печерський районний суд міста києва
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07.10.2016 Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Києві кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0007958 від 09.12.2015, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бровари Київської області, громадянина України, із професійно-технічною освітою, який не працює, неодружений, не зареєстрований на території України, до затримання фактично проживав за адресою: АДРЕСА_1 , судимий:

- 22.12.2010 Броварським міськрайонним судом Київської області за ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 185 КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України на 4 роки позбавлення волі;

- 13.03.2014 Броварським міськрайонним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185, 71 КК України на 1 рік 4 місяці позбавлення волі, ухвалою Бердичівського міськрайонного суду від 25.07.2014 скорочено наполовину строк відбуття покарання на підставі ст.6 Закону України «Про амністію у 2014 році», звільнений 28.10.2014 по відбуттю строку покарання,

- 24.05.2016 Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України на 4 роки позбавлення волі, -

у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України,-

за участю сторін кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 08 грудня 2015 року, приблизно о 16.00 год., перебуваючи неподалік від станції метро Київського метрополітену «Дружби Народів» зайшов до скверу, де побачив приватний будинок за адресою АДРЕСА_2 , з відсутністю світла в середині.

За вказаних обставин у ОСОБА_4 виник умисел на таємне викрадення чужого майна з проникненням до вказаного будинку.

Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи повторно з корисливих спонукань, ОСОБА_4 з метою таємного викрадення чужого майна переліз через паркан на територію подвір`я вказаного будинку, за допомогою викрутки віджав віконну раму одного з вікон, тим самим отримав можливість проникнути до приміщення кухні.

В подальшому ОСОБА_4 через кухню зайшов до однієї з кімнат, в якій з комоду таємно викрав грошові кошти в сумі 2000 грн., золоту каблучку жовтого кольору з рубіновим каменем, золоту каблучку з діамантом, золоті сережки з рубіном в середині, ланцюжок з підвіскою янтарного камінця, браслет від годинника із золота жовтого та зеленого кольорів, золоті коронки жовтого кольору, задню кришку від годинника з золота з написом.

Зібравши вищевказані речі та розклавши їх по своїм кишеням, ОСОБА_4 виліз через вікно на кухні та залишив місце вчинення злочину.

В цей же день, ОСОБА_4 , перебуваючи неподалік від станції Київського метрополітену «Дружби Народів», заклав вище вказані речі в ломбард «Скарбниця», отримавши за них 5000 грн, якими, а також грошовими коштами в розмірі 2000 грн. розпорядився на власний розсуд.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні повністю визнав свою вину у вчиненні інкримінованого злочину, заявив про щире каяття у вчиненому.

По суті фактичних обставин справи пояснив, що у зв`язку зі скрутним матеріальним становищем став на шлях злочинної діяльності. 08 грудня 2015 року, приблизно о 16.00 год., з метою викрадення чужого майна, шляхом виставляння вікна проник в приватний будинок за адресою АДРЕСА_2 , в одній із кімнати знайшов ювелірні вироби та грошові кошти в розмірі 2000 грн., якими протиправно заволодів та залишив місце вчинення злочину. В цей же день, перебуваючи неподалік від станції Київського метрополітену «Дружби Народів», заклав вище вказані речі в ломбард «Скарбниця», отримавши за них 5000 грн, якими, а також грошовими коштами в розмірі 2000 грн. розпорядився на власний розсуд. Свої дії охарактеризував негативно.

Приймаючи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчиненні злочину, його показання в судовому засіданні відповідали фактичним обставин справи, положення ч. 3 ст. 349 КПК України обвинуваченому та іншим учасникам судового розгляду роз`яснені, і вони не наполягали на досліджені інших доказів у справі, при цьому у суду не було сумнівів в добровільності та істинності їх позиції, суд визнав недоцільним дослідження решти доказів щодо фактичних обставин справи, які сторонами кримінального провадження не оспорювались.

Визнавши показання обвинуваченого ОСОБА_4 допустимим доказом у справі, суд приходить до висновку про доведеність його вини у вчиненні інкримінованого злочину в межах висунутого обвинувачення та кваліфікує його дії за ч. 3 ст. 185 КК України, оскільки він, діючи повторно, вчинив таємне викрадення чужого майна, поєднане із проникненням в житло.

При призначенні покарання суд, у відповідності до положень ст. ст. 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчинення злочинів, дані, які характеризують особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

ОСОБА_4 вчинив умисний тяжкий злочину, раніше неодноразово судимий, неодружений, до затримання не працював, хоча має професійно-технічну освіту, за місцем постійного проживання характеризується задовільно, на обліку в лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання, суд у відповідності до вимог ст. 66 КК України визнає щире каяття у вчиненні злочину. Обставин, що обтяжують покарання, із визначених ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Оцінивши тяжкість та конкретні обставини вчинення злочину, вищенаведені дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів, відбував покарання у виді позбавлення волі, проте належних висновків для себе не зробив, не працював та суспільно корисною працею не займався, суд приходить до висновку, що з метою виправлення обвинуваченого, а також запобігання вчиненню ним нових злочинів, ОСОБА_4 належить призначити покарання у виді позбавлення волі на певний строк, справедливе й достатнє для досягнення цілей покарання.

Оскільки, ОСОБА_4 визнається винним у вчиненні злочину, подія якого мала місце до постановлення вироку Дніпровського районного суду м. Києва від 24.05.2016, суд призначає йому остаточне покарання за ч. 4 ст. 70 КК України при цьому враховує, що правоохоронні органи не вжили дієвих заходів для своєчасного розкриття злочину та об`єднання справ в одне провадження, чим погіршити становище ОСОБА_4 і вважає можливим при призначенні покарання за сукупністю злочинів в поряду ч. 4 ст. 70 КК України застосувати принцип поглинення менш сурового покарання більш суворим.

На підставі п. 3 ч.1 ст. 118, ч.2 ст.124 КПК України суд стягує з обвинуваченого на користь держави процесуальні витрати за проведення експертизи.

Речові докази та цивільний позов у справі відсутні.

Призначаючи ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі, суд враховує положення ч. 5 ст. 72 КК України, у відповідності до яких, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Натомість суд позбавлений можливості визначити конкретний проміжок часу, який підлягає перерахуванню, оскільки на день постановлення вироку не може визначити конкретний період часу перебування обвинуваченого в умовах попереднього ув`язнення. Вказане питання може бути вирішення безпосередньо установою за місцем відбування покарання у виді позбавлення волі або судом в порядку, визначеному ст.ст. 537-539 КПК України.

Керуючись ст. 371, ч.2 ст. 373, ст. ст. 374, 376 КПК України, -

З А С У Д И В :
ОСОБА_4 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 6 ( шість ) місяців.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення призначеного покарання покаранням призначеним ОСОБА_4 за вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 24.05.2016 призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання рахувати з моменту застосування до ОСОБА_4 по даному кримінальному провадженні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з 24 травня 2016 року.

У відповідності до ч. 4 ст. 70 КК України зарахувати в строк відбування покарання час перебування ОСОБА_4 під вартою в порядку попереднього ув`язнення та відбування покарання у виді позбавлення волі за вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 24 травня 2016 року, в період з 20 січня 2016 року по 24 травня 2016 року, на підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувавши в строк відбування покарання час попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави (УДКСУ у Печерському районі м. Києва, банк одержувач ГУДКСУ у м. Києві; р/р 0007; МФО 820019; КЕКД 21081100;01) процесуальні витрати за проведення:

- трасологічної експертизи № 1766/д від 01.04.2016 в розмірі 1055,52 грн;

- трасологічної експертизи № 2848/д від 16.06.2016 в розмірі 879, 60 грн;

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити без змін у виді тримання під вартою.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Печерський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який утримується під вартою, в той же строк з моменту отримання копії вироку.

Копію вироку негайно вручити прокурору і обвинуваченому.

Суддя - ОСОБА_1