справа №176/788/16-к
провадження №1-в/176/654/16
УХВАЛА
Іменем України
09 вересня 2016 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області

в складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Жовті Води в залі суду, у режимі відеоконференції під час трансляції з Жовтоводської виправної колонії №26 УДПтС України в Дніпропетровській області, клопотання про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання, яке надійшло від засудженого

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Синельникове Дніпропетровської області, громадянина України, засудженого вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 лютого 2015 року за ч. 3 ст. 187 КК України до 9 років 6 місяців позбавлення волі,

за участю засудженого ОСОБА_3 ,-

ВСТАНОВИВ:
22 лютого 2016 року до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_3 про зарахування в строк призначеного йому покарання строку попереднього ув`язнення, а саме періоду його перебування в умовах слідчого ізолятору з 10 квітня 2014 року по 16 липня 2015 року та з 27 жовтня 2015 року по 15 липня 2016 року, відповідно до положень Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», яким внесено зміни до ч. 5 ст. 72 КК України.

Під час судового розгляду засуджений ОСОБА_3 заяву підтримав.

Інші учасники судового розгляду, належним чином повідомлені про час та місце судового розгляду, у судове засідання не з`явилися.
Відповідно до ч. 4 ст. 539 КПК України, неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомленими про місце та час розгляду вказаного клопотання, не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила причини неприбуття.

Суд, дослідивши матеріали клопотання та матеріали особової справи засудженого ОСОБА_3 , приходить до висновку, що дане клопотання підлягає частковому задоволенню за таких підстав.

Судом встановлено, що вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 лютого 2015 року ОСОБА_3 засуджено за ч. 3 ст. 187 КК України до покарання у виді 9 років 6 місяців позбавлення волі.

Одночасно, вказаним вище вироком, до набрання ним законної сили, ОСОБА_3 продовжено міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яка застосовувалася до нього з 10 квітня 2014 року.

Вирок Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 лютого 2015 року набрав законної сили 25 червня 2015 року.

Згідно листа Дніпропетровської установи виконання покарань №4 УДПтС України у Дніпропетровській області від 26 серпня 2016 року №3/5-17694, ОСОБА_3 27 жовтня 2015 року прибув до Дніпропетровського УВП №4 на підставі ухвали Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області, для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, 25 квітня 2016 року ОСОБА_3 вибув до Київського СІЗО на підставі ухвали Вищого спеціалізованого Суду України від 23 березня 2016 року для розгляду касаційної скарги, 09 червня 2016 року повернутий з Київського СІЗО до Дніпропетровського УВП №4, 16 липня 2016 року вибув для подальшого відбування покарання до Жовтоводської ВК №26. При цьому, згідно вказаного листа, попереднє ув`язнення у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_3 у період часу з 27 жовтня 2015 року по 15 липня 2016 року не обиралось.

Таким чином, із матеріалів особової справи засудженого ОСОБА_3 вбачається, що до останнього застосовувалося попереднє ув`язнення у період часу з 10 квітня 2014 року по 25 червня 2015 року.

На даний час засуджений ОСОБА_3 відбуває покарання у Жовтоводській виправній колонії №26 УДПтС України в Дніпропетровській області.

Згідно ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого, (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

24 грудня 2015 року набрала чинності нова редакція ч. 5 ст. 72 КК України, викладена Законом України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року за №838-VIII.

Зазначений Закон визначає порядок зарахування судом строку попереднього ув`язнення.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

При цьому, у строк попереднього ув`язнення за нормами КПК включається строк: а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання; в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження; г) перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи; д) перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

При розгляді кримінальної справи у порядку КПК 1960 року до строку попереднього ув`язнення включається строк: а) затримання особи органом дізнання за підозрою у вчиненні злочину; б) затримання особи слідчим за підозрою у вчиненні злочину; в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, г) перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи.

Незалежно від процесуального порядку (КПК чи КПК 1960 року) попереднє ув`язнення у розумінні положень ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» закінчується з моменту набрання вироком законної сили. У зв`язку із цим не підлягає зарахуванню у строк попереднього ув`язнення термін слідування під вартою засудженої особи із слідчого ізолятора до установи виконання покарань, тобто термін від дати набрання обвинувальним вироком законної сили до дати прибуття до місця відбуття покарання.

Такий висновок суду узгоджується з позицією Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, яка викладена в листі від 11 січня 2016 року.
З урахуванням зазначеного, суд вважає, що засудженому ОСОБА_3 необхідно зарахувати у строк відбуття покарання, у відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, період часу коли до нього безпосередньо застосовувалося попереднє ув`язнення, тобто з 10 квітня 2014 року по 25 червня 2015 року. Період часу з 25 червня 2014 року по 16 липня 2015 року та з 27 жовтня 2015 року по 15 липня 2016 року не може вважатися попереднім ув`язненням, оскільки до засудженого ОСОБА_3 в зазначений період часу не обиралась міра запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, натомість останній перебував під вартою за обвинувальним вироком який на той час вже набрав законної сили.
Відповідно до ст. 72 КК України, Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» №838 від 26 листопада 2015 року, керуючись ст.ст. 392, 395, 537, 539 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання засудженого ОСОБА_3 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання задовольнити частково.

Зарахувати засудженому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю міста Синельникове Дніпропетровської області, громадянину України, у строк відбування покарання, призначеного вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 лютого 2015 року, строк попереднього ув`язнення з 10 квітня 2014 року по 25 червня 2015 року, у відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області.

Суддя Жовтоводського міського суду ОСОБА_1