Справа № 175/2304/16-к
Провадження № 1-кп/175/103/16
Вирок

Іменем України

30 червня 2016 року

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

законного представника ОСОБА_7 ,

обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Слобожанське обвинувальний акт і угоду про примирення по кримінальному провадженню № 0000325 відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Дніпропетровськ, там же проживаючого за місцем реєстрації по АДРЕСА_1 , громадянина України, учня 10-А класу СЗШ № 128 м. Дніпропетровська, неодруженого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.146 КК України,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який народився у м. Орджонікідзе Дніпропетровської області, там же зареєстрованого по АДРЕСА_2 , громадянина України, з середньою спеціальною освітою, студента 4-го курсу Національної металургійної академії України, неодруженого, проживаючого по АДРЕСА_3 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.146 КК України,

встановив:

На початку лютого 2016 року, точна дата органом досудового розслідування невстановлена, ОСОБА_7 поскаржилась своєму сину ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на спричинення їй тілесних ушкоджень співмешканцем ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , до якого у неповнолітнього ОСОБА_10 на ґрунті помсти раптово виник злочинний умисел, спрямований на незаконне позбавлення волі ОСОБА_4

04 лютого 2016 року ОСОБА_11 , реалізуючи свій злочинний умисел, запропонував малознайомим йому ОСОБА_12 та ОСОБА_13 проїхати до місця проживання потерпілого по АДРЕСА_4 та за допомогою заподіяння йому фізичних страждань, протиправно перевезти його на транспортному засобі за межі м. Дніпропетровська, на що останні погодились.

06 лютого 2016 року, точний час органом досудового розслідування невстановлений, ОСОБА_11 вступив у злочинну змову з раніше незнайомим йому ОСОБА_9 , який погодився підшукати транспортний засіб і надати його за першою вимогою.

11 лютого 2016 року близько 18.00 години ОСОБА_11 зустрівся з ОСОБА_14 і ОСОБА_15 у торгівельному центрі «Гранд Плаза» по вул. Карла Маркса, 67 у м. Дніпропетровськ, куди близько 19.00 години під`їхав ОСОБА_16 на автомобілі «ВАЗ-2109» реєстраційний номер НОМЕР_1 кольору бронзова перлина під керуванням ОСОБА_17 , після чого вони вступили у попередню змову на вчинення незаконного позбавлення волі ОСОБА_4 , та розподілили між собою ролі у вчиненні злочину.

В цей же день близько 19.30 години ОСОБА_11 і ОСОБА_16 разом із вказаними особами прибули до місця проживання ОСОБА_4 , де почали його чекати, а коли останній близько 20.00 години вийшов з під`їзду, ОСОБА_11 , ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , підійшовши до нього, запропонували пройти до салону автомобіля, пояснивши, що особи, які знаходяться в салоні зазначеного автомобіля, бажають поговорити з ним відносно його протиправної поведінки по відношенню до співмешканки ОСОБА_7 .

ОСОБА_20 погодився та підійшов до автомобіля, але відчуваючи реальну загрозу своєму життю та здоров`ю, сідати до салону категорично відмовився, після чого ОСОБА_19 , знаходячись за спиною потерпілого ліворуч умисно наніс останньому правою рукою, стиснутою в кулак, один удар по голові в ділянку лівого вуха. Далі він, ОСОБА_11 і ОСОБА_18 умисно нанесли не менше двадцяти ударів руками, стиснутими в кулак, і не менше двадцяти ударів ногами, взутими у взуття, по голові, обличчю та корпусу потерпілого, у тому числі один удар ззаду по голові в ділянку потилиці, від якого останній впав на землю і втратив свідомість.

В цей час ОСОБА_16 і ОСОБА_21 спостерігали за діями ОСОБА_10 , ОСОБА_22 і ОСОБА_23 з автомобіля та чекали, коли ОСОБА_4 помістять до салону зазначеного автомобіля для подальшого протиправного перевезення до цвинтаря на території Новоолександрівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області.

Після цього ОСОБА_11 , ОСОБА_19 і ОСОБА_18 затягли ОСОБА_4 до салону автомобіля та розмістили його на підлозі між передніми та задніми сидіннями, й своїми ногами придавили його до підлоги, при цьому ОСОБА_11 , сидячи на задньому пасажирському сидінні автомобіля над головою потерпілого, завдавав останньому удари ногами по голові.

Далі, ОСОБА_21 , являючись водієм автомобіля «ВАЗ-2109» реєстраційний номер НОМЕР_1 , разом зі співучасниками злочину перемістив потерпілого проти його волі на цвинтар, розташований на території Новоолександрівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, при цьому під час руху ОСОБА_21 умисно привів спинку (перемістив верхню частину) свого водійського сидіння у максимально розкладений стан, чим придавив потерпілого до підлоги та обмежив його рухи.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, ОСОБА_11 і ОСОБА_16 у групі з вказаними особами близько 21.40 години прибули на цвинтар, де ОСОБА_11 , ОСОБА_19 і ОСОБА_18 витягли ОСОБА_4 з автомобіля та насильно утримували при спробах втечі й порятунку від їх протиправних насильницьких дій.

В цей час ОСОБА_11 умисно наніс потерпілому по голові та тулубу не менше десяти ударів руками, стиснутими в кулак, та ногами, від чого останній впав на землю, після чого ОСОБА_19 і ОСОБА_18 умисно нанесли йому не менше двох ударів ногами у верхню частину корпусу.

Під час цих подій ОСОБА_21 , знаходячись за кермом автомобіля, здійснив маневр розвороту у напрямку м. Дніпропетровська з метою найшвидшого зникнення з місця злочину, і після того, як до салону автомобіля повернулись ОСОБА_11 , ОСОБА_19 і ОСОБА_18 , разом з ними та ОСОБА_24 , який перебував у автомобілі, з місця вчинення злочину зникли, залишивши ОСОБА_4 у безпорадному стані на території цвинтаря.

Внаслідок противоправних дій ОСОБА_10 , ОСОБА_25 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 та ОСОБА_26 потерпілому ОСОБА_27 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді гострої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, закритого перелому кісток носа, забою м`яких тканин голови, параорбітальних гематом з обох боків, які за своїм характером відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що зумовили короткочасний розлад здоров`я тривалістю понад 6 діб, але не більше як три тижні.

11 лютого 2016 року даний факт внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000325 з правовою кваліфікацією за ч.2 ст.146 КК України.

19 квітня 2016 року ОСОБА_28 і ОСОБА_29 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.146 КК України, а 26 травня та 28 травня 2016 року між потерпілим ОСОБА_30 та обвинуваченими ОСОБА_31 і ОСОБА_24 відповідно укладені угоди про примирення.

Відповідно до даних угод обвинувачені ОСОБА_11 і ОСОБА_16 повністю визнали свою вину у скоєнні кримінального правопорушення та обсяг підозри за ч.2 ст.146 КК України, повністю відшкодували потерпілому заподіяну ними матеріальну і моральну шкоду.

Сторонами вказаних угод визначено узгоджене покарання: обвинуваченому ОСОБА_28 - у виді позбавлення волі строком 1 рік з іспитовим строком 1 рік на підставі ст.75 КК України та покладенням обов`язку повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання згідно зі ст.76 КК України; обвинуваченому ОСОБА_29 - у виді обмеження волі строком 2 роки з іспитовим строком 1 рік на підставі ст.75 КК України та покладенням обов`язку повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання згідно зі ст.76 КК України.

В угодах передбачені наслідки їх укладання та затвердження, невиконання яких роз`яснені обвинуваченим ОСОБА_28 і ОСОБА_32 .

У підготовчій частині судового засідання прокурор і захисники просили затвердити угоди про примирення та винести вирок із призначенням узгоджених покарань, при цьому прокурор просила застосувати до ОСОБА_10 положення ст.104 КК України, оскільки злочин він вчинив у неповнолітньому віці.

Обвинувачені ОСОБА_11 і ОСОБА_16 пояснили, що цілком розуміють характер кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.146 КК України, по якому їм пред`явлене обвинувачення і по якому вони визнають свою вину, розуміють наданні законом права, передбачені ч.4 ст.474 КПК України, розуміють наслідки укладання та затвердження угоди про примирення з потерпілим, визначені ч.1 ст.473 КПК України, наслідки їх невиконання, передбачені ст.476 КПК України, згодні з видом покарання, яке до них буде застосовано в результаті затвердження угод про примирення з потерпілим та просять затвердити ці угоди.

Потерпілий ОСОБА_20 у суді просив затвердити укладені між ним та обвинуваченими угоди про примирення, оскільки він дійсно добровільно, без насильства та примусу уклав з ОСОБА_31 і ОСОБА_33 угоди про примирення. Умови, зміст укладених між ними угод та наслідки їх невиконання йому повністю зрозумілі. Він згоден з призначенням обвинуваченим покарань, зазначених в угодах. Матеріальних і моральних претензій до них не має, оскільки матеріальна та моральна шкода йому відшкодована у повному обсязі.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність усіх правових підстав для затвердження цих угод, відповідно до яких суд вважає доведеним у підготовчій частині судового розгляду, що за обставин, зазначених у обвинувальному акті та угодах про примирення, ОСОБА_11 і ОСОБА_16 незаконно позбавили волі ОСОБА_4 за попередньою змовою групою осіб, що супроводжувалося заподіянням йому фізичних страждань, тобто вчинили кримінальне правопорушення (злочин), за який передбачена кримінальна відповідальність за ч.2 ст.146 КК України та який відповідно до ч.3 ст.12 КК України віднесений до злочинів середньої тяжкості.

Строк запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_25 закінчився 16 червня 2016 року, а тому судом не вирішується.

Долю речових доказів суд не вирішує, оскільки розглядається справа № 175/1891/16-к (провадження № 1-кп/175/83/16) відносно інших осіб, співучасників злочину.

Керуючись ст.ст.369,371-374,475 КПК України, суд -
ухвалив:

Угоду від 26 травня 2016 року про примирення між потерпілим ОСОБА_4 і обвинуваченим ОСОБА_8 у кримінальному провадженні № 0000325 за обвинуваченням у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.146 КК України затвердити.

ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.146 КК України і піддати кримінальному покаранню, узгодженому в угоді про примирення від 26 травня 2016 року, у виді позбавлення волі строком 1 (один) рік.

На підставі ст.ст.75, 104 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання за умови, що на протязі одного року іспитового строку він не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі п.3 ч.1 ст.76 КК України зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_8 повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію за місцем свого проживання про зміну місця проживання.

Угоду від 28 травня 2016 року про примирення між потерпілим ОСОБА_4 і обвинуваченим ОСОБА_9 у кримінальному провадженні № 0000325 за обвинуваченням у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.146 КК України затвердити.

ОСОБА_9 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.146 КК України і піддати кримінальному покаранню, узгодженому в угоді про примирення від 28 травня 2016 року, у виді обмеження волі строком 2 (два) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_9 від відбування призначеного покарання за умови, що на протязі одного року іспитового строку він не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі п.3 ч.1 ст.76 КК України зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_9 повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію за місцем свого проживання про зміну місця проживання.
Вирок може бути оскаржений сторонами до апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпропетровський районний суд протягом 30 діб з моменту його проголошення з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1