Дата документу 29.09.2016
Справа № 334/50/15-к
Провадження № 1-кп/334/328/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 вересня 2016 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя

у складі: головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в місті Запоріжжі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0004720 від 6 грудня 2014 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Чернігівка, Чернігівського району, Запорізької області, громадянина України, маючого середню освіту, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого:

- 15 квітня 2008 року Чернігівським районним судом Запорізької області за ст. 185 ч.2 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки 6 місяців;

- 17 жовтня 2008 року Чернігівським районним судом Запорізької області за ч.1 ст. 309, 71 КК України до 3 року 6 місяців позбавлення волі;

- 26 вересня 2012 року Чернігівським районним судом Запорізької області за ст.ст. 185 ч.2, 395 КК України до 2 років позбавлення волі. Звільнений 19 вересня 2014 року по відбуттю строку покарання;

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15 - ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ухвали апеляційного суду Запорізької області від 10 червня 2016 року скасовано вирок Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 29 лютого 2016 року, яким ОСОБА_4 засуджено за ч.2 ст.15 - ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 263 КК України, призначено новий розгляд в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.

16 червня 2016 року суддею Ленінського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , отримано обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 за обвинуваченням у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.15 - ч.2 ст. 185, ч.2 ст.263 КК України.

В підготовчому судовому засіданні прокурор заявив клопотання про можливість призначення справи до судового розгляду, вказавши, що зазначена справа підсудна Ленінському районному суду м. Запоріжжя, на цей час підстав для закриття чи призупинення кримінального провадження немає. Обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України. Просив не змінювати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки продовжують існувати ризики, що обвинувачений може ухилятися від суду чи вчинити новий злочин.

Захисник в судовому засіданні висловив думку щодо можливості призначення справи до судового розгляду. Заявив клопотання щодо зміни запобіжного заходу у відношенні обвинуваченого, обравши у відношенні останнього домашній арешт. Пояснив, що обвинувачений вже тривалий час перебуває під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_4 не заперечував проти призначення справи до судового

розгляду. Обвинувачений акт йому вручений. Підстав для закриття чи зупинення провадження немає. Просив змінити запобіжний захід.

Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого, захисника, вивчивши обвинувальний акт, суд приходить до наступного.

Згідно з обвинувальним актом, складеним відповідно до вимог КПК України, прокурором дотримані вимоги територіальної підсудності. Дане кримінальне провадження підсудне Ленінському районному суду м. Запоріжжя.

Угод про визнання винуватості чи про примирення у порядку ст.ст. 468-475 КПК України до суду не надійшло. Підстав для закриття кримінального провадження судом не встановлено.

Судом встановлено, що обвинувальний акт у відношенні ОСОБА_4 за обвинуваченням у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.15 - ч.2 ст. 185 ч.2 та ч.2 ст.263 КК України не відповідає вимогам КПК України.

Відповідно до змісту ч.1, ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором та має містити такі відомості: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер, анкетні відомості кожного обвинуваченого, анкетні відомості кожного потерпілого, прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); дату та місце його складення та затвердження.

Відповідно до вимог ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Обвинувачення викладене в обвинувальному акті є неконкретним.

Відповідно до обвинувального акту фактичні обставини вчинення замахів на крадіжку викладені без зазначення необхідних ознак - місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

При цьому в обвинуваченні зазначено, що ОСОБА_4 «маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно у магазині намагався таємно викрасти майно, однак не довів свій умисел до кінця з причин, що не залежали від його волі, був затриманий охороною магазину»

При викладенні фактичних обставин вчинення замаху на крадіжку дії обвинуваченого ОСОБА_4 були описані як «намагався в магазині таємно викрасти майно», таке формулювання є неконкретним, оскільки не зазначено у якій спосіб відбувалося правопорушення, місце вчинення (торгівельний зал із відкритим доступом до товару, складське приміщення тощо), мотив вчинення злочину, форма вини.

Крім цього відповідно до ч.2 ст.263 КК України кримінальна відповідальність настає за носіння, виготовлення, ремонт або збут кинджалів, фінських ножів, кастетів чи іншої холодної зброї без передбаченого законом дозволу.

Між тим в обвинувальному акті вказано, що « ОСОБА_4 на початку грудня 2014 року знайшов предмет з металевим лезом та рукояткою зовні схожий на ніж. Після вчинення замаху на крадіжку в супермаркеті, працівник міліції вилучив в нього предмет схожий на ніж, який він умисно носив по вулицях міста, без передбаченого законом дозволу».

Згідно з положеннями п. «а» ч.3 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 4 листопада 1950 року, ратифікованої Україною згідно з Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №№2,4,7 та 11 до Конвенції» від 17 липня 1997 року, кожен, кого обвинувачено у вчинені кримінального правопорушення, має право бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер та причину обвинувачення, висунутого проти нього.

У Рішенні Європейського суду з прав людини від 26 червня 2008 року «Ващенко проти

України» Суд зазначив, що поняття «обвинувачення» для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції може бути визначене як офіційне доведення до відома особи компетентним органом твердження про вчинення цією особою правопорушення, яке нормою загального характеру визнається осудним і за яке встановлюється відповідальність карного та попереджувального характеру (п.51).

В Рішенні від 25 липня 2000 року у справі «Маттоціа проти Італії» суд зазначив, що обвинувачений у вчиненні злочину має бути негайно і детально проінформований про причину обвинувачення, тобто про ті факти матеріальної дійсності, які нібито мали місце і є підставою для висунення обвинувачення; а також про характер обвинувачення, тобто юридичну кваліфікацію згаданих факті. Ступінь «детальності» інформування обвинуваченого залежить від обставин конкретної справи, однак у будь-якому випадку відомості, надані обвинуваченому, повинні бути достатніми для повного розуміння останнім сутті пред`явленого обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту. У цьому відношенні обсяг та доречність наданої обвинуваченому інформації слід оцінювати крізь призму положення, закріпленому у п. «b» ч.3 ст. 7 Конвенції.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 за обвинуваченням у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15 - ч.2 ст.185, ч.2 ст.263 КК України не відповідає вимогам КПК України, а саме, викладені фактичні обставини кримінальних правопорушень та сформульоване обвинувачення не відповідають правовій кваліфікації кримінальних правопорушень та є неконкретним.

У відповідності до ч.3 ст.314 КПК України, рішення про повернення обвинувального акту прокурору у випадку його невідповідності вимогам закону суд приймає у підготовчому судовому засіданні. За таких обставин обвинувальний акт має бути повернутий прокуророві.

Повертаючи обвинувальний акт прокуророві, суд вважає за необхідне також вирішити питання щодо заявленого клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу.

Обвинувачений ОСОБА_4 до обрання запобіжного заходу не працював, сталих джерел доходів не має. Проживав до затримання не за місцем реєстрації. ОСОБА_4 є особою раніше засудженою за вчинення корисних злочинів. Вказані обставини, на думку суду, є такими, що підтверджують існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме, що при обранні більш м`якого запобіжного заходу ОСОБА_4 може вчинити кримінальне правопорушення чи ухилятися від суду.

За таких обставин, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні клопотання сторони захисту щодо зміни запобіжного заходу у відношенні обвинуваченого з тримання під вартою на домашній арешт.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176, 178, 183, 184, 314, 376, 395 КПК України суд,-

УХВАЛИВ:

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0004720 від 6 грудня 2014 року, відносно ОСОБА_4 за обвинуваченням у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15 - ч.2 ст.185, ч.2 ст.263 КК України, - повернути прокурору Запорізької місцевої прокуратури №3 ОСОБА_3 для усунення зазначених недоліків.

Матеріали кримінального провадження повернути прокурору Запорізької місцевої прокуратури №3 ОСОБА_3 .

Відмовити в задоволенні клопотання захисника щодо зміни запобіжного заходу у відношенні обвинуваченого з тримання під вартою на домашній арешт.

Запобіжний захід у відношенні обвинуваченого ОСОБА_4 залишити у вигляді тримання під вартою.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області через Ленінський районний суд міста Запоріжжя протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Суддя: ОСОБА_1