АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/345/16 Справа № 201/4745/15-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2016 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі

головуючого: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Апеляційного суду кримінальне провадження щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз:

18 грудня 2014 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська за ч.1 ст.185 КК України до двох років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки. На підставі ст.76 КК України покладені обов`язки.

засудженого за ч.2 ст.186 КК України до чотирьох років шести місяців позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.71 КК України остаточно призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на п`ять років.

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Дніпропетровська,офіційно не працевлаштованого,не одруженого, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_2 , проживаючого за адресою АДРЕСА_3 , в силу ст.89 КК України раніше не судимий,

засудженого за ч.2 ст.186 КК України до чотирьох років позбавлення волі.

За апеляційними скаргами прокурора, який приймав участь при розгляді справи судом першої інстанції ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 22 грудня 2015 року.

За участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_10 , захисників ОСОБА_11 , ОСОБА_9

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційних скаргах та в доповненнях до них:

прокурор, який брав участь при розгляді справи судом першої інстанції вважає вирок суду незаконним, винесеним з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону. Суд безпідставно стягнув з обвинувачених витрати на залучення експерта.

Просить вирок суду змінити, виключити з резолютивної частини вироку вказівку щодо солідарного стягнення з ОСОБА_7 , ОСОБА_6 на користь держави витрат на проведення судової експертизи в розмірі 98,40 грн.

захисник ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 не оспорюючи доведеності вини та правильності кваліфікації скоєного, вважає вирок суду в частині призначеного покарання незаконним через невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого та особі обвинуваченого внаслідок суворості.

Просить вирок суду в частині призначеного покарання змінити, застосувати до ОСОБА_7 положення ст.ст.75,76 КК України.

обвинувачений ОСОБА_6 вважає вирок суду незаконним, необґрунтованим. В скоєні злочину його оговорив ОСОБА_7 під тиском працівників правоохоронних органів. В його діях відсутній склад злочину, оскільки умислу на скоєння злочину у нього не було. Попередньої змови між ним та ОСОБА_7 не було.

Просить вирок суду скасувати, матеріали справи направити на новий судовий розгляд.

Вироком суду ОСОБА_6 , ОСОБА_7 визнані винними та засуджені за те, що 09 березня 2015 року близько 23 год. 30 хв. знаходячись на перехресті вулиць Холмогорської та Радісної в м. Дніпропетровську, побачили раніше не знайомого ОСОБА_12 , який йшов їм на зустріч, діючи спільно та підійшовши до нього, ОСОБА_7 , під приводом подзвонити, попросив у ОСОБА_12 мобільний телефон. На спробу ОСОБА_12 ухилитися від передачі телефону, під приводом відсутності на його рахунку грошових коштів, ОСОБА_6 погрожуючи застосуванням насилля, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, повторно став вимагати мобільний телефон.
ОСОБА_12 дістав мобільний телефон марки Lenovo А850 вартістю 2745 грн., у якому знаходились дві сім картки, який ОСОБА_7 вихопив з його рук і став тікати з місця злочину. В цей же час ОСОБА_6 , з метою забезпечити утримання викраденого, схопив ОСОБА_12 за плече і став його утримувати, перешкоджаючи переслідуванню ОСОБА_7 . Коли останній віддалився на достатню відстань, то він зник з місця злочину. Умисними діями обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 потерпілому ОСОБА_12 спричинено матеріальну шкоду 2745 грн.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника ОСОБА_9 , яка просила вирок суду в частині призначеного покарання змінити, застосувати до ОСОБА_7 положення ст.ст.75,76 КК України, захисника ОСОБА_11 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , яка підтримала апеляції та просила вирок суду скасувати, матеріали

справи направити на новий судовий розгляд, думку прокурора, який вважав за необхідне вирок суду змінити, виключити з резолютивної частини вироку вказівку, щодо солідарного стягнення з ОСОБА_7 і ОСОБА_6 на користь держави витрати на проведення судової експертизи, проаналізувавши доводи, викладені в апеляціях та в судовому засіданні, співставивши їх з наявними в справі матеріалами, колегія суддів вважає, що апеляції прокурора, захисника ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_6 задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Не дивлячись на те, що обвинувачений ОСОБА_6 в своїй апеляційній скарзі, спростовує свою причетність до скоєного злочину, однак його вина доведена та підтверджується наступними доказами:

показаннями обвинуваченого ОСОБА_7 , який в судовому засіданні в суді першої інстанції спочатку визнав вину частково, а в подальшому змінив свою позицію і визнав вину у повному обсязі та показав, що 09 березня 2015 року приблизно о 23 годині, вони йшли з ОСОБА_13 . Холмогорській, побачили потерпілого ОСОБА_12 і в цей момент ОСОБА_6 запропонував заволодіти цінними речами потерпілого. Далі ОСОБА_6 запитав у потерпілого, чи є у нього закурити, на що потерпілий відповів, що не курить. Після чого, він попросив у потерпілого мобільний телефон подзвонити, потерпілий відмовив, та пояснив, що не має грошей на рахунку. Тоді, він попросив відправити безкоштовне смс-повідомлення та продиктував номер, але ж потерпілий сильно нервував і нічого не виходило. Далі він попросив у потерпілого мобільний телефон і забрав його з рук останнього і став віддалятися, а потім втік в сторону ж/м Победа. Також додав, що встиг побачити, як обвинувачений ОСОБА_6 утримував потерпілого за плече, не даючи останньому наздогнати його. При цьому, додав, що їх дії з ОСОБА_6 були узгоджені, останній висловлював потерпілому погрозу з метою, щоб ОСОБА_12 не заважав заволодіти його телефоном;
показаннями потерпілого ОСОБА_12 , який в судовому засіданні показав, що 09 березня 2015 року, приблизно о 23 годині 30 хвилин, він повертався додому с ж/м Победа, рухався по вул. Холмогорській і на перехресті цієї вулиці з вулицею Радісною, до нього підійшли обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_6 . Першим до нього звернувся ОСОБА_6 і попросив закурити, на що він відповів, що не курить. Тоді ОСОБА_6 в грубій формі щось сказав йому. В цей момент ОСОБА_7 попросив мобільний телефон подзвонити, на що він відмовив, тоді ОСОБА_6 висловив погрозу., а ОСОБА_7 попросив відправити безкоштовне смс-повідомлення, він дістав свій мобільний телефон і став набирати номер, який диктував ОСОБА_7 .. В цей момент ОСОБА_7 сказав, що сам подзвонить та забрав у нього з рук мобільний телефон та побіг в іншу сторону. Він кричав в слід останньому, щоб він повернув його телефон, але ОСОБА_7 ніяк не відреагував на його вимоги, а ОСОБА_6 взяв його за праве плече та утримував, щоб він не зміг побігти за ОСОБА_7 . Через декілька хвилин він вирвався та хотів побігти за ОСОБА_7 , але ж ОСОБА_6 став махати руками і намагався вдарити його, після чого вони стали

боротися, він повалив на землю ОСОБА_6 і побіг за ОСОБА_7 , однак не зміг його наздогнати, повернувся та побіг додому. Додав, що дії обвинувачених були узгодженими, так як і ОСОБА_7 і ОСОБА_6 висловлювали йому погрози, зокрема, ОСОБА_7 , перед тим, як забрати з його рук мобільний телефон, теж висловив погрозу, що все одно він далеко не втече від них, а після того, як останній забрав телефон, то ОСОБА_6 утримував його за плече, таким чином не даючи йому змоги наздогнати ОСОБА_7 ;
показаннями свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , в судовому засіданні, які є аналогічними по суті та з яких видно що в березні 2015 року, під час патрулювання приблизно о 00 годині ночі, по радіостанції надійшло повідомлення про незаконне відкрите заволодіння майном потерпілого. Приблизно через дві години, проїжджаючи біля супермаркету «АТБ» по бул.Слави в м. Дніпропетровську, побачили двох молодих чоловіків, один з яких був одягнений у червону жилетку чи куртку, зупинили автомобіль та направилися до них. Вони стали помітно нервувати, коли побачили їх у формі та міліцейську машину. Підійшовши до обвинувачених, вони попросили у них пред`явити документи та запитали чи є заборонені речі, на що один з них дістав з карману мобільний телефон сенсорний чорного кольору без батареї, це викликало у них певні підозри, також цей мобільний телефон за прикметами був схожий на телефон потерпілого. Тоді вони запропонували цим хлопцям проїхати до РВ, на що останні погодилися і вони разом поїхали до Жовтневого РВ;
з протоколу огляду місця події від 10 березня 2015 року вбачається, що зафіксовано місце скоєння кримінального правопорушення, зокрема, ділянка місцевості, яка розташована на перехресті вулиць Холмогорської та Радісної у Жовтневому районі м. Дніпропетровська, поблизу будинку № 14 по вулиці Холмогорській;
з протоколу пред`явлення особи для впізнання та додатку до цього протоколу у вигляді фото таблиці від 10 березня 2015 року встановлено, що в присутності двох понятих та слідчого, потерпілий ОСОБА_12 серед пред`явлених йому чотирьох осіб, впізнав особу під номером один ОСОБА_7 та пояснив, що останній 09 березня 2015 року, о 23 годині 30 хвилин, із погрозою застосування фізичного насилля, відкрито заволодів його мобільним телефоном;
з протоколу пред`явлення особи для впізнання та додатку до цього протоколу у вигляді фото таблиці від 10 березня 2015 року встановлено, що в присутності двох понятих та слідчого, потерпілий ОСОБА_12 серед пред`явлених йому чотирьох осіб, впізнав особу під номером чотири ОСОБА_6 та пояснив, що останній 09 березня 2015 року, приблизно о 23 годині 30 хвилин, спочатку погрожував йому фізичною розправою, а потім утримував його за плече, чим не давав змоги побігти за другим чоловіком, який заволодів його телефоном;
протоколом проведення слідчого експерименту з фототаблицею до нього від 18 березня 2015 року встановлено, що потерпілий ОСОБА_12 в присутності двох понятих, слідчого і за участю статиста, на місці вказав на ділянку місцевості перехрестя вулиць Холмогорської та Радісної, де ОСОБА_7 і ОСОБА_6 , погрожуючи застосуванням фізичного насилля, відкрито заволоділи його мобільним телефоном марки «Леново», при цьому зазначив про

роль і дії кожного з них під час скоєння злочину;
протоколом проведення слідчого експерименту та додатку до цього протоколу у вигляді фототаблиці від 18 березня 2015 року встановлено, що обвинувачений ОСОБА_7 в присутності двох понятих, слідчого і за участю статиста, на місці вказав на ділянку місцевості, де він забрав з рук потерпілого мобільний телефон і у швидкому темпі став видалятися від них в напрямку ж/м Перемоги, при цьому бачив, як ОСОБА_6 в цей момент, тримав потерпілого;
протоколом пред`явлення речей для впізнання з фототаблицею від 17 березня 2015 року з яких видно, що в присутності двох понятих і слідчого, потерпілий ОСОБА_12 серед наданих йому чотирьох мобільних телефонів марки «Lenovo» впізнав мобільний телефон під номером три «Lenovo А850+», чорного кольору та пояснив, що це його телефон, який він впізнав за зовнішніми ознаками (пошкодження, які утворилися внаслідок користування телефоном), а також характерними (незмінними) ознаками телефону IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 ІМЕЙ;
висновком судово-товарознавчої експертизи № 1202-15 з додатком від 17 березня 2015 року, яким встановлено, що станом на 09 березня 2015 року ринкова вартість мобільного телефону «Lenovo А850+», чорного кольору складає 2745 (дві тисячі сімсот сорок п`ять) грн.
Докази зібрані по справі є належними та допустимими та правильно покладені судом в обгрунтування вини обвинувачених, а довід ОСОБА_6 проте, що його оговорив ОСОБА_16 колегія суддів вважає безпідставним.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що потерпілий ОСОБА_12 усвідомлював відкритий характер дій обввинувачених, пов`язаний із «ривком» з його рук мобільного телефону ОСОБА_7 та висловлюванням ОСОБА_6 погроз застосування фізичного насилля на його адресу, з подальшим утриманням його від вчинення супротиву злочинним діям обвинувачених, які він сприймав, як спільні та узгоджені між собою.
З показань ОСОБА_6 видно, що він зустрівся з потерпілим та перебував спільно з ОСОБА_7 під час вчинення злочину.

Разом із цим, на підтвердження факту наявності попередньої змови на вчинення злочину, колегія суддів приймає до уваги і висловлювання ОСОБА_6 погроз застосування насилля на адресу потерпілого ОСОБА_12 , утримання останнього від можливого супротиву спільним з ОСОБА_7 діям, а також в подальшому вимоги обвинуваченого ОСОБА_6 віддати йому мобільний телефон потерпілого.
А відтак, доводи обвинуваченого ОСОБА_6 проте, що у нього не було умислу на вчинення злочину та відсутності попередньої змови із ОСОБА_7 є безпідставними.

Як вбачається з вироку суду, він складений у відповідності до вимог чинного КПК України, фактичні обставини справи та відповідні докази у вироку викладені вірно і будь-яких даних, які свідчили б про його незаконність не вбачається, а тому відповідні доводи обвинуваченого ОСОБА_6 , про незаконність вироку, є необґрунтованими.

Юридична кваліфікація скоєного злочину ОСОБА_7 , ОСОБА_6

за ч.2 ст.186 КК України, є правильною.

Колегією суддів перевірена обґрунтованість призначеного покарання ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

У відповідності до ст.65 КК України при призначенні покарання, суд повинен в повній мірі враховувати ступінь суспільної небезпечності скоєного злочину, дані про особу засудженого, а також ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, що скоїла злочин, повинно бути призначене покарання, необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

Призначаючи ОСОБА_6 та ОСОБА_7 покарання за скоєне, суд в повній мірі врахував характер та ступінь суспільної небезпеки скоєних правопорушень, який є тяжким злочином, дані про осіб обвинувачених, так ОСОБА_17 який за місцем проживання характеризується позитивно, має середню освіту, не одружений, ніде не навчається та не працює, веде дозвільний образ життя та перебуває на утриманні своєї матері, на обліках в психоневрологічному та наркологічному диспансерах не перебуває, в силу ст.89 КК України раніше не судимий.

Обставиною, пом`якшуючою покарання є щире каяття.

Обставин, обтяжуючих покарання перевіркою матеріалів справи не встановлено.

ОСОБА_6 , який не має постійного місця проживання, за місцем реєстрації характеризується з позитивної сторони, має середню спеціальну освіту, не одружений, після звільнення з місць позбавлення волі ніде не навчається та не працює, веде дозвільний образ життя та перебуває на утриманні своєї матері, на обліках в психоневрологічному та наркологічному диспансерах не перебуває, раніше неодноразово судимий.

Обставин, пом`якшуючих покарання перевіркою матеріалів справи не встановлено.

Обставиною, обтяжуючою покарання суд правильно визнав рецидив злочинів.

Таким чином, суду були відомі всі обставини справи а відтак, покарання призначене ОСОБА_7 у вигляді чотирьох років позбавлення волі за своїм видом та розміром є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів, а тому підстав для призначення ОСОБА_7 більш м`якого покарання з мотивів, зазначених в апеляції його захисника ОСОБА_9 , колегія суддів не вбачає.

Відповідно до ст.118,124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держви документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Таким чином, суд першої інстанції відповідно до Закону України вирішив питання про стягнення з обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 витрати на проведення судово-товарознавчої експертизи, в зв`язку з чим відповідний довід прокурора є безпідставним.

Порушень в ході досудового слідства та у судовому засіданні вимог кримінально-процесуального законодавства, які б тягнули за собою зміну або скасування вироку, перевіркою матеріалів справи не виявлено.

Керуючись ст.ст.376, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги прокурора, який приймав участь при розгляді справи судом першої інстанції ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Вирок Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 22 грудня 2015 року щодо ОСОБА_6 , ОСОБА_7 залишиити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді: ______________ ______________ ______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4