У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 жовтня 2016 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю: прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 , розглянувши клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 про застосування щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , румуна, громадянина України, уродженця та мешканця: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , не працюючого, одруженого, раніше судимого, -

запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, -
В С Т А Н О В И В :
В ході досудового розслідування встановлено, що 29.07.2016 року ОСОБА_4 при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, місці та часі, умисно, незаконно, з метою збуту, придбав особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс загальною вагою 4,5125 грамів, який був розфасований у чотири пакетики та психотропну речовину, обіг якої обмежено метамфетамін загальною вагою 0,4794 грам, яка була розфасована у дев`ять пакетиків, які умисно, незаконно, з метою збуту зберігав при собі, після чого, 29.07.2016 року близько 20.30 години, знаходячись біля в м. Тячів, умисно, з корисливих мотивів, незаконно збув вказану кількість особливо небезпечного наркотичного засобу та психотропної речовини ОСОБА_7 , за що отримав від останнього гроші в сумі 7 000 гривень.

Згідно висновку експерта №6/339 від 05.10.2016:

1. Надані на експертизу грубо подрібнені речовини рослинного походження коричнево-зеленого кольору мають анатомо-морфологічні ознаки рослини коноплі, містить тетрагідроканабінол і є канабісом, який відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено.

Маса канабісу в перерахунку на суху речовину становить: 0,9258 г., 1,7811 г., 0,8993 г. та 0,9063 г. Загальна маса канабісу в перерахунку на суху речовину становить 4,5125 г.

2. Надані на експертизу: речовини у вигляді безбарвних, прозорих кристалів;дрібнокристалічні речовини світло-сірого кольору; речовини у вигляді жовто-коричневих прозорих кристалів містять психотропну речовину, обіг якої обмежено метамфетамін.

-0,2621 г. наданої на експертизу речовини у вигляді безбарвних, прозорих кристалів містить 29, 3343 ваг. %-0,0780 г метамфетаміну;

-0,2293 г. наданої на експертизу речовини у вигляді безбарвних, прозорих кристалів містить 29, 3343 ваг. %-0,0673 г метамфетаміну;

-0,2198 г. наданої на експертизу речовини у вигляді безбарвних, прозорих кристалів містить 29, 3343 ваг. %-0,0645 г метамфетаміну;

-0,1886 г. наданої на експертизу дрібнокристалічних речовинах світло-сірого кольору містить 21, 2413 ваг. %-0,0401 г метамфетаміну;

-0,1240 г. наданої на експертизу дрібнокристалічних речовинах світло-сірого кольору містить 21, 2413 ваг. %-0,0263 г метамфетаміну;

-0,1367 г. наданої на експертизу дрібнокристалічних речовинах світло-сірого кольору містить 21, 2413 ваг. %-0,0290 г метамфетаміну;

-0,2020 г. наданої на експертизу речовини жовто-коричневих прозорих кристалів містить 27, 2874 ваг. %-0,0551 г метамфетаміну;

-0,2057 г. наданої на експертизу речовини жовто-коричневих прозорих кристалів містить 27, 2874 ваг. %-0,0561 г метамфетаміну;

-0,2309 г. наданої на експертизу речовини жовто-коричневих прозорих кристалів містить 27, 2874

ваг. %-0,0630 г метамфетаміну;

Загальна маса метамфетаміну у: речовинах у вигляді безбарвних, прозорих кристалів; дрібнокристалічних речовинах світло-сірого кольору; речовинах у вигляді жовто-коричневих прозорих кристалів 0,4794 г.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 307 КК України, а саме незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичних засобів, психотропних речовин, якщо предметом таких дій були особливо небезпечні наркотичні засоби.

Окрім цього, 07 жовтня 2016 року о 23 годині 30 хв. під час проведення у вказаному кримінальному провадженні контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки працівниками УСБУ в Закарпатській області, УКП(КР) та слідчого управління ГУНП в Закарпатській області в м. Мукачево, по вул. Парканія, біля міні-маркету «Kohik 24», було затримано ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , раніше судимого, одруженого, тимчасово не працюючого який збував психотропну речовину метамфетамін в кількості 17 грам та наркотичну речовину канабіс в кількості 2 грами.

08 жовтня 2016 року відомості за даним фактом було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000168 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
10 жовтня 2016 року прокурором відділу прокуратури Закарпатської області ОСОБА_8 кримінальні провадження №0000071 та №0000168 було об`єднано в одне та присвоєно реєстраційний №0000071.
10 жовтня 2016 року по об`єднаному кримінальному провадженню було призначено судово-хімічну експертизу проведення якої доручено експертам Закарпатського НДЕКЦ МВС України.
Вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, зокрема: протоколом про результати контролю за вчиненням злочину, протоколом про результати аудіо-, відео контролю особи, постановою про визнання предметів речовими доказами від 17.08.2016, висновком експерта №6/339 від 05.10.2016, протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, постановою про визнання предметів речовими доказами від 08.10.2016 та іншими зібраними доказами. Таким чином, є підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 вчинив тяжкий злочини, передбачений ч. 2 ст. 307 КК України, санкція статті якого передбачає покарання у вигляді позбавленням волі на строк від 5 до 10 років з конфіскацією майна.

В обґрунтування клопотання орган досудового розслідування зазначив у якості ризиків наступні обставини: підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування, незаконно впливати на свідків, інших осіб, що причетні до незаконного зберігання, збуту психотропних речовин, та може іншим способом перешкоджати кримінальному провадженню, вчинити інше кримінальне правопорушення. Окрім того, органом досудового розслідування зазначено, що ОСОБА_4 раніше судимий за вчинення розбійного нападу за ч. 3 ст. 187 КК України, окрім цього 04 вересня 2016 року слідчим відділом Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України та 23 вересня 2016 року цим же відділом ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України. З огляду на викладене слідчий просить обрати запобіжний захід до підозрюваного у вигляді тримання під вартою без визначення застави.

Прокурор підтримав зазначене клопотання.

Захисник підозрюваного ОСОБА_5 заперечив проти зазначеного клопотання та просив обрати інший запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою, оскільки вважає, що підозра у вчиненні цього кримінального правопорушення є необґрунтованою та відсутні ризики на які вказує прокурор.

Підозрюваний просив суд не застосовувати до нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки у нього на утриманні перебуває жінка та двоє дітей, а також батько, який є особою похилого віку та інвалідом І групи. Повідомив суду, що слідчий бив його по голові і він втратив свідомість, після чого йому підкинули наркотичні засоби.

У відповідності до вимог ст. 177 КПК України - метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Підставами застосування запобіжного заходу є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризику (ризиків), перелік яких встановлено пунктами 1 - 5 ч. 1 ст. 177 КПК.
У відповідності до ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: особисте зобов`язання; особиста порука; застава; домашній арешт; тримання під вартою.

Слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.
Запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.
Як зазначено у ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.
Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Проаналізувавши вищезазначене та надані суду докази, суд дійшов до наступних висновків.
В обґрунтування клопотання орган досудового розслідування зазначив у якості ризиків наступні обставини: підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування, незаконно впливати на свідків, інших осіб, що причетні до незаконного зберігання, збуту психотропних речовин, та може іншим способом перешкоджати кримінальному провадженню, вчинити інше кримінальне правопорушення. Окрім того, органом досудового розслідування зазначено, що ОСОБА_4 раніше судимий за вчинення розбійного нападу за ч. 3 ст. 187 КК України, окрім цього 04 вересня 2016 року слідчим відділом Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України та 23 вересня 2016 року цим же відділом ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України. З огляду на викладене слідчий просить обрати запобіжний захід до підозрюваного у вигляді тримання під вартою без визначення застави.

06 вересня 2016 року за ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області у справі № 307/2422/16-к (провадження № 1-кс/307/289/16) відносно ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у кримінальному провадженні № 0001284 у вигляді тримання під вартою, з зазначенням розміру застави, яку було внесено, у зв`язку із чим його звільнено з під варти 19.09.2016 року. В межах цього кримінального провадження ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

В межах кримінального провадження № 0001406 ОСОБА_4 також було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Органом досудового розслідування належними та допустимими доказами доведено наявність обґрунтованої підозри від 08.10.2016 року у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України та наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики,

передбачені статтею 177 цього Кодексу, на які вказує, прокурор, а саме: підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування, незаконно впливати на свідків, інших осіб, що причетні до незаконного зберігання, збуту психотропних речовин та може іншим способом перешкоджати кримінальному провадженню, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Суд також оцінює в сукупності всі обставини, перелічені у ст. 178 КПК та приймає до уваги те, що наявна обґрунтована підозра від 08.10.2016 року про вчинення підозрюваним ОСОБА_4 , злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України; він обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна та приймаючи до уваги, що на цей час підозрюваному ОСОБА_4 вже оголошено дві підозри у вчиненні інших кримінальних правопорушень, а саме: у кримінальному провадженні № 0001284 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та у кримінальному провадженні № 0001406 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України. Суд також приймає до уваги, що підозрюваний ОСОБА_4 раніше притягувався до кримінальної відповідальності за особливо тяжкий злочин за ч. 3 ст. 187 КК України за вироком Тячівського районного суду Закарпатської області від 10.11.2005 року до 9 років позбавлення волі з конфіскацією майна, 26.05.2014 року був звільнений у зв`язку з відбуттям строку покарання, проте, у відповідності до п. 9 ч. 1 ст. 89 КК України зазначена судимість не вважається погашеною.

У якості характеризуючи ознак суд приймає до уваги, що ОСОБА_4 має постійне зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , за якими фактично не проживає, оскільки постійно мешкає, як сам повідомив суду, за адресою: АДРЕСА_1 , має на утриманні жінку та двох малолітніх дітей 9 і 13 років та батька ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який є пенсіонером за віком та інвалідом І групи, проте відповідні докази суду надані не були. Суд також ставить під сумнів повідомлені підозрюваним відомості, оскільки він сам же у судовому засіданні зазначив, що батьком опікується його сестра, він отримує пенсію та перебуває на обліку у органах соціального захисту, при цьому підозрюваний офіційно ніде не працював.

Суду також не надано жодного доказу факту побиття підозрюваного слідчим, повідомлена суду інформація також спростовується протоколом медичного освідчення для встановлення факту вживання алкоголя та стану сп`яніння від 08.10.2016 року, відповідно до якого під час огляду травм не виявлено та оглядом спеціалістів, який був проведений 08.10.2016 року о 03 год. 10 хв., відповідно до якого на момент огляду скарг зі сторони здоров`я він не висловлював.

Зазначені обставини в своїй сукупності, дають підстави вважати, що перебуваючи на волі ОСОБА_4 з метою уникнення кримінальної відповідальності може переховуватись від слідства та суду, перешкоджати встановленню істини в кримінальному провадженні, шляхом незаконного впливу на свідків, а також продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення, що свідчить про те, що інші більш м`які запобіжні заходи можуть бути недостатніми для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а тому вважаю, що клопотання підлягає до задоволення.

З урахуваннями викладеного суд дійшов висновку, що для запобігання ризиками зазначеним органом досудового розслідування, обґрунтованим є застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, тому зазначене клопотання підлягає до задоволення.
Разом з тим, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання від вартою, суд, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, визначаючи розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, бере до уваги, що п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України визначено розмір застави у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину - від двадцяти до вісімдесяти розмірів мінімальної заробітної плати, та приходить до переконання, що розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, передбачених цим Кодексом вимог, слід визначити у розмірі 80 розмірів мінімальних заробітних плат, що відповідно становить 110 240,00 грн.

Суд не приймає до уваги доводи слідчого про відсутність підстав для визначення застави, оскільки на час винесення ухвали судом відсутні підстави, визначені ч. 4 ст. 183 КПК України за яких суд має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні.
Відповідно до ч. 7 ст. 182 КПК України підозрюваний ОСОБА_4 або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У разі внесення застави, на ОСОБА_4 , відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, слід покласти наступні обов`язки: прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування та суду, повідомляти слідчого чи прокурора про зміну свого місця проживання, здати на зберігання до органів державної влади паспорт для виїзду за кордон.

Також роз`яснити ОСОБА_4 , що в разі невиконання вище перерахованих обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове

стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182-186, 193-197, 309, 392, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В :
Клопотання задовольнити.

Обрати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , румуна, громадянина України, уродженця та мешканця: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , не працюючого, одруженого, раніше судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк тримання під вартою рахувати з дня затримання ОСОБА_4 07 жовтня 2016 року з 23 год. 30 хв.

Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 закінчується 07 грудня 2016 року.

Визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 обов`язків, передбачених цим Кодексом у розмірі 80 розмірів мінімальних заробітних плат, що відповідно становить 110 240 грн. (сто десять тисяч двісті сорок) 00 коп.
Роз`яснити, що підозрюваний ОСОБА_4 або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування та суду, повідомляти слідчого чи прокурора про зміну свого місця проживання, здати на зберігання до органів державної влади паспорт для виїзду за кордон.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що в разі невиконання вище перерахованих обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Закарпатської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1