Справа № 712/1-665/2011
А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

21.03.2012 м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в складі :

головуючого судді Стана І.В.,

суддів - Вотьканича Ф.А., Машкаринця М.М.,

за участю прокурора Фотченка С.І.,

адвоката ОСОБА_1 та підсудного ОСОБА_2,

розглянув у відкритому судовому засіданні 21 березня 2012 року в м. Ужгороді кримінальну справу за апеляцією, яку подав помічник прокурора м. Ужгорода, який приймав участь у розгляді справи, на постанову Ужгородського міськрайонного суду від 14 грудня 2011 року.

Цією постановою кримінальна справа за обвинуваченням

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого в ІНФОРМАЦІЯ_3, 47, Ужгородського району Закарпатської області, угорця, гр. України, ІНФОРМАЦІЯ_4, одруженого, раніше судимого,

за ч. 3 ст. 358 ; ч. 4 ст. 190 ; ч. 1 ст. 209 КК України повернута на додаткове розслідування.

Питання про запобіжний захід щодо ОСОБА_2 судом не вирішувалось.

Органом досудового слідства ОСОБА_2 обвинувачується у вчиненні злочинів за таких обставин.

У період жовтня 2006 року ОСОБА_2, для отримання кредиту в філії Закарпатського обласного Управління ВАТ «Державний ощадний банк України»(далі, ЗОУ ВАТ «Ощадбанк») в розмірі 31783 долари США, які станом на 25 жовтня 2006 року за встановленим курсом Національного банку України становили 159873 грн., 23 жовтня того ж року використав завідомо підроблений документ та надав його до філії ЗОУ ВАТ «Ощадбанк» для видачі йому кредиту у вищевказаному розмірі для придбання транспортного засобу автомобіля марки «PEUGEOT 407 SR 1.8 Е« 2006 року випуску. Для досягнення своїх злочинних намірів, ОСОБА_2, як фізична особа, надав до філії ЗОУ ВАТ «Ощадбанк» завідомо підроблений документ довідку про доходи № 25 / н від 23.10.2006 року, бланк якої затверджений наказом Міністерства праці та соціальної політики від 27 серпня 2004 року № 192, та інші документи : кредитну заяву на отримання кредиту від 23 жовтня 2006 року, копію паспорта гр. ОСОБА_2 серії ВР № 221699, копію ідентифікаційного коду гр. ОСОБА_2 № НОМЕР_1, рахунок № 23/ 1 від 23.10.2006 року на автомобіль марки «PEUGEOT 407 SR 1.8 Е« 2006 року випуску, договір № 95 від 23.10. 2006 року про придбання ним автомобіля від ТОВ СТО, які являлися необхідними для отримання кредиту. 25 жовтня 2006 року на підставі наданих ОСОБА_2 документів філією ЗОУ ВАТ «Ощадбанк» в особі директора ОСОБА_3 було укладено з ним кредитний договір № 62510 від 25 жовтня 2006 року, відповідно до якого ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 31783 долари США, які станом на 25 жовтня 2006 року за встановленим курсом Національного банку України становили 159873 грн.

Крім того, досудовим слідством ОСОБА_2 обвинувачувався в шахрайстві, тобто заволодінні чужим майном, шляхом обману, у великих розмірах, що завдало шкоди у вигляді нанесення матеріальних збитків на суму 159 873 гривні й у вчиненні фінансових операцій із коштами, одержаними внаслідок вчинення суспільно-небезпечного протиправного діяння, що передувало легалізації ( відмиванню ), а також вчинення дій, спрямованих на набуття, володіння та використання коштів, одержаних внаслідок вчинення суспільно-небезпечного протиправного діяння, що передувало легалізації доходів.

У постанові вказується на те, що досудовим слідством допущена неповнота, яка не може бути усунута в судовому засіданні й можливості усунення якої не вичерпані. У тому числі предявлене за ч. 4 ст. 190 КК України обвинувачення щодо обставин події викладено не чітко. При предявленні обвинувачення не враховано, що кошти банківської системи в особисте користування та розпорядження ОСОБА_2 не надходили, були спрямовані безпосередньо на рахунок ТОВ «СТО» і відповідно ОСОБА_2 отримав у володіння транспортний засіб. Не дана досудовим слідством й оцінка показанням ОСОБА_2 про те, що в звязку з важким фінансовим станом був не спроможним сплачувати кредит, а також кредит не сплачувався в звязку із припиненням його співмешканкою ОСОБА_4 підприємницької діяльності. Досудовим слідством не збирались докази, що характеризують фінансовий стан ОСОБА_4, не долучені дані про оформлення на ОСОБА_2 та ОСОБА_4 кредитів на інше майно, про які вони вказували, і необхідність погашення яких зумовило їхній фінансовий стан. Зясування зазначених обставин має суттєве значення для прийняття рішення в справі, для висновку про спроможність ОСОБА_2 погашати кредит, і може свідчити про наявність, чи відсутність умислу на вчинення шахрайства. Належним чином не перевірялись й показання ОСОБА_2 про передачу ним автомобіля ТОВ «СТО» для подальшої передачі банку. При цьому в постанові вказується на те, що вказані показання ОСОБА_2 підтверджені показаннями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, а також тим фактом, що автомобіль передано банку. Оскільки автомобіль передано банку й такий можливо реалізований, то досудовим слідством з урахуванням наведеного, необхідно було зясувати фактичний розмір боргу за кредитним договором. Крім того, у постанові вказується на те, що вищенаведені дані та перевірені судом докази не дають однозначних висновків щодо винності ОСОБА_2, про наявність у його діях умислу, наводять на припущення, і в звязку із цим не дають можливості постановити як обвинувальний так і випрадовувальний вирок.

В апеляції помічник прокурора м. Ужгорода, який приймав участь у розгляді справи, указує на те, що постанова є незаконною та необґрунтованою, що в порушення вимог ст. 244 КПК України суд із власної ініціативи повернув кримінальну справу на додаткове розслідування. Крім того, указує на те. що вказані в постанові недоліки досудового слідства можуть бути усунуті шляхом дачі окремого доручення в порядку ст. 315-1 КПК України. Просить постанову скасувати, а кримінальну справу направити на новий судовий розгляд.

Іншими учасниками процесу апеляція на вирок не подавалась.

У запереченні на апеляцію адвокат ОСОБА_1 указує на те, що постанова судді є законною та обґрунтованою, що викладені в постанові висновки відповідають фактичним обставинам справи. У тому числі обґрунтованими вважає вказівки суду про необхідність доведення в ОСОБА_2 умислу на заволодіння чужим майном, про встановлення розміру та характеру шкоди, завданої злочином, про встановлення особи, якій заподіяно шкоду. Просить постанову залишити без зміни.

Заслухавши доповідь судді про суть постанови, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, пояснення прокурора, який підтримав викладені в апеляції доводи, пояснення адвоката ОСОБА_1 та підсудного ОСОБА_2, які просили апеляцію залишити без задоволення, а постанову без зміни, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що постанова підлягає до скасування з таких підстав.

За змістом норм КПК України, досудове слідство в кримінальній справі має бути проведене в точній відповідності із законом, - прокурор та слідчий зобовязані вжити всі передбачені законом заходи для всебічного, повного й обєктивного дослідження обставин справи, її належного спрямування, забезпечення прав усіх учасників справи. Предметом доказування в кримінальній справі є, зокрема, обставини, що впливають на ступінь тяжкості злочину, характер і розмір шкоди, заподіяної злочином, тощо.

Колегія суддів вважає, що постанова про направлення кримінальної справи на додаткове розслідування є незаконною та необґрунтованою, оскільки викладені в ній висновки не відповідають фактичним обставинам справи, не ґрунтуються на зібраних по справі доказах, та не узгоджуються з вимогами закону й підлягає скасуванню. Досудове слідство по справі проведено достатньо повно й всебічно, відповідно доказам у справі правильно встановлені фактичні обставини справи, зясовані всі як викриваючі, так і виправдовуючі підсудного, а також помякшуючі його відповідальність обставини, а обвинувачення предявлено з урахуванням фактичних обставин справи.

Колегія суддів вважає, що показання ОСОБА_2 про те, що в звязку з важким фінансовим станом був не спроможним сплачувати кредит, а також кредит не сплачувався в звязку із припиненням його співмешканкою ОСОБА_4 підприємницької діяльності, підлягають до ретельної перевірки та належної оцінки в сукупності з усіма зібраними по справі доказами в підтвердження предявленого йому обвинувачення.

Посилання суду на необхідність перевірки фінансового стану гр. ОСОБА_4 співмешканки ОСОБА_2, на необхідність зібрання доказів, що характеризують фінансовий стан ОСОБА_4, у тому числі на збирання даних про оформлення на ОСОБА_2 та ОСОБА_4 кредитів на інше майно, колегія суддів вважає такими, що можуть бути зясовані судом першої інстанції в порядку ст. 315-1 КПК України шляхом дачі окремого доручення.

Твердження суду про те, що придбаний за кошти отримані в кредит автомобіль марки «PEUGEOT 407 SR 1.8 Е« 2006 року випуску, передано банку філії Закарпатського обласного Управління ВАТ «Державний ощадний банк України» і такий можливо реалізований, не підтверджені будь-якими наявними в кримінальній справі доказами.

Посилання суду на те, що кошти банківської системи в особисте користування та розпорядження ОСОБА_2 не надходили, а були спрямовані безпосередньо на рахунок ТОВ «СТО», що ОСОБА_2 отримав у володіння транспортний засіб, колегія суддів визнає такими, що істотно не впливають на зміст фактичних обставин справи.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції передчасно й безпідставно направив справу на додаткове розслідування.

При новому розгляді справи, суду першої інстанції необхідно ретельно перевірити зібрані по справі докази, дати їм відповідну оцінку й вирішити питання про доведеність чи недоведеність вини ОСОБА_2 у предявленому йому обвинуваченні.

Керуючись ст. ст. 365, 366 КПК України, апеляційний суд, -

у х в а л и в :

апеляцією, яку подав помічник прокурора м. Ужгорода, який приймав участь у розгляді справи, задовольнити.

Постанову Ужгородського міськрайонного суду від 14 грудня 2011 року, якою кримінальна справа щодо ОСОБА_2 за обвинуваченням за ч. 3 ст. 358 ; ч. 4 ст. 190 ; ч. 1 ст. 209 КК України повернута на додаткове розслідування скасувати, а кримінальну справу направити на новий судовий розгляд до того ж суду.

Судді: