Справа 688/4408/15-к
№ 1-кп/688/13/16
Вирок
Іменем України
15 квітня 2016 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області

у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі засідань у м. Шепетівка кримінальне провадження №0000929 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , з професійно-технічною освітою, не одруженого, не працюючого, українця, громадянина України, раніше судимого: 09.07.2014р. Шепетівським міськрайонним судом Хмельницької області за ч. 1 ст. 185, ч. 3 ст. 357, 70 КК України до штрафу у розмірі 1200 грн.; 03.06.2015р., Шепетівським міськрайонним судом Хмельницької області за ч. 1 ст. 304, ч. 3 ст. 185, 70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки; 19.11.2015р. Шепетівським міськрайонним судом Хмельницької області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, 70 КК України до 4 років позбавлення волі,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187 КК України,

встановив:

11 вересня 2015 року близько 21 год. 00 хв., ОСОБА_4 , за попередньою змовою з особою, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, біля магазину "М`ясна точка", що по вул. Героїв Небесної Сотні, 43 в м. Шепетівка, умисно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, застосовуючи небезпечне для здоров`я потерпілого ОСОБА_6 насильство, яке виразилось у нанесенні йому ударів кулаками по голові із заподіянням тілесних ушкоджень у вигляді субкон`юктивального крововиливу на білковій оболонці лівого ока, синця на верхній повіці лівого ока, садна під правим оком, в лобній ділянці голови справа, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, відкрито заволоділи належним останньому мобільним телефоном марки «Samsung» моделі GТ-І 7262 вартістю 900 грн. з сім-картою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» вартістю 20 грн., а всього заволоділи майном потерпілого на суму 920 гривень.
Таким чином ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 187 КК України - напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні розбою не визнав та показав, що у вечірній час 11 вересня 2015 року разом з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 проходили по вул. Героїв Небесної Сотні біля магазину «Фокстрот», де зустріли знайомих хлопців, з якими розмовляли. До них підійшли ОСОБА_6 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , з якими вони раніше не були знайомі. Хтось з цих осіб попросив викликати їм таксі, посилаючись на те, що вони не місцеві та не мають засобів зв`язку. Здається ОСОБА_10 викликав їм таксі і між ними зав`язалась розмова. ОСОБА_6 з товаришами запросили його та ОСОБА_8 прогулятися до банкомату, щоб ОСОБА_6 зняв гроші для оплати послуг таксиста. ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та він з ОСОБА_16 пішли до банкомату, а ОСОБА_17 та ОСОБА_18 залишилися їх чекати біля «Фокстроту». Коли поверталися від банкомату, біля магазину "М`ясна точка", що по вул. Героїв Небесної Сотні, ОСОБА_14 чи ОСОБА_13 почав кричати та звинувачувати їх в тому, що вони задумали їх «кинути». На цей крик до них підбіг здається ОСОБА_10 та вдарив ОСОБА_6 кулаком в обличчя і відразу переключився на іншого, між ними усіма почалася бійка. Він вдарив ОСОБА_6 кулаком в грудну клітку, в плече та спину, в обличчя не бив, після чого до потерпілого підбіг ОСОБА_8 і почав наносити йому удари в голову, від яких потерпілий опинився на проїзній частині. Потім хтось крикнув «міліція» і вони розбіглися. Коли бігли, то бачив як потерпілий лежить на дорозі. Телефон не бачив і у нього не забирав. Вказує на те, що у них не було мети заволодіти майном потерпілого. Їх спровокували на бійку потерпілий з друзями, які були в стані алкогольного сп`яніння. Припускає, що мобільний телефон потерпілого, якщо він в нього був, міг загубитися під час бійки.

Незважаючи на показання обвинуваченого, не визнання вини, його вина у вчиненні розбою за встановлених обставин об`єктивно підтверджується дослідженими під час судового слідства доказами, а саме:
-показаннями потерпілого ОСОБА_6 , який суду показав, що близько 21 години 11 вересня 2015 року він разом з ОСОБА_11 та ОСОБА_12 розпивали пиво, спочатку в піцерії, потім за приміщенням магазину «Фокстрот», де він працює керуючим. По дорозі додому біля цього ж магазину зустріли компанію хлопців приблизно 10 чоловік, з якої хтось попросив сигарету, а ОСОБА_11 , в свою чергу, попросив викликати їм таксі. У нього був мобільний телефон «Самсунг», однак розрядилася батарея, у ОСОБА_11 не було номеру телефону, в ОСОБА_12 не було коштів на рахунку. Їм викликали таксі і вони перейшли через дорогу, за ними йшли ОСОБА_4 та ОСОБА_8 . Він пішов до банкомату Приватбанк, де зняв кошти на оплату послуг таксі. Коли повертався від банкомату, біля магазину «М`ясна точка» хтось з тієї компанії двічі вимагав у нього пиво за те, що викликав їм таксі. Коли він відмовився купувати їм пиво, до нього підійшов ОСОБА_8 і раптово вдарив його кулаком в голову збоку, після чого до ОСОБА_8 відразу приєднався ОСОБА_4 , який також наніс йому декілька ударів в обличчя, близько трьох. Вони били його вдвох одночасно, нанесли близько 10 ударів в голову. Потім вони збили його з ніг та повалили на асфальт, після чого ОСОБА_8 тримав його за ноги, а ОСОБА_4 відразу нагнувся та з правої бокової кишені штанів забрав мобільний телефон «Самсунг» з сім-картою «Київстар». Вони діяли спільно та узгоджено, він не міг чинити їм опір. В цей час ОСОБА_11 та ОСОБА_12 відбивалися від інших хлопців, які підбігли. Після цього хтось крикнув «міліція» і ОСОБА_4 з ОСОБА_8 та інші хлопці з цієї компанії почали тікати. Він кричав ОСОБА_4 навздогін, щоб той віддав телефон. Раніше з ОСОБА_4 не був знайомий, але добре запам`ятав його обличчя, коли він нахилився до нього, забираючи мобільний телефон. Він був в брюках і в кишені було видно телефон;

-показаннями свідка ОСОБА_11 , який суду показав, що близько 21 год. 11 вересня 2015 року разом з ОСОБА_6 та ОСОБА_12 , після розпиття пива, проходили біля магазину «Фокстрот», де зустріли компанію незнайомих хлопців приблизно 5-6 чоловік. ОСОБА_6 когось з них пригостив сигаретою, здається ОСОБА_4 , а взамін попросив викликати таксі. Потім вони втрьох, разом з ОСОБА_19 та ще одним хлопцем з його компанії, перейшли дорогу і пішли до банкомату, щоб ОСОБА_6 зняв гроші. По дорозі він розмовляв з ОСОБА_4 , здається про м. Київ, конфлікту не було. Коли поверталися, то біля магазину «М`ясна точка», де мало чекати таксі, ОСОБА_4 чи хтось з його компанії вимагав у ОСОБА_6 , щоб останній купив їм пива, не хотів їх відпускати. Бачив як хлопець, який був з ОСОБА_19 та ходив з ними до банкомату, чи сам ОСОБА_19 , точно не пам?ятає, раптово та неочікувано накинувся на потерпілого та вдарив ОСОБА_6 по голові. В цей час підбігли інші хлопці і свідок почав битися з одним із них. Бачив як ОСОБА_6 били двоє, від удару він впав і сидів на дорозі, а від нього відходили ОСОБА_4 і ще один хлопець. ОСОБА_4 крикнув «міліція» і вся їх компанія почала разом тікати, а ОСОБА_6 кричав ОСОБА_4 навздогін, щоб повернув телефон. Потерпілий розповідав, що ОСОБА_4 витягнув у нього з кишені мобільний телефон. Після інциденту запитав у знайомого з компанії, яка стояла біля «Фокстроту» чи знають вони хлопців, які ходили з ними до банкомату, йому вказали, що один з них ОСОБА_4 і показали де він проживає. ОСОБА_4 впізнає за рисами обличчя, а також по голосу, оскільки по дорозі в банкомат розмовляв з ним;

-показаннями свідка ОСОБА_12 , який суду показав, що у вечірній час 11 вересня 2015 року разом з ОСОБА_6 та ОСОБА_11 проходили біля магазину «Фокстрот», де зустріли компанію хлопців, серед них був ОСОБА_4 , який був головним. Хтось з тієї компанії попросив сигарету, а вони попросили викликати їм таксі. Потім вони втрьох разом з ОСОБА_19 та ще одним хлопцем пішли до банкомату, де ОСОБА_6 зняв гроші на таксі. Біля магазину «М`ясна точка» ОСОБА_4 почав вимагати пиво за виклик таксі, а після відмови, бачив, що він вдарив рукою ОСОБА_6 , потім підбігли друзі ОСОБА_4 та усі почали битися. Чув, що хтось крикнув «міліція». Бачив як ОСОБА_6 лежав на дорозі та кричав ОСОБА_4 , який тікав в напрямку універмагу «Дружби», щоб той віддав телефон. Поведінка ОСОБА_4 свідчила про те, що він викрав телефон. Пізніше потерпілий розповідав, що ОСОБА_4 забрав з кишені телефон. ОСОБА_4 впізнав під час пред?явлення особи для впізнання. Подробиць побиття ОСОБА_6 він не знає, тому що був зайнятий своєю бійкою;

-даними висновку експерта №405 від 18.09.2015 року, згідно якого у ОСОБА_6 виявлені такі тілесні ушкодження: субкон`юктивальний крововилив на білковій оболонці лівого ока, синець на верхній повіці лівого ока, садна під правим оком, в лобній ділянці голови справа, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я; виникли від травмуючої дії тупих твердих предметів, могли виникнути в строк та при обставинах, вказаних потерпілим. Інших тілесних ушкоджень не виявлено;
-показаннями судово-медичного експерта ОСОБА_20 , який підтвердив свої висновки щодо виявлених у ОСОБА_6 тілесних ушкоджень, пояснив, що тілесні ушкодження виявлені у потерпілого виникли від, щонайменше, 4-х травмуючих дій і відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, оскільки ушкодження у вигляді субкон`юктивального крововиливу на білковій оболонці ока загоюється більше шести днів, що відповідно до правил визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень дає підстави стверджувати про короткочасний розлад здоров`я;

-даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 18.09.2015 року згідно якого потерпілий ОСОБА_6 серед чотирьох фотознімків, пред`явлених до впізнання, за рисами обличчя впізнав особу під №4, яким виявився ОСОБА_4 ;
-даними протоколу пред`явлення особи для впізнання від 23.11.2015 року з фото таблицями до них, згідно якого потерпілий ОСОБА_6 серед чотирьох осіб, пред`явлених до впізнання, за формою обличчя, волоссям, зростом, тілобудовою впізнав особу під №2, яким виявився ОСОБА_8 ;
-даними протоколів пред`явлення особи для впізнання від 24.09.2015 року з фото таблицями до них, згідно яких свідки ОСОБА_11 , ОСОБА_12 серед чотирьох осіб, пред`явлених до впізнання, за формою обличчя, волоссям, зростом, тілобудовою впізнали особу під №3 та відповідно під №2, яким виявився ОСОБА_4 ;
-даними довідки про вартість від 18.09.2015 року, згідно якої вартість мобільного телефону марки «Samsung GT-І 7262» становить 900 грн., вартість стартового пакета мобільного оператора «Київстар» - 20 грн.
Вина ОСОБА_4 у вчиненні злочину, вчиненого щодо потерпілого ОСОБА_6 повністю доведена показаннями самого потерпілого, висновком судово-медичної експертизи потерпілого ОСОБА_6 , показаннями свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , які не викликають сумніву в зв`язку з їх відповідністю фактичним обставинам, узгодженістю між собою, відсутності у потерпілого та свідків підстав оговорювати обвинуваченого.
Так, потерпілий ОСОБА_6 в категоричній формі стверджував, що саме ОСОБА_4 разом з особою, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, яких він впізнав як на досудовому слідстві, так і в суді, першими напали на нього, наносили йому чисельні удари кулаками в голову, збили з ніг та повалили на дорогу, саме ОСОБА_4 , обличчя якого він добре роздивився, заволодів його мобільним телефоном, який знаходився в кишені штанів, в той час як особа, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, утримував його за ноги.

Свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_12 також показали, що були очевидцями того як ОСОБА_4 наносив удари ОСОБА_6 в голову, бачили як потерпілий сидів на дорозі та чули як він кричав ОСОБА_4 , щоб той віддав телефон.

Доводи обвинуваченого про відсутність умислу на вчинення розбою та попередньої змови з особою, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, спростовуються показаннями потерпілого ОСОБА_6 , який у судовому засіданні стверджував, що ОСОБА_4 та особа, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, діяли узгоджено, за взаємною згодою, відразу висловили вимогу про придбання для них пива, раптово та майже одночасно здійснили на нього напад, били вдвох і тільки в голову, збили з ніг, а коли він вже не міг чинити опору і лежав на дорозі, вони відкрито та очевидно для потерпілого заволоділи його майном, а саме мобільним телефоном. При цьому, особа, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, присікаючи можливий опір потерпілого, тримав його за ноги, а ОСОБА_4 заволодів майном потерпілого. Після чого одночасно залишили місце злочину.

Розбій вважається закінченим злочином з моменту нападу, поєднаного із застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, незалежно від того, заволоділа винна особа майном потерпілого чи ні.

В даному випадку стан і характер дій нападників свідчать про розбій, усвідомлення ОСОБА_4 та особою, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, факту спільного вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном, їх свідоме бажання досягти єдиного злочинного результату свідчить про наявність ознак співучасті в їх діях, а саме у формі вчинення злочину за попередньою змовою групою осіб.
Крім того, суд враховує те, що форма змови може виражатися і у вчиненні конклюдентних (мовчазних) дій.

Допитаний свідок ОСОБА_9 , в присутності законного представника ОСОБА_21 суду показав, що у вечірній час у вересні 2015 року разом з ОСОБА_4 , ОСОБА_8 та ОСОБА_10 перебували біля магазину «Щедрослав», повз магазин проходили троє п?яних хлопців, які попросили їх викликати таксі і спитали у них де знаходиться банкомат. Він з ОСОБА_10 залишилися біля магазину, а ОСОБА_4 з ОСОБА_8 пішли з незнайомими хлопцями до банкомату, а коли поверталися, то біля магазину «М`ясна точка» через дорогу від магазину «Щедрослав», почули крик, коли підбігли до них, то побачили штовханину між ними, розборонили їх, потім з ОСОБА_10 пішли додому.

Допитаний свідок ОСОБА_10 , в присутності законного представника ОСОБА_22 суду показав, що у вечірній час у вересні 2015 року разом з ОСОБА_4 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 знаходилися біля магазину «Щедрослав». До них підійшли троє хлопців, які були в стані алкогольного сп`яніння та попросили викликати їм таксі. Пояснили, що вони не місцеві та запитали де знаходиться банкомат. Вони викликали їм таксі, після чого ОСОБА_4 з ОСОБА_8 пішли з трьома хлопцями до банкомату, а він з ОСОБА_9 залишилися біля магазину. Біля магазину «М`ясна точка» через дорогу від «Фокстроту» вони побачили штовханину між ними, яку розборонили. На крик «міліція» розбіглися.

Показання свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які тривалий час перебувають у дружніх відносинах з обвинуваченим і не були очевидцями початку конфлікту між потерпілим та ОСОБА_4 , особою, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, не спростовують винність ОСОБА_4 у вчиненні розбою, а підтверджують наявність такого конфлікту між ними.
Їх показання у тій частині, що потерпілий попросив показати місце знаходження банкомату спростовуються показаннями потерпілого ОСОБА_6 , який показав, що працює в магазині «Фокстрот» з травня 2015 року, отримує заробітну плату виключно на картковий рахунок, а тому точно знав розташування банкомату в якому знімав готівку у вечір, коли на нього був здійснений напад.
Показання обвинуваченого на заперечення своєї вини суд розцінює як намагання уникнути відповідальності за фактично вчинений злочин.
Суд також відхиляє твердження сторони захисту в частині визнання неналежним доказом висновок експерта №405 від 18.09.2015р.

Судово-медична експертиза потерпілого ОСОБА_6 проводилася кваліфікованим фахівцем в судово-медичній галузі на підставі безпосереднього огляду потерпілого, зміст висновку експерта відповідає вимогам статті 102 КПК України та висновки експерта не суперечать п. 2.3.3 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, а тому підстав для сумнівів у достовірності даних висновків суд не вбачає.

Крім того, згідно з обвинувальним актом ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що 20 серпня 2015 року о 01 год. 30 хв., знаходячись на території кафе-бару «Третій Рим», що по вул. Судилківська, 92 у м. Шепетівка Хмельницької області, керуючись корисливим мотивом, з метою вчинення крадіжки чужого майна, шляхом вільного доступу, повторно, відкрито викрав із електричної опори дві камери зовнішнього відеоспостереження марки «АW-Н 800ІR-20» вартістю 900,90 грн. кожна, які належали ОСОБА_7 . Таким чином, ОСОБА_4 відкрито заволодів майном вказаної потерпілої на загальну суму 1801,80 грн., чим вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 186 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно.

Суд вважає, що дане обвинувачення не знайшло свого підтвердження під час судового розгляду з наступних підстав.

Імперативним приписом ч. 3 ст. 62 Конституції України визначено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до вимог п. 2 ч.1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягає доказуванню, серед іншого, і винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 3 ст. 373 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України не визнав. Суду показав, що не викрадав камери зовнішнього відеоспостереження з електричної опори, яка знаходиться на території кафе-бару «Третій Рим», що по вул. Судилківська, 92 у м. Шепетівка. Вказує на те, що близько 1 год. в кінці серпня 2015 року на мосту по вул. Судилківській випадково зустрівся з неповнолітнім ОСОБА_23 , який у цій справі має статус свідка. ОСОБА_23 був у стані алкогольного сп`яніння і запропонував йому камеру відеоспостереження, яка знаходилася в його кишені. Він відмовився її брати, після чого ОСОБА_23 сказав, що знає місце, де є ще дві камери. Коли вони проходили біля бару «Третій Рим», його хтось гукнув з компанії, яка знаходилася неподалік, але він пішов далі, а ОСОБА_23 виліз на стовп та зняв з нього дві камери. Він в цьому участі не брав. В подальшому ОСОБА_23 наздогнав його та запросив до себе додому, де сховав під диваном викрадені камери та продовжив розпивати спиртні напої. Через деякий час він був затриманий у м. Шепетівка біля магазину. В приміщенні поліції йому пояснили, що він затриманий з приводу крадіжки камер відеоспостереження. Він повідомив, що крадіжку вчинив ОСОБА_23 . Працівники поліції разом з ним поїхали додому до ОСОБА_23 , однак обшук у нього не проводили, а лише запитали чи є у нього викрадені камери, на що останній заперечив. ОСОБА_23 обмовляє його, оскільки звільнений від відбування покарання з іспитовим строком і бажає ухилитися від покарання за вчинений ним злочин.

Допитана потерпіла ОСОБА_7 суду показала, що є власником кафе кафе-бару «Третій Рим», що по АДРЕСА_2 . У вересні 2015 року виявила відсутність зображення з двох камер зовнішнього відео спостереження, які знаходилися на електричній опорі. Після чого виявила відсутність самих камер на електроопорі. При перегляді збереженого відеозапису видно ОСОБА_4 , який знімав камери, а хтось інший його тримав. Цей відеозапис передала слідчому. Камери на даний час їй не повернуті.

Допитаний свідок ОСОБА_23 в присутності законного представника ОСОБА_24 суду показав, що в кінці серпня 2015 року близько 1 год. повертався додому на АДРЕСА_3 , йшов з дня народження, був у стані алкогольного сп`яніння. На мосту зустрів свого знайомого ОСОБА_4 , який направлявся в сторону с. Судилків і вони вирушили разом. По дорозі ОСОБА_4 запитував чи потрібна йому камера відеоспостереження. Коли проходили біля бару «Третій Рим», ОСОБА_4 підійшов до компанії, яка стояла біля бару, а він пішов далі. Через 100 метрів вирішив обернутися та побачив як чоловік в спортивних штанах, по статурі схожий на ОСОБА_4 , виліз на електроопору та знімає камери. Цей чоловік його не бачив, він нічого йому не казав та пішов додому спати. Просив врахувати, що був п`яний, а тому не може з впевненістю підтвердити, що камери викрадав саме ОСОБА_4 .

Згідно з протоколом огляду місця події з фото-таблицями до нього від 01.09.2015 року, місцем події є територія кафе бару «Третій Рим», в м. Шепетівка по вул. Судилківська, 92. Оглядом встановлено, що на відстані 0,5 м від бару та 7 м від проїзної частини є електроопора з кріпленнями для двох відеокамер, які на момент огляду відсутні.

Відповідно до довідки про вартість від 17.09.2015р. вартість бувшої у використанні однієї камери відео спостереження марки «АW-Н 800ІR-20» станом на 20.08.2015р. становить 900,90 грн.

Після продемонстрованого у судовому засіданні відеозапису з камери спостереження, що надала потерпіла ОСОБА_7 під час досудового слідства, обвинувачений та свідок ОСОБА_23 підтвердили, що саме вони проходили повз цієї камери та зафіксовані нею, однак ОСОБА_4 стверджував, що її викрав свідок ОСОБА_23 , а свідок ОСОБА_23 заявив, що бачив як чоловік знімає камери, припускає, що це міг бути ОСОБА_4 . При цьому, свідок ОСОБА_23 не зміг пояснити чому саме він показував рукою на відеокамеру, що може вказувати на те, що він своїми показаннями намагається відвести підозру від себе у вчиненні даного злочину, а тому його показання суд оцінює критично і не може покласти в основу обвинувального вироку.

Показання потерпілої ОСОБА_7 лише підтверджують факт викрадення її майна та можливу причетність до цього ОСОБА_4 , який проходив повз кафе-бару та був зафіксований камерою спостереження, однак такі показання не можуть бути достатніми доказами для підтвердження винуватості обвинуваченого.
Протокол огляду місця події та довідка про вартість викраденого майна також не вказують на причетність обвинуваченого ОСОБА_4 до вказаного викрадення, а підтверджують факт злочину, наявність заподіяної шкоди.

Сам факт фіксації камерою спостереження ОСОБА_4 в місці скоєння злочину приблизно в той же час коли вчинений злочин, може бути логічним припущенням причетності обвинуваченого до цього викрадення, а не доказом його вини.

Відповідно до ч. 2 ст. 17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.
Так, у справі «Barberа, Messegu and Jabardo v. Spain» від 6 грудня 1998 р. (п.146) Європейський Суд з прав людини встановив, що «принцип презумпції невинуватості вимагає, серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не розпочинали розгляд справи з упередженої думки, що підсудний вчинив злочин, який йому ставиться в вину; обов`язок доказування лежить на стороні обвинувачення, і будь-який сумнів має тлумачитися на користь підсудного».
Оскільки стороною обвинувачення не було надано суду належних, допустимих, достовірних доказів, які б у їх сукупності, з достатністю, тобто поза розумним сумнівом, підтверджували вчинення відкритого викрадення майна потерпілої ОСОБА_7 саме ОСОБА_4 , суд дійшов висновку про необхідність його виправдання за цим злочином на такій, передбаченій п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України підставі, як не доведення, що кримінальне правопорушення вчинено обвинуваченим.
Призначаючи обвинуваченому покарання, суд, відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є тяжким, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

ОСОБА_4 має не зняті та не погашені судимості за вчинення умисних злочинів проти власності, є особою молодого віку, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у нарколога та психіатра не перебуває.

Обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання є рецидив злочинів.
З огляду на викладене та враховуючи суспільну небезпечність вчиненого злочину, його спосіб, особу обвинуваченого, який з попередніх судимостей жодних висновків не зробив, більш того вчинив злочин під час іспитового строку та під час розгляду іншої кримінальної справи, відсутність обставин, що пом`якшують покарання і разом з тим відсутність тяжких наслідків, суд дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого не можливе без ізоляції від суспільства та про необхідність призначення йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 187 КК України з конфіскацією всього належного на праві власності майна, крім житла, що буде необхідним і достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів.
Суд враховує, що до вчинення вказаного злочину, ОСОБА_4 вчинив злочини 23 та 24 лютого 2015 року, за якими засуджений вироком Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 03.06.2015 року за ч. 1 ст. 304, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на 2 роки та перебуває на обліку в Шепетівському МРП Шепетівського МРВ КВІ.
Відповідно до ч. 3 ст. 78 КК України у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину, суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статях 71, 72 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання за ч. 2 ст. 187 КК України необхідно частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 03.06.2015 року.
Крім того, ОСОБА_4 вчинив злочини 01.01.2015р. та 15.02.2015р., за якими засуджений вироком Шепетівського міськрайонного суду від 19.11.2015 року за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, 70 КК України до 4 років позбавлення волі.
Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України менш суворе покарання, призначене вироком Шепетівського міськрайонного суду від 19.11.2015 року слід поглинути більш суворим покаранням за цим вироком.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_4 залишити без змін - тримання під вартою, зарахувавши у строк відбування покарання відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України в розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі строк попереднього ув`язнення.
Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 373-374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України та призначити йому покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі з конфіскацією всього належного на праві власності майна, крім житла.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Шепетівським міськрайонним судом від 19.11.2015 року більш суворим покаранням за даним вироком, призначити ОСОБА_4 покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі з конфіскацією всього належного на праві власності майна, крім житла.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 03.06.2015 року і за сукупністю вироків призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 7 років (семи) років 1 (одного) місяця позбавлення волі з конфіскацією всього належного на праві власності майна, крім житла.
ОСОБА_4 за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України визнати невинуватим та виправдати на підставі п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 15 квітня 2016 року.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_4 залишити без змін - тримання під вартою.
Зарахувати ОСОБА_4 у строк відбування покарання відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України в розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі строк попереднього ув`язнення з 21 вересня 2015 року по день набрання цим вироком законної сили включно.
Речовий доказ: диск з відеозаписом залишити при матеріалах кримінального провадження.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Апеляційна скарга подається через Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1