Справа № 308/6360/16-к
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 червня 2016 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , розглянувши клопотання старшого слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у Закарпатській області майора податкової міліції ОСОБА_3 про арешт майна,
В С Т А Н О В И В :
Слідчим управлінням фінансових розслідувань ГУ ДФС у Закарпатській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000020, відомості про яке внесено до ЄРДР 25.05.2016 року з попередньою правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, за ч.1 ст. 212 КК України.

В ході проведення досудового розслідування встановлено, що мешканцями Закарпатської області використовується схема по ввезенню в Україну із-за кордону різного роду продукції у великих об`ємах без сплати митних платежів, завдяки подрібненню цих товарних партій в межах дозволеної законодавством норми ввезення товарів фізичними особами на митну територію України. Особи, які залучаються організаторами вказаної протиправної діяльності слідують у транспортних засобах у якості пасажирів та переміщують товари з однаковими ідентифікаційними ознаками. В подальшому зазначена продукція розміщується на складські приміщення, що належать організаторам ввезення товарів. В більшості випадків зазначені товари після розміщення на склад реалізовуються фізичними особами підприємцями в магазинах роздрібної торгівлі на території Закарпатської області та у виді значних товарних партій відправляються замовникам по всій території України через поштові перевізники («Нова пошта», «Інтайм», «Делевері»).

16.06.2016 до СУФР ГУ ДФС у Закарпатській області за вх. №1223 надійшли матеріали з прокуратури Закарпатської області про протиправні діяння невстановлених осіб, які в період з 14 по 16 червня 2016 року ввезли на територію України, через митний пункт пропуску «Тиса» Закарпатської митниці ДФС товар (джинси) подрібненими партіями, без сплати митних платежів.

Відповідно до отриманих матеріалів встановлено, що в результаті оперативного супроводження ввезених ТМЦ від пункту пропуску до місця розвантаження, накопичення ввезених за описаною схемою ТМЦ (джинсів), здійснюється в складському приміщенні «Нової Пошти», яке розташоване за адресою: м. Ужгород, вул. Трудова, 1, та завантажено в автомобіль марки МАН д.н.з. НОМЕР_1 , який знаходиться на території, з метою їх подальшого відправлення (транспортування) невстановленому на даний час замовнику товару.

17.06.2016 згідно вимог ст. 237 КПК України проведено огляд вантажного автомобіля марки МАН д.н.з. НОМЕР_1 , що знаходився на території за адресою: м. Ужгород, вул. Трудова,1, що належить на праві власності громадянину ОСОБА_4 (р.н.о.к.п.п.: НОМЕР_2 ), якою фактично користується ТОВ «Нова Пошта», та на який отримано згоду. Під час проведення огляду вантажного автомобіля марки МАН д.н.з. НОМЕР_1 виявлено та вилучено товари, які незаконно ввезені на митну територію України, подрібненими партіями, а саме: штани джинсові у загальній кількості 3 969 штук; штани спортивні у загальній кількості 2 850 штук на які під час огляду були відсутні будь-які документи щодо походження та відправлення товарів. Також, проведеним оглядом встановлено, що на виявлених товарно-матеріальних цінностей відсутня будь-яка інформація щодо виробника товару. З візуального огляду написів на картонних коробках з товаром (ієрогліфів) можна зробити припущення, що країною походження товару є Китай.

Так, товарно-матеріальні цінності, які 17.06.2016 виявлено та вилучено в ході проведення огляду вантажного автомобіля марки МАН д.н.з. НОМЕР_1 , що знаходився на території за адресою: м. Ужгород, вул. Трудова,1, а саме: штани джинсові у загальній кількості 3 969 штук; штани спортивні у загальній кількості 2 850 штук є матеріальними об`єктами, які були предметом кримінального правопорушення та можуть бути визнані речовими доказами.

Виходячи з вищенаведеного, слідчий просить суд арешт товарно-матеріальні цінності, а саме: штани джинсові у загальній кількості 3 969 штук; штани спортивні у загальній кількості 2 850 штук, та передати їх на зберігання згідно вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 19 листопада 2012 р. № 1104 «Про реалізацію окремих положень Кримінального процесуального кодексу України», до СУ ФР ГУ ДФС у Закарпатській області.

Прокурор та слідчий у ході судового розгляду заявлене клопотання підтримали, просили його задовольнити.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею,
судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Заслухавши пояснення слідчого, прокурора, дослідивши матеріали, долучені до клопотання, слідчий суддя встановив наступне.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку арешту майна з метою забезпечення: збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Проаналізувавши надані суду матеріали та обставини викладені у клопотанні, заслухавши слідчого та прокурора, суд дійшов висновку, що зазначені у клопотанні речі і документи відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, тобто мають ознаки речових доказів у цьому кримінальному провадженні, зазначені речі і документи були вилучені на законних підставах, що відповідає завданням та меті накладення арешту, на цей час власник майна не встановлений, проте не позбавлений можливості звернутися до суду із клопотанням про скасування арешту майна, тому зазначене клопотання слід задовольнити.

Керуючись ст. ст. 98, 110, 170-175, 309 КПК України, -

У Х В А Л И В :
Клопотання старшого слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у Закарпатській області майора податкової міліції ОСОБА_3 - задовольнити.

Накласти арешт на товарно-матеріальні цінності, а саме: штани джинсові у загальній кількості 3 969 штук; штани спортивні у загальній кількості 2 850 штук та передати їх на зберігання згідно вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 19 листопада 2012 р. № 1104 «Про реалізацію окремих положень Кримінального процесуального кодексу України» до СУ ФР ГУ ДФС у Закарпатській області.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Закарпатської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1