АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи: 666/4472/14-к
Провадження № 11-кп/791/1036/16 Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: повернення обвинувального акта Доповідач ОСОБА_2

У Х В А Л А
іменем України
14 листопада 2016 року м. Херсон

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6

потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 .

Захисників ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 .

Обвинувачених ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Херсоні матеріали кримінального провадження № 0000033 за апеляційною скаргою прокурора, який брав участь у судовому розгляді суду першої інстанції, на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 28.09.2016 року, якою прокурору повернуто обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191, ч.2 ст. 366 КК України, -

в с т а н о в и л а:
Повертаючи обвинувальний акт, суд першої інстанції вказав, що його складено з порушенням вимог ст. 291 КПК України, оскільки він не містить формулювання обвинувачення кримінальногоправопорушення, які прокурор вважає встановленими, а саме правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність статті 364 КК України та формулювання обвинувачення в цій частині яка передбачає кримінальну відповідальність за зловживання службовим становищем. Крім того, зазначено, що обвинувальний акт також містить суперечності в частині визначення способу вчинення кримінального правопорушення передбаченого ст. 366 КК України. Також не зазначено в обвинувальному акті про те, що для визнання вини особи, яка вчинила службове підроблення, у спричиненні її діями тяжких наслідків, визначення яких міститься у пункті 4 примітки до статті 364 Кримінального кодексу України, необхідно, щоб такі наслідки перебували у прямому причинному зв`язку саме з діями, зазначеними у диспозиції частини першої статті 366 Кримінального кодексу України. Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку, що було порушено право заявників на отримання докладної інформації про характер і причину обвинувачення проти них та право на отримання достатнього часу і можливостей для підготовки свого захисту. Крім того, в порушення ст.291 КПК України в обвинувальному акті відсутня дата його складання.
Не погоджуючись з рішенням суду, прокурор в апеляційній скарзі посилається на незаконність ухвали суду першої інстанції. В обґрунтування доводів указує, що суд істотно порушив кримінальний процесуальний закон, оскільки обвинувальний акт відповідає всім вимогам, передбаченими ст. 291 КПК України. Крім того, зазначає, що ухвала є незаконною внаслідок невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження. Зокрема прокурор вказує, що обвинувальний акт відповідає положенням ст. 291 КПК України, а підстав для повернення обвинувального акту прокурору, передбачених КПК України, немає. Так, всі встановленні досудовим розслідуванням обставини вчинення обвинуваченими кримінального правопорушення, передбачених ч.5 ст. 191, ч. 2 ст. 366 КК України в обвинувальному акті викладені в повному обсязі з зазначенням дій та посиланням на фактичні обставини їх вчинення. Відсутність дати складання акту не є підставою для повернення його прокурору.

Просить ухвалу суду скасувати та повернути обвинувальний акт до суду першої інстанції для призначення нового розгляду, в іншому складі суду.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора про необхідність задоволення апеляційної скарги прокурора, потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , які підтримали апеляційну скаргу прокурора, захисників ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , які вважали апеляційну скаргу безпідставною, необґрунтованою та просили залишити без задоволення, обвинувачених ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , які просили ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, засліхавши сторони в судових дебатах, які залишилися на свої позиціях, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.

У відповідності з п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Суд першої інстанції при розгляді кримінального провадження відносно ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , обвинувачених за ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 366 КК України не дотримався вимог КПК України та ухвалив незаконне та необґрунтоване рішення, повернувши обвинувальний акт прокурору з мотивів і підстав, не передбачених кримінальним процесуальним законом.

Відповідно до п.5 ч.2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинуваченого.

Обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні відповідає вимогам ч. 2 ст. 291 КПК України та містить, зокрема, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з положеннями закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, та формулювання обвинувачення, яке відповідає вимогам п. 13 ч. 1 ст. 3, ст. 110 КПК України.

Разом з тим, відповідно до вимог пункту 3 (а) статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згода на обов`язковість якої надана Верховною радою України, та практикою Європейського суду з прав людини обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення повинен бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причину обвинувачення проти нього.

Норми Кримінального процесуального кодексу України покладають на суд обов`язок роз`яснити обвинуваченому суть обвинувачення (ст.348 КПК), а потерпілому надає право підтримувати обвинувачення у випадку відмови прокурора від державного обвинувачення, а також ряд інших прав, безпосередньо пов`язаних з обвинуваченням (ст.56 КПК).

Таким чином, висунуте особі обвинувачення повинно бути зрозумілим як сторонам кримінального провадження, так і суду.

Вирішуючи питання щодо відповідності обвинувального акту вимогам кримінального процесуального закону суд повинен виходити з описання складів злочинів у диспозиціях статей Кримінального кодексу, за якими особи притягуються до кримінальної відповідальності, та вимагати від прокурорів викладу в обвинувальному акті тих обставин злочину, які підлягають обов`язковому встановленню. Вимоги щодо викладу в обвинувальному акті обставин злочину, встановлення яких не є обов`язковим, є неприпустимим.

Аналізуючи диспозицію ч.5 ст.191, ч. 2 с. 366 КК України та висунуте ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 обвинувачення, колегія суддів приходить до висновку, що відомості про час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину, які підлягають обов`язковому встановленню, викладені в обвинувальному акті з достатньою повнотою.

Зокрема в обвинувальному акті зазначено, що ОСОБА_14 давала усні вказівки ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 на складання і внесення завідомо неправдивих відомостей в кредитні договори та підписувала їх.

Таким чином, в обвинувальному акті з достатньою повнотою зазначено спосіб вчинених кримінальних правопорушень обвинуваченими, які прокурор вважає встановленими.

Також є необґрунтованим твердження суду щодо додаткової кваліфікації дій обвинувачених за ст. 364 КК України, оскільки суд першої інстанції в підготовчому судовому засіданні вдався до обґрунтованості кваліфікації діянь обвинувачених, чим порушив вимоги ст. 314 КПК України, перевищивши межі повноважень суду на цій стадії кримінального провадження.

Крім того, посилання у ухвалі суду першої інстанції на те, що слідчим при складанні обвинувального акту не враховано правових позицій Верховного суду України щодо причинного зв`язку між діями та заподіяння тяжких наслідків є незаконними.

Так, спростування або підтвердження тяжких наслідків, які передбачені ст. 366 ч.2 КК України є предметом доказування в ході судового розгляду і не може бути підставою для повернення акту прокурору.

Згідно з обвинувальним актом дата його складання відсутня, що є порушенням ст. 291 ч. 2 п.9 КПК України але ця підстава не є приводом для повернення його прокурору, оскільки 20.06.2014 року він затверджений прокурором, а обвинувачені ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 в той же день отримали копії обвинувальних актів та цивільних позовів, про що свідчить їх розписки. ( т.1 а.п. 171-174)

Тим самим права обвинувачених на захист не порушено.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що висновок суду про необхідність повернення обвинувального акту прокурору та доводи на які посилається суд в ухвалі, не відповідає вимогам чинного кримінального процесуального законодавства.

За таких обставин, рішення суду є не законним, а тому воно підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу прокурора, - задовольнити.

Ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 28.09.2016 року, якою прокурору повернуто обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191, ч.2 ст. 366 КК України скасувати.

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000033 за обвинуваченням ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191, ч.2 ст. 366 КК України направити до Херсонського міського судудля призначення нового розгляду у суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: (підпис) ОСОБА_2 ,

(підпис) ОСОБА_3 ,

(підпис) ОСОБА_4 .

З оригіналом згідно

Суддя Апеляційного суду

Херсонської області ОСОБА_2