04.05.2016 Справа № 367/7614/14-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2016 року Ірпінський міський суд Київської області у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши в приміщенні Ірпінського міського суду Київської області у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт по кримінальному провадженню №0001912 по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилась в м. Краматорськ Донецької області, є громадянкою України, має середню технічну освіту, одружена, має на утриманні доньку ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судима, працююча касиром в ТОВ «Фінест», зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, -

в с т а н о в и в:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у вечірній час доби (точний час досудовим розслідуванням не встановлено), перебуваючи в м. Обухів Київської області, неподалік від зупинки маршрутного таксі по вул. Київська, на прохання чоловіка ОСОБА_8 , який на той час відбував покарання в Бучанській виправній колонії №85 (далі БВК № 85), придбала за 1 000,00 грн. у невстановленої досудовим розслідуванням особи з метою збуту у місця позбавлення волі два прозорих поліетиленових пакети із подрібненою речовиною рослинного походження зеленого кольору - особливо небезпечним наркотичним засобом канабіс масою відповідно 28,6 г та 57,68 г (в перерахунку на суху речовину), загальною масою 86,28 г.

В подальшому, достовірно розуміючи, що придбане нею є особливо небезпечним наркотичним засобом, зберігаючи при собі, перенесла його до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_3 , де зберігала його з метою подальшого збуту.

22.10.2014 р., в ранковий час, ОСОБА_5 , зберігаючи при собі, в натільній білизні, зазначені вище два прозорих поліетиленових пакети із канабісом, переслідуючи мету збуту вказаного наркотичного засобу, на маршрутному таксі перевезла його до БВК № 85, що за адресою: Київська область, смт. Гостомель, вул. Мирна, 3.

Прибувши до БВК № 85, 22.10.2014 р. приблизно о 13:00 год. (точний час досудовим розслідуванням не встановлено), ОСОБА_5 , зберігаючи при собі вищезазначений наркотичний засіб, будучи письмово попередженою про кримінальну відповідальність за передачу у місця позбавлення волі заборонених речей та речовин, приховавши наявність у неї особливо небезпечного наркотичного засобу, з метою збуту вказаного наркотичного засобу до місця позбавлення волі своєму чоловікові ОСОБА_8 , який відбував покарання у вигляді позбавлення волі, попрямувала до кімнати побачень на території БВК № 85, однак під час догляду, працівниками БВК № 85 було викрито її протиправні дії та вилучено наркотичний засіб працівниками Ірпінського MB ГУ МВС України в Київській області.

Своїми діями ОСОБА_5 вчинила злочин, передбачений ч. 2 ст. 307 КК України, а саме: незаконне придбання, зберігання і перевезення особливо небезпечного наркотичного засобу з метою збуту у місця позбавлення волі.

Суд вважає безпідставною кваліфікацію дій обвинуваченої як збут особливо небезпечного наркотичного засобу у місця позбавлення волі, оскільки відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.04.02 № 4 «Про судову практику в справах про злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів» злочини, передбачені статтями 307, 309 або 311 КК України, визнаються закінченими з моменту вчинення однієї із зазначених у диспозиціях цих статей альтернативних дій. У випадках, коли винна особа вчинила одну або декілька зазначених дій, але не встигла вчинити іншу дію із тих, які охоплювались її умислом, скоєне слід розглядати як закінчений злочин за виконаними діями, а незавершена дія окремої кваліфікації як готування до злочину або як замах на злочин не потребує.

Враховуючи, що ОСОБА_5 не встигла збути наркотичний засіб через дії працівників БВК-85, то вказаний злочин вона не вчинила, а така незавершена дія окремої кваліфікації як готування до злочину або як замах на злочин не потребує.

В судовому засіданні ОСОБА_5 визнала себе винною у вчиненні інкримінованого їй злочину, показала, що вона 20.10.2014 р. у вечірній час доби, перебуваючи в м. Обухів Київської області, неподалік від зупинки маршрутного таксі по вул. Київська, на прохання на той час чоловіка ОСОБА_8 , який відбував покарання в БВК № 85, придала за 1 000,00 грн. у невідомої їй особи з метою передачі чоловіку у двох прозорих поліетиленових пакетах подрібнену речовиною рослинного походження зеленого кольору, а саме: особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс загальною масою 86,28 г (в перерахунку на суху речовину), відповідно по 28,6 г та 57,68 г в кожному. Придбаний наркотичний засіб, зберігаючи при собі, перенесла його до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_3 , де зберігала його з метою подальшого передачі чоловіку. 22.10.2014 р., вона, зберігаючи придбаний наркточний засіб при собі, в натільній білизні, на маршрутному таксі перевезла до БВК № 85, смт. Гостомель Київська область, вул. Мирна, 3. Прибувши туди, будучи письмово попередженою про кримінальну відповідальність за передачу у місця позбавлення волі заборонених речей та речовин, приховавши наявність у неї наркотичного засобу, намагалась пронести його до місця побачення із своїм чоловіком ОСОБА_8 , але працівниками БВК № 85 під час догляду в неї наркотичний засіб було виявлено та вилучено працівниками Ірпінського MB ГУ МВС України в Київській області.

У вчиненому розкаялась, обіцяла більше такого не робити, просила її суворо не карати.

У зв`язку із повним визнанням обвинуваченою своєї вини в скоєнні злочину, визнанням обставин скоєння злочину, кваліфікації його дій та доказів, зібраних органом досудового розслідування, дослідження доказів було обмежене лише допитом обвинуваченої та дослідженням документів, які характеризують її особу, та які підтверджують наявність речових доказів і процесуальних витрат.

Обираючи міру покарання, суд враховує, що обвинувачена скоїла злочин, який відноситься до тяжких злочинів.

Як особа обвинувачена характеризується позитивно, раніше не судима, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, утримує малолітню дитину.

Обставинами, що пом`якшують відповідальність обвинуваченої суд знаходить: визнання своєї вини і щире каяття в скоєнні злочину.

Обставин, що обтяжують відповідальність обвинуваченої, суд не знаходить.

При обранні ОСОБА_5 покарання суд вважає за необхідне застосувати щодо неї ст. 69 КК України та призначити їй основне покарання за ч. 2 ст. 307 КК України нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції вказаної частини статті, виходячи з таких підстав.

Так, суд враховує, що обвинувачена характеризується позитивно, раніше не судима, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, працює, утримує малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнає вину у скоєнні злочину, щиро кається, обіцяє такого більше не робити.

Таким чином, судом встановлено декілька обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого нею злочину та обумовлюють застосування судом ст. 69 КК України.

Разом з цим, суд, керуючись ч. 2 ст. 69 КК України, на підставі наведеного вище, вважає за доцільне не призначати додаткове покарання у виді конфіскації майна, тому що це погіршить майновий стан сім`ї обвинуваченої, яка на даний час є вагітною.

Враховуючи зазначені обставини в їх сукупності, суд також вважає, що виправлення обвинуваченої можливе без ізоляції її від суспільства, тому, враховуючи, що вона має на утриманні доньку, якій не виповнилось сім років, на даний час вагітна, можливо, призначивши їй покарання у виді позбавлення волі, з урахуванням вимог ст. 79 цього Кодексу, звільнити її від відбування покарання із встановленням їй іспитового строку.

У зв`язку із звільненням обвинуваченої від відбування покарання суд вважає за доцільне не обирати щодо неї запобіжний захід.

Речовими доказами по справі суд розпоряджається відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати по справі суд стягує із обвинуваченої на користь держави.

Керуючись ч. 2 ст. 307, ст.ст. 69, 79 КК України, ст.ст. 373, 374 КПК України суд, -

з а с у д и в:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною в скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 України, та призначити їй покарання у виді 5(трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 79 КК України ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання звільнити із випробуванням, встановивши їй іспитовий строк тривалістю в 3 (три) роки.

Зобов`язати ОСОБА_5 :

-з`являтись на реєстрацію до органу кримінально-виконавчої інспекції за місцем проживання;

-не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції;

-повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, навчання або роботи.

Речові докази: чотири мобільні телефони марки «Samsung», один мобільний телефон марки «Nokia», один мобільний телефон марки «Siemens», один мобільний телефон марки «LG», три зарядні пристрої, вісім батарей до мобільних телефонів, три USB шнури, три навушники, сім катку оператора «МТС», три флеш картки «MikroSD», три адаптери до флеш картки «MikroSD» передати в дохід держави. Речовий доказ аркуш білого паперу із письмовою заявою ОСОБА_9 зберігати в справі. Решту речових доказів знищити.

Стягнути із ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати по справі у розмірі 245,96 грн. (Двісті сорок п`ять гривень 96 коп.).

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не обирається.

На вирок до Апеляційного суду Київської області через Ірпінський міський суд може бути подано апеляцію на протязі тридцяти днів з дня проголошення вироку, з визначених ст.ст. 394, 473 КПК України підстав.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з дня його проголошення, у разі неподання апеляційної скарги, а в разі подання апеляційної скарги з дня вирішення апеляційної скарги по суті.

Суддя: ОСОБА_1