№566/593/16-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 липня 2016 року смт. Млинів Рівненської області Млинівський районний суд Рівненської області
в складі слідчого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю начальника СВ Млинівського ВП ОСОБА_3
захисника підозрюваної ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5
підозрюваної ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Млинівського відділення поліції Дубенського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області капітан поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання до ОСОБА_4 по матеріалах досудового розслідування, відомості про яке 09 квітня 2016 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000112 відносно ОСОБА_4 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Слідчий СВ Млинівського відділення поліції Дубенського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області капітана поліції ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором, звернувся до Млинівського районного суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_4 .

В судовому засіданні начальник СВ Млинівського ВП Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_3 клопотання підтримав та доповів, що підставами застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваною ОСОБА_4 кримінального правопорушення,передбаченого ч.3 ст.185 КК України а також наявність ризиків, передбачених п.п.1,4 5 ч.1 ст.177 КПК України, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрювана ОСОБА_4 може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Так, досудовим розслідуванням встановлено, що 07 квітня 2016 року, в нічну пору доби, ОСОБА_4 перебуваючи в гостях у ОСОБА_7 , що проживає в квартирі АДРЕСА_1 , вирішила збагатитися за рахунок чужого майна шляхом протиправного заволодіння консервацією жителів вказаного будинку.

В цей же день, приблизно о 01 год., реалізуючи свій протиправний намір ОСОБА_4 , діючи повторно та з корисливих мотивів, спустилась в підвал багатоквартирного будинку, що розташований за адресою АДРЕСА_2 , де через двері проникла в належний ОСОБА_8 погріб, звідки таємно викрала консервацію продуктів харчування, а саме: 1 банку об`ємом 3 л. із квашеною капустою вартістю 80 грн., 2 банки об`ємом 3 л. із соленим салом по ціні 100 грн. за одну, 1 банку об`ємом 1,5 л. із помідорами вартістю 33,50 грн., 5 банок об`ємом 0,5 л. із грибами по ціні 25 грн. за одну та 6 банок об`ємом 0,5 л. із тушкованим м`ясом свинини по ціні 37,5 грн. за одну.

В подальшому, ОСОБА_4 розпорядилась викраденим у ОСОБА_8 майном на свій розсуд, в результаті чого заподіяла потерпілій майнову шкоду на загальну суму 663,50 грн.

В ході провадження досудового розслідування 24 червня 2016 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

Просить суд задоволити клопотання і винести ухвалу про застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_4 тривалістю 60 днів.

Розглянувши клопотання, дослідивши додані до нього матеріали, вислухавши думку підозрюваної ОСОБА_4 та її захисника адвоката ОСОБА_5 , які не заперечували проти задоволення клопотання, суд вважає, що клопотання є обґрунтованим та підлягає до задоволенняз наступних підстав: у відповідності до ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно ч.1 ст.179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до ч.1 ст. 194 КПК України слідчий суддя під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу повинен встановити чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків передбачених ст.177 КПК України та недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Суд, дослідивши матеріали клопотання, вважає обґрунтованою підозру у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та наявність ризиків, передбачених п.п.1, 4,5 ч.1 ст.177 КПК України.

Про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України є фактичні дані, що містяться у протоколі огляду місця події від 09 квітня 2016 року, протоколах огляду предметів від 09 квітня 2016 року, 10 квітня 2016 року, 14 квітня 2016 року, 06 червня 2016 року, 15 квітня 2016 року, 09 червня 2016 року, 13 квітня 2016 року, 09 червня 2016 року, копії відповіді на вимогу в УІАЗ, у показаннях потерпілої ОСОБА_8 , показаннях свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , показаннях підозрюваної ОСОБА_4 та довідці про вартість викраденого майна.

(а.с. 10,12,13-38)
Ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України, підтверджується тим, що під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 неодноразово раніше притягалася до кримінальної відповідальності за умисні злочини.

Так, ОСОБА_4 судима 10 січня 2014 року вироком Млинівського районного суду за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді 120 годин громадських робіт, 21 січня 2015 року вироком Млинівського районного суду за ч.2 ст.389 КК України до покарання у виді 1 (одного) місяця арешту.

Відповідно до ч.1 ст.71 КК України до вироку Млинівського районного суду від 21 січня 2015 року частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Млинівського районного суду від 10 січня 2014 року і остаточно призначено покарання у виді 1 (одного) місяця 14 (чотирнадцяти) днів арешту.

Крім цього, на розгляді у Млинівському районному суді Рівненської області перебуває кримінальне провадження №0000274 від 16 травня 2015 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185 та ч.2 ст.186 КК України.

Таким чином, зазначені обставини вказують на те, що ОСОБА_4 , маючи вищевказані судимості не погашеними та не знятими у встановленому законом порядку, є особою суспільно небезпечною та схильною до вчинення злочинів, а це дає суду достатні підстави, вважати, що ОСОБА_4 буде продовжувати вчиняти злочинну діяльність..

(а.с.7-8)
Ризики, передбачені п.п. 1,4 ч.1 ст.177 КПК України підтверджуються, що ОСОБА_4 не має постійних занять та постійного джерела заробітку, без постійного місця проживання, ухилялася від виконання визначеного судом покарання у виді громадських робіт, не одружена та немає утриманців, що дає достатні підстави вважати, що остання буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню шляхом ухилення від виконання процесуальних обов`язків.

Згідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:
1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;
3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;
4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;
5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;
6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;
7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;
8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;
9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;
10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;
У відповідності до п. 1 Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 511-550/0/4-13 від 04 квітня 2013 року «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України» запобіжні заходи, затримання у кримінальному провадженні застосовуються тільки з метою та за наявності підстав, визначених ст. 177 КПК. Слідчому судді, суду слід враховувати, що рішення про застосування одного із видів запобіжних заходів, який обмежує права і свободи підозрюваного, обвинуваченого, має відповідати характеру певного суспільного інтересу (визначеним у КПК конкретним підставам і меті), що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Вирішуючи питання про застосування, продовження, зміну або скасування запобіжного заходу при розгляді відповідних клопотань, слідчий суддя, суд щоразу зобов`язаний:

здійснювати повноваження із судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування і судового розгляду, діяти відповідно до вимог кримінального процесуального закону;

пам`ятати, що критерії для обрання того чи іншого запобіжного заходу передбачені у ч. 1 ст. 194 КПК, а тому слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування запобіжного заходу, якщо за результатами розгляду клопотання встановить:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні;

перевіряти наявність підстав і мети застосування запобіжного заходу у кримінальному провадженні, встановлювати обґрунтованість таких підстав з огляду на фактичні дані, установлені конкретні обставини кримінального провадження;

враховувати, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року (Конвенція), а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ).

Відповідно до вимог пунктів 1, 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість.
Таким чином, беручи до уваги те, що встановлена наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки, а також існують ризики, передбачені п.п.1,4,5 ст.177 КПК України, суд вважає за доцільне застосувати до підозрюваної ОСОБА_4 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання та покласти на неї, передбачені ч.5 ст.177 КПК України, наступні обов`язки:

1)прибувати до кабінету №15 Млинівського відділення поліції Дубенського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській областідо слідчого СВ ОСОБА_6 за кожним викликом;

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання.

У відповідності до ст. 179 КПК України запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Підозрюваному, обвинуваченому письмово під розпис повідомляються покладені на нього обов`язки та роз`яснюється, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання здійснює слідчий, а якщо справа перебуває у провадженні суду, - прокурор.

На підставі наведеного,
керуючись ст. 131, 132, 176-179, 184, 194 КПК України,
суд, -
УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого СВ Млинівського відділення поліції Дубенського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області капітан поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді особистого зобовязання відносно ОСОБА_4 задоволити.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Дубно Рівненської області, громадянки України, без постійного місця проживання, раніше судимої вироком Млинівського районного суду Рівненської області від 10 січня 2014 року за ч.1 ст. 185 КК України та вироком Млинівського районного суду Рівненської області від 21 січня 2015 року за ч.2 ст.389 КК України, маючи ці судимості не знятими та непогашеними у встановленому законом порядку

запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрювану ОСОБА_4 такі обов`язки:
1) прибувати до кабінету №15 Млинівського відділення поліції Дубенського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській областідо слідчого СВ ОСОБА_6 за кожним викликом;

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання.

Встановити строк виконання покладених на підозрювану ОСОБА_4 обов`язків 60 днів, а саме до 08 вересня 2016 року до 16 години 00 хвилин.
Роз`яснити, ОСОБА_4 , покладені на неї обов`язки, а також, що в разі їх невиконання до неї може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу може бути подано під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя Млинівського райсуду ОСОБА_1