11-кп/775/191/2016(м)
263/1486/15-к

11-кп/775/191/2016(м)
263/1486/15-к
Головуючий 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст.115 ч.1, 185 ч.1 КК України Доповідач ОСОБА_2

іменем У к р а ї н и
9 червня 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Донецької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря ОСОБА_5
за участю прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Маріуполі Донецької області апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , діючого в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 26 червня 2015 року, яким
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у с. Старченково Володарського району Донецької області, громадянин України, українець, маючий середню освіту, не працююючий, не одружений, мешкаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:
1) 20.02.1998 року Володарським районним судом Донецької області за ст.ст.140 ч.2, 140 ч.3, 81 ч.3, 42,43 КК України(1961р.) до 4 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільнений 25.04.2000 р. умовно-достроково на не відбутий строк 2 роки 1 місяць 6 днів;
2) 31.05.2001року Жовтневий районним судом міста Маріуполя Донецької області за ст.ст.141 ч.2,43 КК України (1961 р.) до 4 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільнився 12.01.2005 року за відбуттям строку покарання
3) 03.06.2009 року Володарським районним судом Донецької області за ст..309 ч.1 КК України до арешту строком на 1 місяць. Звільнився 02.10.2009 року за відбуттям покарання.
4) 01.02.2011 року Володарським районним судом Донецької області за ст..185 ч.3 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки. Звільнився 31.01.2014 за відбуттям покарання.
5) 03.03.2015 року Володарським районним судом Донецької області за ст..185 ч.2 КК України до арешту строком 4 місяця (покарання не відбув)
визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 115 ч.1 КК України засуджений покарання у виді дев`яти років позбавлення волі. На підставі ст.70 ч.4 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання за вироком Володарського районного суду Донецької області від 03.03.2015 року більш суворим, призначеним за цим вироком остаточно призначено ОСОБА_8 покарання у виді дев`яти років позбавлення волі,-
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , народився у м.Маріуполі, громадянин України, росіянин, маючий середню освіту, не працюючий, не одружений, не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 ,
визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.1 КК України та призначено покарання у виді ста годин громадських робіт, -
В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 26.06.2015 р. ОСОБА_8 та ОСОБА_9 визнані винними у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 115 ч.1, 185 ч.1 КК України, вчинених за наступними обставинами.
26.11.2014 року, приблизно о 21-00 год. ОСОБА_8 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у приміщенні буд. АДРЕСА_4 , в ході сварки з раніше знайомим ОСОБА_10 яка виникла на ґрунті особистих неприязних відносин, маючи на меті умисне вбивство, тобто противоправне заподіяння смерті іншої людині, умисно схопив ОСОБА_10 , спереду за шию правою рукою, після чого штовхнув його, внаслідок чого вони разом впали на підлогу, та продовжуючи утримувати останнього за шию правою рукою, знаходячись над ним, в той час, як потерпілий лежав на підлозі, став сильніше стискати рукою його шию, після чого обома руками, прикладаючи фізичні зусилля, почав надавлювати на грудну клітину ОСОБА_10 , після чого, продовжуючи свій злочинний умисел, наніс йому декілька ударів кулаками обох рук в область обличчя спереду, шиї та грудної клітини, всього здійснивши таким чином не менше 8 травматичних дій, та заподіяв ОСОБА_10 тілесні ушкодження у вигляді: саден на лобі ліворуч, у центрі та праворуч, у зовнішнього кута правого ока, на правій щоці, на лівій бічній поверхні шиї, на підборідді ліворуч, на передньоправій поверхні шиї, крововиливів в м`які тканини шиї в проекції правого ріжка під`язичної кістки, перелому правого ріжка під`язичної кістки, перелому тіла грудини на рівні 2-х ребер ліворуч і праворуч, перелому тіла грудини на рівні 3, 4 ребер ліворуч і праворуч, перелому 2-5 ребер по білягрудинної лінії ліворуч із ушкодженням пристіночної плеври, перелому 2-7 ребер по середньоключичній лінії ліворуч із ушкодженням пристіночної плеври, перелому 2-3 ребер по білягрудинної лінії праворуч, перелому 3-7 ребер по середньоключичній лінії праворуч з ушкодженням пристіночної плеври, крововиливів на поверхні та у тканині легенів, субепікардиальних крововиливів на серці (у лівій плевральній порожнині знайдено 1200 мл рідкої крові, у правій плевральній порожнині - 800 мл рідкої крові). Зазначені ушкодження утворились від дії тупих предметів незадовго до смерті, тому що після їхнього заподіяння розвився шок, який став безпосередньою причиною смерті. Всі тілесні ушкодження у своїй сукупності знаходяться у прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті та відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння та які привели до смерті. Причиною смерті ОСОБА_10 стали поєднані травми тіла, що супроводжувалися закритою тупою травмою шиї з переломом правого ріжка під`язичної кістки; закритою тупою травмою грудної клітини з переломами тіла грудини й множинними переломами ребер із двох сторін, забиттям серця, що ускладнилися порушенням кровообігу та мікроциркуляції у вигляді нерівномірного кровонаповнення внутрішніх органів, характерне для шоку, набряком головного мозку та легенів, кровотечею в ліву та праву плевральні порожнини, внаслідок чого ОСОБА_10 помер на місці скоєння злочину, а ОСОБА_8 з місця скоєння злочину втік.
ОСОБА_9 , 26.11.2014 р. приблизно о 22.00 год., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у приміщенні буд. АДРЕСА_4 , після умисного вбивства, яке скоїв ОСОБА_11 , та будучі очевидцем цього, керуючись корисливим мотивом, переслідуючи мету таємного викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу з тумбі у кімнаті, таємно заволодів майном, яке належить ОСОБА_10 , а саме - мобільним телефоном «Нокіа 6030» вартістю 200 грн., який знаходився в тумбі зазначеного будинку, та грошима в сумі 200 грн., які знаходились у кріслі спальної кімнати цього ж будинку, заподіявши матеріальну шкоду потерпілому на загальну суму 400 грн., після чого з місця скоєння злочину разом з ОСОБА_8 втік, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.
Не погодившись з вироком суду, захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просив вирок суду у частині призначення покарання ОСОБА_8 скасувати та кваліфікувати його дії за ст.119 ч.1 КК України, та призначити йому покарання в межах санкції цієї статті.
В апеляційній скарзі захисник посилався на те, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, вважає що суд не в повній мірі навів пояснення обвинуваченого ОСОБА_9 про обставини вчинення злочину, зокрема про наявність іншого ножа, який був у потерпілого ОСОБА_10 , що підтверджується поясненнями свідка ОСОБА_12 , яка була присутньою при огляді трупа потерпілого та бачила цей ніж. Крім того, з пояснень ОСОБА_9 виходить, що він не може категорично стверджувати про обставини вчинення злочину, оскільки він злякався потерпілого та відскочив до дверей. На думку захисника не можна вважати правильним і висновок суду, про те, що ніж було виявлено на шафі у кімнаті, оскільки під час слідчого експерименту ОСОБА_8 поясняв, що обстановка в кімнаті змінена.
Захисник вважає, що суд не правильно розцінив пояснення обвинуваченого ОСОБА_8 про те, що фактично він намагався реанімувати потерпілого ОСОБА_10 після того, як зрозумів що він помирає, тому наносив йому в грудну клітину прекардиальний удар. Але оскільки не є лікарем, можливо не правильно застосував цю методику, оскільки вона потребує спеціальних медичних знань та навичок. Вказує, що суд в цій частині безпідставно не взяв до уваги пояснення судово-медичного експерта ОСОБА_13 про те, що переломи ребер в білігрудинній лінії у потерпілого могли утворитися від прямого удару із значною силою в дільницю грудини, що підтверджує версію обвинуваченого.
Вислухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника які підтримали апеляційні вимоги викладені в апеляції захисника, прокурора, який заперечував проти апеляції сторони захисту, вивчивши матеріали кримінального та судового проваджень, обговоривши апеляційні доводи, колегія суддів вважає, що апеляція захисника задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Колегія суддів погоджується з висновками, викладеними у вироку суду стосовно правильності кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_8 за ст. 115 ч.1 КК України умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.
Всі апеляційні доводи, викладені захисником в апеляційній скарзі, щодо версій заподіяння обвинуваченим смерті ОСОБА_10 через перевищення меж необхідної оборони або через необережність були предметом ретельного дослідження, перевірки та аналізу судом першої інстанції, з приводу якого судом у вироку викладені докладні переконливі висновки, які ґрунтуються як на поясненнях самого обвинуваченого ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_14 , потерпілої ОСОБА_15 , свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_16 та матеріалів кримінального провадження, досліджених судом, з якими погоджується і колегія суддів.
З обставин справи, встановлених слідством та визнаних судом доведеними, виходить, що обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_14 26.11.14 р. прийшли додому до ОСОБА_10 де під час спільного вживання спиртного, між ОСОБА_8 та ОСОБА_10 виникла сварка, під час якої ОСОБА_8 здавив шию ОСОБА_10 , впав з ним на підлогу, продовжуючи здавлювати шию потерпілого, а потім наніс йому не менше восьми ударів в область обличчя, шиї та грудної клітини, внаслідок чого потерпілий отримав перелом під`язичної кістки, перелом тіла грудини та численні переломи ребер з обох сторін, які у своїй сукупності призвели до смерті ОСОБА_10 .
За вказаних обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду про те, що виходячи з дій обвинуваченого ОСОБА_8 , механізму заподіяння та кількості тілесних ушкоджень, завданих потерпілому ОСОБА_10 , у життєво важливі органи, зокрема стискання шиї потерпілого, обстановку вчинення злочину, за якої ОСОБА_14 виступав у конфлікті та стороні ОСОБА_8 те, що потерпілий був похилого віку, значно слабший за обвинуваченого ОСОБА_8 , обвинувачений усвідомлював наслідки своїх дій, не намагався викликати швидку, тому намір ОСОБА_8 був спрямований на спричинення смерті потерпілому.
Апеляційні твердження, на які посилається захисник, в частині того, що ОСОБА_10 під час сварки погрожував ОСОБА_8 ножем не підтверджуються зібраними по справі доказами, зокрема поясненнями обвинуваченого ОСОБА_14 , який не підтвердив ці обставини, пояснення свідка ОСОБА_12 в частині того, що поряд з тілом потерпілого вона бачила ніж з синьою рукояткою самі по собі не доводять обставини самозахисту, на які посилається обвинувачений. Апеляційні доводи захисника в частині спростування того, що ніж знаходився на шафі у кімнаті тому, що під час проведення огляду місця події злочину була порушена обстановка, яка мала місце на час вчинення злочину у будинку АДРЕСА_4 , не відповідає дійсності, оскільки з проколу огляду місця події від 28.11.14 р. та фото - таблиць до нього (а/с - 41 - 53 т.1) цього не вбачається.
На думку колегії суддів, суд обгрунтовано відкинув і версію обвинуваченого проте, що він завдав тілесних ушкоджень ОСОБА_10 намагаючись його реанімувати, коли він лежав на підлозі тобто, вчинив вбивство через необережність. Така позиція захисту обвинуваченого спростовується його поясненнями про механізм заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому, як під час досудового слідства при проведенні слідчого експерименту з відеозаписом та фото-таблицями, дослідженими судом ( а/с 223-242 т. 2), так і його поясненнями в суді, проте, що він завдавав потерпілому удари по тулубу та натискав на грудну клітину, а також роз`ясненнями судово - медичного експерта ОСОБА_13 в частині того, що численні тілесні ушкодження у потерпілого ОСОБА_10 у виді перелому грудини та ребер у різних місцях з обох сторін не могли утворитися при проведенні реанімаційних заходів, які полягають лише у здавленні грудної клітини лише в області серця. С такими висновками погоджується і колегія суддів.
Інших підстав для кваліфікації дії обвинуваченого за ст. 118, 119 КК України під час апеляційного перегляду справи не встановлено, тому підстав для зміни або скасування вироку суду не вбачається.
Керуючись ст 405,407 КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А:
Апеляцію захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Вирок Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 26 червня 2015 року постановлений стосовно ОСОБА_8 та ОСОБА_14 - залишити без зміни.

У відповідності до ст. 72 ч. 5 КК України зарахувати ОСОБА_8 строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 03.12.14 р. по 09.06.16 р.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом трьох місяців з дня її проголошення безпосередньо до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, а особою, що тримається під вартою протягом цього строку з дня отримання копії ухвали.

Судді: