст. ст. 373, ст. 374 та ст. 475 КПК України, суд -

З А С У Д И В :
Затвердити угоду від 22 лютого 2016 року про примирення між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та за вчинення цього кримінального правопорушення призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання у виді штрафу на прибуток держави у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Речові докази: грошові купюри номіналом 50 гривень № КР8184224 та номіналом 2 гривні № ПЗ7478710, які згідно квитанції № 322/16 передані на зберігання у камеру схову речових доказів Хорольського ВП ГУНП в Полтавській області, - передати в дохід держави.

У разі невиконання затвердженої судом угоди про примирення потерпіла має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановленого законом строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

Згідно зі ст. 376 ч. 6 КПК України копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку суду мають право отримати після подачі відповідної заяви про це до суду.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Хорольський районний суд обвинуваченим з підстав, передбачених п.1, ч.4, ст. 394 КПК України, а прокурором виключно з підстав, передбачених ч. 3 ст. 469 КПК України.

Головуючий: ОСОБА_1