Справа №589/221/16-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/579/16 Суддя-доповідач - ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 липня 2016 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_3 ,

суддів - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження за апеляційними скаргами представника потерпілого ОСОБА_8 , прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 на вирок Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 05 квітня 2016 року, яким

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Миронівка, Шосткинського району, Сумської області та мешканця АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

визнано винним у скоєнні злочину передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначено покарання у вигляді штрафу у розмірі 1700 грн.

Стягнуто з ОСОБА_10 на користь держави судові витрати за проведення судової товарознавчої експертизи в сумі 184 грн. 14 коп.

ВСТАНОВИЛА:
Згідно з вироком, 06 грудня 2015 року близько 18 год. 00 хв. ОСОБА_10 з метою поспілкуватися із ОСОБА_11 , шляхом вибиття сокирою вхідних дверей, проник до будинку АДРЕСА_1 .

Перебуваючи в будинку, ОСОБА_10 вчинив крадіжку майна ОСОБА_11 на загальну суму 2090 грн.

У поданій апеляційній скарзі, представник потерпілого ОСОБА_8 вважає вирок суду незаконним, необґрунтованим та просить скасувати ухвалене судове рішення з постановлення нового вироку, яким виправдати ОСОБА_10 за інкримінованим йому злочином, передбаченим ч. 1 ст. 185 КК України. Зазначає, що викладені події в оскаржуваному вироку не відповідають дійсності, оскільки 06 грудня 2015 року ОСОБА_10 проник до домоволодіння АДРЕСА_1 та побачив власника ОСОБА_11 , накинувся на останнього заподіявши тілесні ушкодження, які згідно висновку судово-медичного експерта № 284 від 07.12.2015 року, кваліфікуються як тілесні ушкодження середньої тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я. ОСОБА_11 вирвавшись від побиття покинув власне домоволодіння, а ОСОБА_10 тим часом відкрито викрав з будинку належне потерпілому майно. Після скоєння розбійного нападу, обвинувачений з метою виявлення місця перебування потерпілого направився до місця проживання сусідки потерпілого ОСОБА_12 , яка не повідомила де знаходиться ОСОБА_11 . Таким чином, своїми умисними діями, які виразилися в нападі на ОСОБА_11 з метою заволодіння чужим майном, поєднане з насильством, небезпечним для життя і здоров`я особи, яка зазнала нападу, пов`язаним з проникненням у житло, ОСОБА_10 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 187 КК України.

Допитані у справі свідки підтвердили факт заподіяння ОСОБА_11 тілесних ушкоджень обвинуваченим. Факт укриття тяжкого злочину підтверджується поясненнями слідчого ОСОБА_13 , який у судовому засіданні підтвердив передачу коштів потерпілому від обвинуваченого з метою відмови від надання пояснень. При огляді місця події та при провадженні слідчого експерименту було встановлено пошкодження меблів та розбиття шибок, що є безумовним доказом відсутності в даній ситуації складу злочину передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

Прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_9 в зміненій апеляційній скарзі просить вирок суду скасувати з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції, через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неповноту судового розгляду. Вказує, що не було надано належної правової оцінки показанням потерпілого, свідків, не наведено будь-яких мотивів врахування чи не врахування зазначених показань як носія інформації доказової бази та його відповідності критеріям належності та допустимості. Також безпідставно та без наведення відповідних мотивів було відмовлено в задоволенні клопотання прокурора про проведення додаткової судово-медичної експертизи щодо встановлення відповідності механізму заподіяних ОСОБА_11 тілесних ушкоджень.

Вислухавши доповідь судді, прокурора, який у повному обсязі підтримав змінену апеляційну скаргу прокурора, та частково апеляційну скаргу представника потерпілого, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. При цьому обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу, а вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Суд першої інстанції вказаних вимог закону не дотримався.

У справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанії» від 06 грудня 1998 року, Європейський Суд вирішив, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може впливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (п. 150, п. 253).

Згідно з оскаржуваним вироком та матеріалами кримінального провадження, органом досудового розслідування та судом дії ОСОБА_10 кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Як випливає з роз`яснень, що містяться в п.п. 16 і 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 29.06.1990 року № 5 з наступними змінами «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку», при постановленні вироку суду належить дати аналіз усіх зібраних у справі доказів, тобто всіх фактичних даних, які містяться в показаннях свідків, потерпілих, підсудних, у висновку експерта та інших джерелах доказів, а також керуючись законом, дати остаточну оцінку доказам з точки зору їх допустимості і достатності, яка має ґрунтуватись на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності. Висновки суду щодо оцінки доказів належить давати у вироку в точних і категоричних судженнях, які би виключали сумніви з приводу достовірності того чи іншого доказу. Прийняття одних і відхилення інших доказів судом повинно бути мотивоване.

Ці вимоги судом першої інстанції в повній мірі не дотримані.

В обґрунтування своїх висновків, суд першої інстанції послався на показання обвинуваченого ОСОБА_10 , потерпілого та свідків, яким потерпілий розповів про обставини крадіжки майна з його будинку.

Судом також було прийнято як доказ, наданий потерпілою стороною в судовому засіданні акт судово-медичного висновку № 284 від 07.12.2015 р. про виявлення у ОСОБА_11 , тілесних ушкоджень у вигляді садна та перелому ребра, що є ушкодженнями середньої тяжкості.

За ухвалою суду від 11 березня 2016 р. було призначено проведення відтворення механізму спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_11 , для з`ясування механізму їх заподіяння потерпілому.

Аналізуючи надані докази, суд зазначив у вироку, що вказана слідча дія органом досудового розслідування була проведена в порушення вимог КПК України, а тому така слідча дія є неналежним доказом і не може братися судом до уваги, оскільки суперечить ст. 46 КПК України.

В той же час, у винесеній ухвалі, щодо події вчиненого злочину, суд вказав, що встановлені обставини в ході розгляду кримінального провадження призвели до неоднозначного толкування їх процесуальною стороною, та потягли порушення прав потерпілого ОСОБА_11 , що стало підставою для внесення в ЄРДР відомостей про вчинення злочину, передбаченого ст. 187 ч. 3 КК України відносно потерпілого ОСОБА_11 .

Судом також не проаналізовані обставини проникнення ОСОБА_10 у приміщення будинку, а показання обвинуваченого та потерпілого є суперечливими.

Суд вказаних суперечностей не усунув, допустивши неповноту судового розгляду.

Таким чином, суд першої інстанції, своїми рішеннями, щодо однієї особи, в рамках одного кримінального провадження, за одними й тими ж фактичними обставинами, визнав наявність суперечливих даних стосовно кваліфікації дій обвинуваченого за різними нормами кримінального закону, що на думку колегії суддів суперечить вимогам кримінального процесуального закону і є неприпустимим.

Крім того, як вбачається із звукозапису судового засідання, оголошений текст ухваленого 05 квітня 2016 року вироку щодо ОСОБА_10 не відповідає його друкованому варіанту, що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

За таких обставин вирок суду першої інстанції не може бути визнаним законним і обґрунтованим.

Оскільки суд допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону при винесенні вироку, навів у ньому невмотивовані, суперечливі та взаємовиключні висновки, в зв`язку з чим судове рішення не відповідає вимогам ст.ст. 370, 374 КПК України, і позбавляє можливості апеляційний суд перевірити його законність та усунути зазначені недоліки, а тому вирок суду підлягає скасуванню з призначенням нового судового розгляду у суді першої інстанції.

Виходячи з вимог ст. 407, 409, 412 КПК України, при скасуванні судових рішень з направленням справи на новий розгляд у суд першої інстанції, суд апеляційної інстанції немає права вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність чи недостовірність доказів, перевагу одних доказів над іншими, застосування того чи іншого закону, тому доводи представника потерпілого з наведених питань підлягають перевірці при новому розгляді.

Під час нового судового розгляду суду першої інстанції необхідно дослідити повно і всебічно в сукупності, з дотриманням вимог кримінального та кримінального процесуального закону та з урахуванням доводів сторони представника потерпілого, прокурора, всі обставини справи, проаналізувати наявні докази, дати їм належну юридичну оцінку з огляду на їх допустимість і достатність, після чого прийняти законне, обґрунтоване і мотивоване рішення.

За таких обставин, апеляційні вимоги прокурора підлягають задоволенню, представника потерпілого - частковому задоволенню.

На підставі наведеного і керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 409, 411, 412, 415 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
Змінену апеляційні скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 - задовольнити повністю, апеляційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_8 задовольнити частково.

Вирок Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 05 квітня 2016 року щодо ОСОБА_10 скасувати у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону і призначити новий судовий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції в іншому складі суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5