Провадження 1-кс/127/6794/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2016 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого Вінницького відділу поліції ГУ Національної поліції у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_6 , в рамках кримінального провадження № 0005827 внесеного до ЄРДР 02.09.2015, про застосування цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, громадянин України, народився в м. Вінниця, не працює, на громадських засадах працює помічником народного депутата, одружений, з вищою освітою, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

19.12.2014, Вінницьким міським судом за ч. 1 ст. 70, ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 190 КК України до 5 років позбавлення волі, на основі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним терміном на 3 роки.

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
07.09.2016, слідчий ОСОБА_6 звернулася до суду із вищевказаним клопотанням, яке погоджене з прокурором ОСОБА_3 , про застосування цілодобового домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_4 ..

Клопотання мотивоване тим, що в провадженні органу досудового розслідування перебувають матеріали кримінального провадження № 0005827, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, в ході розслідування якого у слідства виникла необхідність у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляду запобіжного заходу.

В ході розгляду, з матеріалів клопотання встановлено, що ОСОБА_4 , з корисливих мотивів, з метою незаконного заволодіння чужими майном у великих розмірах, 26 червня 2007 року, шляхом обману, заволодів майном потерпілого ОСОБА_7 , а саме грошовими коштами в сумі 40 000 доларів США (станом на момент вчинення злочину складало 202 000 грн.) за наступних обставин.

Так, у травні 2007 року ОСОБА_4 , дізнавшись від ОСОБА_8 , що ТОВ «Коммандос» у місті Хмельницькому завершує будівництво торговельно-сервісного центру «Поділля», а останній в свою чергу запропонував йому займатись купівлею та реалізацією торгівельних павільйонів, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, познайомився через ОСОБА_8 з генеральним директором ТОВ «Коммандос» ОСОБА_9 та звернувся до нього з пропозицією викупити 250 торгівельних павільйонів. Отримавши згоду від ОСОБА_9 на реалізацію зазначених павільйонів за вартістю, що становила 15 000 грн. за одиницю товару, ОСОБА_4 зобов`язався в свою чергу забезпечити заповнення ТСЦ «Поділля» підприємцями, після введення в експлуатацію.

Так, 15.05.2007 р. ОСОБА_4 як фізична особа-підприємець, з однієї сторони, та ТОВ «Коммандос» в особі генерального директора ОСОБА_9 , з іншої сторони, уклали договір купівлі-продажу металевих торгівельних павільйонів №15.05/3 в кількості 250 одиниць на загальну суму 3 750 000 грн. з умовою переходу права власності до покупця з моменту повної сплати ціни договору та передачі товару за актом.

Для запевнення ОСОБА_9 у добросовісності своїх намірів ОСОБА_4 17.05.2007 від свого імені передав генеральному директору ТОВ «Коммандос» ОСОБА_9 простий вексель на суму 3 750 000 грн., серії АА № 0064345.

При цьому, директором ТОВ «Коммандос» ОСОБА_9 було наголошено ОСОБА_4 , що отримати у власність торгівельні павільйони за угодою вони можуть лише після введення ТСЦ «Поділля» в експлуатацію та передачі їх за актом.

У подальшому ОСОБА_4 , з корисливих мотивів, достовірно знаючи, що право власності на металеві торгівельні павільйони згідно договору купівлі-продажу № 15.05/3 від 15.05.2007 не набуто, оскільки передачі ТОВ «Коммандос» предмету зазначеного в договорі ФОП ОСОБА_4 згідно акту не відбулось, з метою заволодіння чужим майном, з метою реалізації свого злочинного умислу, запропонував ОСОБА_7 , придбати торгівельні місця у ТСЦ «Поділля». При цьому, ОСОБА_4 запевнив ОСОБА_7 у швидкому завершенні будівництва ТСЦ «Поділля». Крім того, ОСОБА_4 не повідомив ОСОБА_7 про те, що право власності на торгівельні павільйони він сам має набути лише після введення в експлуатацію ТСЦ «Поділля».

ОСОБА_7 сприймаючи повідомлену ОСОБА_4 інформацію як достовірну, будучи введеним ОСОБА_4 в оману, погодився придбати два торгівельні павільйони № 25, НОМЕР_1 . Для запевнення ОСОБА_7 у правомірності своїх дій, ОСОБА_4 , як фізична особа-підприємець 04.06.2007 уклав з ОСОБА_7 договір купівлі-продажу вказаних двох металевих павільйонів № 1/06-1 за ціною 101 000 грн. за одиницю на загальну суму 202 000 грн, а також акт прийому-передачі їх у власність ОСОБА_7 .

Внаслідок вищевказаних дій ОСОБА_4 . ОСОБА_7 , будучи впевненим у вигідності передачі свого майна ОСОБА_4 , 26.06.2007 перебуваючи у м. Вінниці, передав останньому кошти в сумі 40 000 доларів США (що, станом на 04.06.2007 було еквівалентно 202 000 грн.), якими той, розпорядився на свій розсуд. В подальшому ОСОБА_4 при неодноразових зверненнях ОСОБА_7 до нього, використовуючи різні надумані причини, протягом тривалого часу запевняв його у правомірності даної угоди та отриманні ним у майбутньому оплачених торгівельних павільйонів.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 190 КК України, тобто, шахрайство вчинене у великих розмірах.

Вина ОСОБА_4 повністю підтверджується зібраними в ході досудового розслідування матеріалами, а саме:

- показами потерпілого ОСОБА_7 ;

- показами свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ;

- експертним висновком технічної та почеркознавчої експертизи №824/825/16-21 від 19.05.2016.

Беручи до уваги те, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, громадянин України, уродженець м. Вінниці, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий 19.12.2014 року Вінницьким міським судом за ч. 1 ст. 70, ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 190 КК України, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна, останній може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; вчинити інше кримінальне правопорушення, тому з метою запобігання цьому, керуючись вимогами ст. ст. 40, 131, 132, 176-178, 181, 184, 194 КПК України, слідчий просила слідчого суддю клопотання задовольнити.

Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримала за обставин викладених у ньому.

В судовому засіданні прокурор підтримала клопотання слідчого, суду пояснила, що по кримінальному провадженні існують ризики, що підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, тому останньому необхідно обрати запобіжний захід.

Підозрюваний заперечував, щодо задоволення клопотання слідчого, просив суд застосувати більш м`який запобіжний захід.

Захисник в судовому засіданні заперечувала проти клопотання, суду пояснила, що підозрюваний хворіє, є інвалідом, має міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання, працює на громадських засадах, тому просила суд застосувати більш м`який запобіжний захід.

Слідчий суддя, вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши та проаналізувавши матеріали клопотання, матеріали кримінального провадження, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 107 ч. 1 КПК України рішення про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час досудового розслідування, в тому числі під час розгляду питань слідчим суддею, приймає особа, яка проводить відповідну процесуальну дію. За клопотанням учасників процесуальної дії застосування технічних засобів фіксування є обов`язковим.

Враховуючи те, що від учасників процесуальної дії не надійшло клопотання про застосування технічних засобів фіксування розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, тому слідчий суддя вважає за можливим розглянути дане клопотання без застосування технічних засобів фіксування.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 КПК України розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті.

Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного, обвинуваченого. Орган внутрішніх справ повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому або суду, якщо запобіжний захід застосовано під час судового провадження. Працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Вирішуючи питання про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу, слідчий суддя враховує вік та стан здоров`я, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності та місце проживання останнього та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

В судовому засіданні слідчим суддею встановлено, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту підозрюваного ОСОБА_4 є занадто суворим в даному конкретному випадку. Крім того, органом досудового розслідування під час розгляду клопотання не доведено, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе виправдати потреби досудового розслідування кримінального провадження.

Разом із тим, враховуючи характер вчиненого кримінального правопорушення, міцність соціальних зв`язків підозрюваного, особу підозрюваного, наявність хвороби після перенесеної операції на серці, наслідки вчиненого кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає, що так як ОСОБА_4 на теперішній час підозрюється у вчинені особливо тяжкого кримінального правопорушення, у зв`язку із чим може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, з метою уникнення відповідальності за злочин у якому підозрюється. Вагомість наявних доказів у вчиненні кримінального правопорушення, наслідки від вчиненого кримінального правопорушення, міцність соціальних зв`язків підозрюваного, надають підстави слідчому судді дійти висновку, що ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

В судовому засіданні встановлено, з наявних доказів кримінального провадження, що підозра ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України., є обґрунтованою.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 194, 196 КПК України, -

УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання слідчого Вінницького відділу поліції ГУ Національної поліції у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_6 відмовити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на ОСОБА_4 , обов`язки визначені ст. 194 КПК України, а саме:

З`являтися на виклики слідчого, прокурора чи суду із встановленою періодичністю.

Не відлучатись із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Строк покладених на підозрюваного обов`язків визначити на 50 (п`ятдесят) днів, тобто до 27 жовтня 2016 року.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків, зазначених у даній ухвалі, до останнього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Контроль за виконанням запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання підозрюваного ОСОБА_4 , покласти на слідчого Вінницького відділу поліції ГУ Національної поліції у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_6 ..

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області протягом 5 днів з дня її оголошення, однак її оскарження не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя