Єдиний унікальний номер:343/770/16-к
Номер провадження: 1-в/0343/271/16
У Х В А Л А
про відмову в умовно-достроковому звільненні від відбування покарання
25 квітня 2016 року м. Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника Долинського ВЦ №118 ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Долинського районного суду Івано-Франківської області спільне клопотання Долинського виправного центру № 118 та спостережної комісії при Долинській райдержадміністрації про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 ,-

В С Т А Н О В И В:
Адміністрація Долинського ВЦ № 118 УДПтС України в Івано-Франківській області разом зі спостережною комісією при Долинській райдержадміністрації звернулись в суд з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 .
Представник адміністрації Долинського ВЦ № 118 ОСОБА_4 заперечив проти задоволення клопотання. Пояснив, що засуджений прибув у Долинський ВЦ 30.11.2015р. З лютого 2016 року був працевлаштований на контрагентському об`єкті «Ромен-Долина». Засуджений на шлях виправлення не став, допустив порушення режиму відбування покарання, а саме спроба пронесення на територію контрагенського об"єкту спиртних напоїв, за що 24.03.2016 року було накладено дисциплінарні стягнення у виді 10 діб ДІЗО правами начальника установи.
Засуджений ОСОБА_5 пояснив, що бажає, щоб його умовно-достроково звільнили.
Прокурор ОСОБА_3 заперечив щодо задоволення клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 , оскільки останній порушив режим відбування покарання, за що було накладено дисциплінарне стягнення, яке на даний час непогашене, на шлях виправлення він не став.
Суд, вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, вважає, що клопотання не підлягає до задоволення, виходячи з наступного:
Положення ч.ч.2, 3 ст. 81 КК України передбачають дві умови для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання: засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення; засуджений фактично відбув не менше двох третин строку покарання, призначеного судом.
У той же час ч.1 вказаної норми вказує, що до осіб, що відбувають покарання у виді обмеження волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Отже, зміст останньої норми вказує на те, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є правом, а не обов`язком суду.
П. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» № 2 від 26.04.2002 р., звернуто увагу судів на те, що умовно-дострокове звільнення осіб від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким мають надзвичайно важливе значення для виправлення засудженого та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 КК України.
Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Згідно із ст. 50 ч.1, ст. 63 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Суд зазначає, що призначене особі покарання має на меті виправлення засудженого, протягом всього часу його перебування у місці позбавлення волі, тобто з першого і до останнього дня.
Ігнорування засудженим покарання призначеного йому, порушення ним в місцях обмеження волі умов утримання/відбування покарання є свідченням не бажання засудженого ставати на шлях виправлення, виправлятися навіть, перебуваючи в місцях обмеження волі, незалежно коли таке мало місце на початку, всередині чи вкінці відбування цією особою покарання.
Суд вважає неприпустимим звільнення засудженого який порушував умови утримання/відбування покарання у місцях обмеження волі, умовно-достроково, адже вказаним підривається у цілому сутність такого звільнення, оскільки це свідчить про ігнорування засудженим поняття покарання як заходу примусу від імені держави за вироком суду до особи, мети покарання - виправлення засудженого, запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
При прийняття такого рішення щодо особи, яка засуджена від імені держави за вироком суду до покарання у виді позбавлення волі, суд має обовязково також враховувати мету покарання: запобігання вчиненню нових злочинів, як цією особою (тобто цим засудженим) так і іншими особами.
Суд зобов`язаний врахувати вищезазначене при вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення особи з місць позбавлення волі, чи відмову у цьому, адже певною мірою від суду, який вироком від імені держави призначив покарання особі у виді позбавлення волі на певний строк, інший суд своєю ухвалою від імені держави, вирішує чи виправилася за час покарання ця особа, чи не вчинить нового злочину.
Згідно з роз`ясненнями, що містяться у згаданій Постанові Пленуму в п.13 -матеріали про умовно-дострокове звільнення, які подають органи, що відають виконанням покарання, мають відповідати вимогам, передбаченим ст. 110 Виправно-трудового кодексу України, яка передбачає, що у поданні мають міститися дані, які характеризують поведінку засудженого, його ставлення до праці та навчання за весь час відбування покарання. Одночасно з поданням до суду направляється особиста справа засудженого.
ОСОБА_5 засуджений 22.05.2013р. Миколаївським районним судом за ст. 186 ч.2 КК України до 4 років, 6 місяців позбавлення волі та 12.12.2013 року Миколаївським районним судом Львівської області за ч.1ст.296, ч.4 ст.70, ст. 72 КК України до 4 років 8 місяців позбавлення волі.
Ухвалою Шевченківського районного суду м.Львова від 28.10.2015 року засудженому ОСОБА_5 , замінено невідбуту частину призначеного покарання у вигляді позбавлення волі на більш м`яке у вигляді 2 роки 2 місяці 24 дні обмеження волі.
Ухвалою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 31.12.2015 року засудженому ОСОБА_5 зараховано в строк відбування покарання за правилами, передбаченими у статті 72 КК України час слідування його під вартою до Долинського ВЦ №118 з 28.10.2015 року по 31.11.2015 року з розрахунку один день позбавлення волі за два дні обмеження волі.
Ухвалою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 26.01.2016 року засудженому ОСОБА_5 зараховано за правилами ч.5 ст. 72 Кримінального кодексу України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, строк його попереднього ув`язнення з 22 травня 2013 року по 25 червня 2013 року та з 27 листопада 2013 року по 13 січня 2014 року у строк покарання, призначеного вироками Миколаївського районного суду Львівської області від 22 травня 2013 року та від 12 грудня 2013року.
Початок відбуття покарання засудженому рахується з 22.05.2013 року; 2/3 частини відбутого терміну 12.03.2016 року; кінець терміну 01.10.2017 року.
З матеріалів особової справи засудженого ОСОБА_5 встановлено, що останній прибув у зазначений центр 30.11.2015 року. З лютого 2016 року був працевлаштований на контрагентському об`єкті «Ромен-Долина». За час відбування покарання допустив порушення вимог режиму відбування покарання.
Так , засуджений ОСОБА_5 24.03.2016 року допустив порушення вимог режиму відбування покарання, а саме намагався пронести на територію контрагентського об`єкту 0,5л спиртного, за що правами начальника установи на нього накладено дисциплінарне стягнення у вигляді 10 діб ДІЗО.
Враховуючи поведінку засудженого ОСОБА_5 , наявність у нього непогашеного стягнення, у суду не має підстави вважати, що засуджений став на шлях виправлення, тому у задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання слід відмовити.
На підставі викладеного, ст.81 Кримінального кодексу України, Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», керуючись ст.ст.537, 539 Кримінального процесуального кодексу України, суд-
ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні клопотання Долинського виправного центру № 118 та спостережної комісії при Долинській райдержадміністрації про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Івано-Франківської області на протязі семи днів з дня її оголошення через Долинський районний суд Івано-Франківської області.
Суддя: