Справа № 675/1766/16-к
Провадження № 1-в/675/803/2016
У Х В А Л А
"17" серпня 2016 р. м.Ізяслав
Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю: прокурора ОСОБА_3 , представника ЗВК № 58 ОСОБА_4 , засудженого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ізяслав клопотання адвоката ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення від відбування, -
в с т а н о в и в :
ОСОБА_5 , який відбуває покарання у виді 07 років позбавлення волі за вироком Шевченківського районного суду м. Чернівці від 08 грудня 2010 року, через свого захисника ОСОБА_6 звернувся до Ізяславського районного суду Хмельницької області з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, мотивуючи тим, що він довів своє виправлення.
У судовому засіданні ОСОБА_5 клопотання підтримав та просив його задовольнити.
Прокурор проти задоволення клопотання заперечив, мотивуючи тим, що засуджений не довів своє виправлення.
Представник установи вважав, що клопотання до задоволення не підлягає.
Заслухавши пояснення засудженого, представника ЗВК № 58, з`ясувавши думку прокурора, вивчивши надані матеріали, суд приходить до висновку, що клопотання до задоволення не підлягає з наступних підстав.
За змістом ст. 50 КК України, покарання має на меті виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів.
Відповідно до роз`яснень, що містяться у п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення особи від відбування покарання має сприяти досягненню мети, передбаченої ст. 50 КК України виправленню засудженого і запобіганню вчинення нових злочинів.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_5 засуджений за вироком Шевченківського районного суду м. Чернівці від 08 грудня 2010 року за ст.ст. 15 ч. 3, 115 ч. 1 КК України до 07 років позбавлення волі. Покарання він відбуває в Замковій виправній колонії № 58.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 12 січня 2016 року зараховано в строк попереднього ув`язнення ОСОБА_5 період часу з 04 липня 2010 року по 08 лютого 2011 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання - 04.07.2010 року.
Кінець строку 31.12.2016 року.
За змістом ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин.
Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26 квітня 2002 року № 2, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.
Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_5 засуджено за вчинення замаху на умисне вбивство, тобто на особливо тяжкий злочин.
Засудженому призначено покарання у виді 07 років позбавлення волі, з яких він відбув на час розгляду клопотання в суді більше 06 років.
Отже, ОСОБА_5 відбув визначений законом термін (3/4 строку покарання), після якого може ставитись питання про його умовно-дострокове звільнення на підставі ст. 81 КК України.
Слід вказати, що необхідною умовою застосування положень ст. 81 КК України, є також те, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, про що, зокрема, може свідчити дотримання засудженим правил внутрішнього трудового розпорядку, беззаперечне виконання законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутність порушень дисципліни, зайняття трудовою діяльністю, добросовісне відношення до трудових обов`язків, навчання.
Засуджений ОСОБА_5 з 07 липня 2010 року утримувався у Чернівецькому слідчому ізоляторі, де характеризувався посередньо, до дисциплінарної відповідальності не притягувався і не заохочувався.
Відбуваючи покарання в Замковій виправній колонії № 58 з 05 квітня 2011 року, ОСОБА_5 характеризується посередньо, має одне заохочення, працевлаштований у цеху № 2, до роботи відноситься задовільно, дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, приймає участь у програмі диференційованого виховного впливу на засуджених «Духовне відродження».
Разом з тим останній конфліктує з іншими засудженими, агресивно реагує на критику, схильний до посягання на права і свободи, честь і гідність персоналу установи шляхом прояву нетактовної поведінки
Крім того, засуджений під час відбування покарання допустив 16 порушень встановленого режиму утримання, зо що неодноразово притягувався до дисциплінарної відповідальності.
Вказані стягнення хоч і є погашеними, проте, висновок про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання повинен ґрунтуватися на аналізі даних про поведінку засудженого за весь час відбуття покарання, в тому числі й на даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому основним, вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а те, що засуджений довів своє виправлення.
Також слід зазначити, що 08 жовтня 2015 року комісією ЗВК № 58 з питань розгляду матеріалів щодо застосування до засуджених умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, переведення засуджених на підставі ст. 101 КВК України та встановлення адміністративного нагляду відмовлено в направленні матеріалів до суду щодо застосування до ОСОБА_5 умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, як такому, що не довів свого виправлення.
Вказане рішення комісії засудженим не оскаржено, у матеріалах провадження відсутні відомості про докорінні зміни у поведінці та ставленні до праці ОСОБА_5 з часу розгляду відносно нього комісією матеріалів про умовно-дострокове звільнення.
Тому, на думку суду, доводи засудженого та його захисника про можливість його умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є непереконливими та передчасними.
Суд враховує також тяжкість вчиненого суспільно-небезпечного діяння, дані про особу засудженого ОСОБА_5 , який раніше неодноразово судимий, свою вину у вчиненому злочині під час розгляду кримінальної справи визнав лише частково.
Таким чином, суд приходить до висновку, що на даний час законні підстави для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання ОСОБА_5 відсутні, оскільки матеріали клопотання в своїй сукупності не свідчать про досягнення мети, передбаченої ст. 50 КК України - виправлення засудженого і запобігання вчиненню нових злочинів.
З урахуванням викладеного, клопотання до задоволення не підлягає.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 81 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд -
У Х В А Л И В :
У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовити.
Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Хмельницької області через Ізяславський районний суд Хмельницької області протягом семи днів з дня її проголошення, а засудженим протягом семи днів з дня отримання копії ухвали.
Суддя ОСОБА_1