26.05.2016 Справа № 717/447/16-к

ВИРОК

Іменем України

26 травня 2016 року смт. Кельменці

Кельменецький районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000398 про обвинувачення:

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 та проживає по АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта базова загальна середня, учня 3 курсу Кельменецького професійного ліцею, не працюючого, не одруженого, не судимого, -

за ч.1 ст.121, ч. 1 ст. 296 КК України, -

з участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 ,

представника служби в справах

дітей Кельменецької РДА ОСОБА_7 ,

представника кримінальної міліції

в справах дітей ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_3 приблизно о 9 годині 00 хвилин 01.11.2015 року в с. Зелена Кельменецького району Чернівецької області неподалік господарства потерпілого ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи з прямим умислом з хуліганських мотивів кулаком руки завдав удару потерпілому ОСОБА_5 по потиличній частині голови, спричинивши останньому умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне в момент заподіяння -хронічну субдуральну гематому правої гемісфери головного мозку.
Крім того, приблизно о 9 годині 00 хвилин 01.11.2015 року в с. Зелена Кельменецького району Чернівецької області в господарстві потерпілого ОСОБА_5 , діючи з прямим умислом, з мотивів явної неповаги до суспільства, які виражалися в зневажливому ставленні обвинуваченого до громадського порядку та існуючих у суспільстві загальновизнаних правил поведінки і моральності, зневазі до оточуючих, що супроводжувалося особливою зухвалістю, яка виразилась в нахабному поводженні, спричиненні безпричинно потерпілому ОСОБА_5 побоїв та пошкодженні належному потерпілому майна, а саме паркану та вхідних дверей в житловому будинку потерпілого, грубо порушив громадський порядок, порушивши спокій потерпілого ОСОБА_5 та членів його сім`ї, тобто вчинив хуліганство.

Також ОСОБА_3 приблизно о 19 годині 00 хвилин 22.12.2015 року в смт. Кельменці по вул.. Центральна площа , діючи з прямим умислом, з мотивів явної неповаги до суспільства, які виражалися в зневажливому ставленні обвинуваченого до громадського порядку та існуючих у суспільстві загальновизнаних правил поведінки і моральності, зневазі до оточуючих, що супроводжувалося особливою зухвалістю, яка виразилась в нахабному поводженні, спричиненні безпричинно потерпілому ОСОБА_9 удару грубо порушив громадський порядок, порушивши спокій та недоторканість потерпілого ОСОБА_9 , тобто вчинив хуліганство.

Також ОСОБА_3 приблизно о 20 годині 00 хвилин 23.02.2016 року в смт. Кельменці по вул.. Сагайдачного , діючи з прямим умислом, з мотивів явної неповаги до суспільства, які виражалися в зневажливому ставленні обвинуваченого до громадського порядку та існуючих у суспільстві загальновизнаних правил поведінки і моральності, зневазі до оточуючих, що супроводжувалося особливою зухвалістю, яка виразилась в нахабному поводженні, спричиненні безпричинно потерпілому ОСОБА_10 удару та тілесного ушкодження, грубо порушив громадський порядок, порушивши спокій та недоторканість потерпілого ОСОБА_10 , тобто вчинив хуліганство.

Також ОСОБА_3 приблизно о 20 годині 20 хвилин 23.02.2016 року в смт. Кельменці по вул.. Сагайдачного, діючи з прямим умислом, з мотивів явної неповаги до суспільства, які виражалися в зневажливому ставленні обвинуваченого до громадського порядку та існуючих у суспільстві загальновизнаних правил поведінки і моральності, зневазі до оточуючих, що супроводжувалося особливою зухвалістю, яка виразилась в нахабному поводженні, спричиненні безпричинно потерпілому ОСОБА_11 удару грубо порушив громадський порядок, порушивши спокій та недоторканість потерпілого ОСОБА_11 , тобто вчинив хуліганство.

Обвинувачений вчинив злочини за таких обставин. 01.11.2015 приблизно о 9 годині обвинувачений ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходився на одній із вулиць с. Зелена Кельменецького району, а саме сидів біля паркану одного з господарств. В цей час повз ОСОБА_3 , в напрямку свого господарства, проходив потерпілий ОСОБА_5 . Побачивши ОСОБА_3 , ОСОБА_12 підійшов до нього та запропонував свою допомогу. У відповідь на це ОСОБА_3 безпричинно розпочав шарпати за одяг потерпілого, намагаючись нанести удари та спричинити ушкодження. З метою уникнення конфлікту ОСОБА_12 вирвався від ОСОБА_3 та пішов в напрямку свого господарства. В цей час ОСОБА_3 наздогнав ОСОБА_13 та безпричинно вдарив кулаком руки по потиличній частині голови потерпілого ОСОБА_5 , від чого потерпілий впав на землю, обпираючись на руки. Внаслідок даного удару потерпілому ОСОБА_5 було спричинено тяжке тілесне ушкодження, небезпечне в момент заподіяння, а саме хронічну субдуральну гематому правої гемісфери головного мозку. Уникаючи побиття, ОСОБА_12 забіг до власного житлового будинку. ОСОБА_3 зайшов на територію господарства потерпілого ОСОБА_5 слідом за останнім та розпочав гримати за двері, намагаючись їх відчинити. Після цього він вирвав дерев`яну дошку з паркану та нею розбив скло у вхідних дверях будинку ОСОБА_13 , намагаючись проникнути в будинок. Потерпілий ОСОБА_12 спільно зі своїм сином вийшов з будинку та розпочав заспокоювати ОСОБА_3 , поваливши його на землю, де вони його утримували до приходу громадянина Проданчука, який забрав ОСОБА_3 з господарства ОСОБА_5 . В подальшому
Крім того, 22.12.2015 року приблизно о 19 годині обвинувачений ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходився неподалік приміщення Кельменецького відділення ВАТ «Державний ощадний банк України», який знаходиться на центральній площі в смт. Кельменці. Біля банкомату потерпілий ОСОБА_9 ненавмисно зачепив чоловіка, біля якого стояв обвинувачений ОСОБА_3 . Останній безпричинно завдав потерпілому ОСОБА_9 удару кулаком руки в губи, спричинивши останньому фізичний біль, і дії ОСОБА_3 припинив товариш останнього.

Також 23.02.2016 приблизно 20 годині потерпілий ОСОБА_10 проводив свого знайомого, який перебував в стані сильного алкогольного сп`яніння по вул.. Сагайдачного в смт. Кельменці, тому він його підтримував руками. Неподалік від пам`ятника загиблим воїнам до нього підійшов обвинувачений ОСОБА_3 і запитав чи потрібна їм допомога. Потерпілий ОСОБА_10 відповів йому, що допомога не потрібна і після цього ОСОБА_3 безпричинно завдав йому удар кулаком в обличчя, а саме: по губі та брові. Потерпілий ОСОБА_10 відчув біль і на обличчі з`явилася кров. Тому він продовжив одною рукою підтримувати свого знайомого, а іншою витирав кров на обличчі, продовжуючи рухатись по тротуару. Через декілька хвилини на цьому ж місці до обвинуваченого ОСОБА_3 підійшов потерпілий ОСОБА_11 із своїм знайомим та ОСОБА_10 з метою з`ясування причин побиття ОСОБА_10 та запитав ОСОБА_3 навіщо він вдарив ОСОБА_10 . У відповідь обвинувачений ОСОБА_3 , умисно наніс потерпілому ОСОБА_11 один удар кулаком правої руки в обличчя, від якого потерпілий відчув фізичний біль, а ОСОБА_3 втік з місця події.
Обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненому визнав частково, та дав суду показання, що 01.11.2015 року приблизно о 9 годині він, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, в селі Зелена Кельменецького району безпричинно розпочав тягти за куртку потерпілого ОСОБА_5 , задавав йому ударів, а потім наздогнав його та вдарив кулаком руки в потиличну частину голови. Потім він зайшов на подвір`я до господарства потерпілого, де вирвав з огорожі дерев`яний штахет та даним штахетом розбив скло у вхідних дверях будинку потерпілого. Він просить вибачення у потерпілого. Також він пропонував потерпілому відшкодовувати шкоду помісячно частинами, але він відмовився, так як бажав отримати відшкодування одразу повністю. Також 22.12.2015 року приблизно о 19 годині, він, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, біля приміщення відділення ощадного банку в смт. Кельменці, випадково зіштовхнувся з потерпілим ОСОБА_9 і через це вдарив його кулаком руки в обличчя. Після цього між них втрутився його товариш і вони з потерпілим ОСОБА_9 пішли в Кельменецький відділ поліції. З потерпілим ОСОБА_9 вони примирилися і він просить в нього вибачення. Крім того, 23.02.2016 року в центрі смт. Кельменці він після роботи відпочивав з друзями. Повз нього в стані алкогольного сп`яніння проходили потерпілий ОСОБА_10 із своїм товаришем. Останній погано тримався на ногах, тому він запропонував йому допомогу, але ОСОБА_10 у відповідь образив його нецензурною лайкою і вдарив його в підборіддя. У відповідь на це він задав удару ОСОБА_10 в обличчя і вони пішли далі. Через декілька хвилин до нього підійшов потерпілий ОСОБА_11 . Останній розпочав наближатися до нього. Він подумав, що він хоче його бити, тому завдав ОСОБА_11 удару в обличчя та втік. Про вчинене щиро жалкує, розкаюється у вчиненому та просить вибачення у потерпілих.

Потерпілий ОСОБА_5 дав суду показання про те, що 01.11.2015 року до опівдня він з своїм молодшим сином проходив вулицею села Зелена, неподалік від господарства, де він проживає. Під стовпом біля паркану одного з господарств сидів обвинувачений і він подивився в його бік з думкою чи потрібна йому якась допомога. На такий його погляд обвинувачений почав нецензурно лаятись, скинув куртку і підійшовши до нього, хотів його бити. При цьому ОСОБА_3 схопив його за рукав куртки і він не міг від нього вирватись. Обвинуваченого заспокоювала ОСОБА_14 , ставши між ними. Врешті він вирвався і пішов до свого господарства. Пройшовши деяку відстань він перестав озиратись назад і в цей час відчув сильний удар по потиличній частині голови та розпочав падати. Під час падіння на руки він розвернувся та побачив, що обвинувачений підняв руки догори і з правої руки в нього випав камінь. Коли він впав на землю, обвинувачений вдарив його ще двічі ногою. Тоді він підвівся і забіг на подвір`я свого господарства. Обвинувачений також зайшов слідом за ним на подвір`я, а він зайшов в будинок. Обвинувачений відламав з огорожі дерев`яний штахет та двічі вдарив ним по вхідних дверях в будинок. Внаслідок другого удару скло в дверях розбилося і обвинувачений намагався через розбите скло відчинити двері в будинок. Зрозумівши небезпеку, він відчинив двері та розпочав застосовувати силу до обвинуваченого, повалив його на землю перед будинком. На шум вийшов з будинку його старший син ОСОБА_15 та допоміг йому притиснути до землі обвинуваченого. За цими подіями спостерігала ОСОБА_14 . Потім його син покликав на допомогу громадянина Проданчука і той заспокоїв та вмовляннями забрав у нього з подвір`я обвинуваченого. Обвинувачений також висловив погрозу в бік його сина ОСОБА_15 , сказавши, що він труп. Після спричинення йому побоїв в нього боліла голова, але він не звертався до лікарні. Лише через кілька тижнів, коли йому стало дуже погано, він звернувся в лікарню, де виявили гематому в голові, прооперували його і він був вимушений лікуватись в лікарні. При цьому він витратив на лікування значну суму коштів. Через фізичний біль він також переносив моральні страждання, тому вважає, що обвинувачений повинен відшкодувати йому матеріальну та моральну шкоду в розмірі, який вказаний в цивільному позові.

Потерпілий ОСОБА_9 дав суду показання про те, що 22.12.2015 року він знімав готівку з банкомату біля «Ощадбанку». Розвернувшись від банкомату він ненавмисно зачепив чоловіка, біля якого стояв обвинувачений ОСОБА_3 . Останній нічого не кажучи завдав йому удару кулаком руки в губи, і він відчув біль. На внутрішній стороні губи залишився слід від удару. Дії ОСОБА_3 припинив чоловік, з яким він стояв. Після цього вони вдвох пішли у райвідділ поліції і на даний час він не має до обвинувачено жодних претензій, тому просить розглядати в подальшому справу без його участі.

Потерпілий ОСОБА_10 дав суду показання про те, що 23.02.2016 року приблизно о 19 20 годині він проводив свого знайомого, який перебував в стані сильного алкогольного сп`яніння по вул.. Сагайдачного, тому він його підтримував руками. Неподалік від пам`ятника загиблим воїнам до нього підійшов обвинувачений ОСОБА_3 і дуже ввічливо запитав чи потрібна їм допомога. Він відповів йому, що допомога не потрібна і після цього ОСОБА_3 нічого не кажучи завдав йому удар кулаком в обличчя, а саме: по губі та брові. Він відчув біль і на обличчі з`явилася кров. Тому він продовжив однією рукою підтримувати свого знайомого, а іншою витирав кров на обличчі, продовжуючи рухатись по тротуару. По дорозі він зустрів потерпілого ОСОБА_11 та ОСОБА_16 і повідомив їм, що його б`ють. Потім вони повернулися до місця події і ОСОБА_11 направився до ОСОБА_3 з`ясувати чому він вдарив його. Коли той підійшов до ОСОБА_3 , останній вдарив ОСОБА_11 в обличчя та втік. Після цього вони підійшли до хлопців, з якими в компанії був ОСОБА_3 та звернулися в поліцію. ОСОБА_3 говорить неправду проте що він його вдарив перший. Він його не бив та не зачіпав, проте він не має претензій до обвинуваченого і просить розглядати в подальшому справу в його відсутності.

Потерпілий ОСОБА_11 дав суду показання про те, що 23.02.2016 року приблизно о 20 годині він з своїм знайомим ОСОБА_16 йшов по тротуару по вул.. Сагайдачного з боку Центральної площі. Назустріч йому йшов потерпілий ОСОБА_10 , який повідомив, що його побив невідомий. При цьому в ОСОБА_10 на обличчі була кров. Він направився в бік обвинуваченого ОСОБА_3 для з`ясування причини побиття ОСОБА_10 і, підійшовши до нього, запитав, «ти що!», на що ОСОБА_3 завдав йому удар кулаком в ліву половину обличчя, від чого він відчув сильний фізичний біль, і обвинувачений втік в напрямку Центральної площі. В зв`язку з цим він зателефонував до дільничного і потім все розповіли в поліції. До обвинуваченого він претензій не має і прощає йому, в подальшому просить не викликати його в судове засідання і розгляд справи проводити в його відсутності.

З показань свідка ОСОБА_17 вбачається, що обвинувачений ОСОБА_3 є її хлопцем, з яким вона зустрічається. 01.11.2015 року в селі Зелена Кельменецького району вона перебувала з ним на одній з вулиць села. ОСОБА_3 перебував в стані алкогольного сп`яніння. Потерпілий ОСОБА_18 проходив повз них із своїм молодшим сином і почав на них дивитись та сміятись. Тому між ним та ОСОБА_3 розпочалася суперечка. Після цього потерпілий обернувся та пішов до свого господарства, а ОСОБА_3 наздогнав його та вдарив потерпілого ОСОБА_5 кулаком руки по голові ззаду, від чого потерпілий впав, обпершись на землю руками, а потім підвівся і забіг у двір свого господарства. Потім ОСОБА_3 вирвав штахетину з паркану та зайшовши в господарство потерпілого ОСОБА_5 розбив скло в будинку.

Свідок ОСОБА_19 дав суду показання про те, що потерпілий ОСОБА_5 . Є його батьком. 01.11.2015 року він був в будинку і його покликав батько. Батько був спітнілий і під оком у нього було почервоніння. Він побачив як ОСОБА_3 зайшов на їхнє подвір`я і розпочав сіпатись з його батьком від чого вони обоє впали на каміння тулубами. При падінні батько головою не вдарявся. Батько його тримав руками за корпус, не даючи можливості піднятись та просив заспокоїтись, а він притиснув йому до землі ноги. Вони його заспокоїли і ОСОБА_3 почав виходити із двору, але по дорозі він вирвав їхнього паркану штахетину, тому вони з батьком зайшли до будинку. Цією штахетиною він розбив вікно в будинку. Він зателефонував до громадянина Проданчука, і той через кілька хвилин забрав ОСОБА_3 . Ці події тривали приблизно 10-15 хвилин. ОСОБА_3 перебував при цьому в стані алкогольного сп`яніння. Батько після цих подій жалівся на головні болі, не працював, багато спав, жаліючись на кволість, тому приблизно через 15 днів після цих подій в подальшому звернувся в лікарню, де лікувався, так як його стан погіршився.
З показань свідка ОСОБА_20 вбачається, що ОСОБА_3 є його добрим товаришем.23.02.2016 року він з ОСОБА_3 приблизно о 19 годині перебував в смт. Кельменці біля пам`ятника воїнам на лавочках по вул.. Сагайдачного. Також там перебували ОСОБА_21 , Магаляс. По тротуару йшов потерпілий ОСОБА_10 та ще один чоловік, які перебували в стані сп`яніння. ОСОБА_3 підійшов до них і запропонував їм свою допомогу і між ними почалася словесна суперечка. Один з цих чоловіків вдарив рукою ОСОБА_3 в область підборіддя, а ОСОБА_3 вдарив потерпілого ОСОБА_10 потім до ОСОБА_3 підходив інший чоловік, якого ОСОБА_3 також вдарив кулаком руки в обличчя та втік дворами в бік Центральної площі. Після цього він пішов з ним і ОСОБА_3 пішов до нього на квартиру ночувати.
Свідок ОСОБА_22 дав суду показання про те, що приблизно о 19-20 годині, можливо 23.02.2016 року, він разом із своїми друзями ОСОБА_23 , та ОСОБА_24 сиділи на лавочках біля пам`ятника загиблим воїнам в смт. Кельменці. Поряд з ними на іншій лавочці сидів обвинувачений ОСОБА_25 та ОСОБА_26 . По тротуару повз них проходили двоє чоловіків і один з них потерпілий ОСОБА_10 - вів іншого. До них підійшов ОСОБА_3 і після короткої розмови ліктем вдарив в обличчя потерпілого ОСОБА_10 . Тоді він підійшов до ОСОБА_3 та припинив його дії, забравши його від потерпілого, в якого з носа йшла кров. Він дану подію спостерігав постійно і бачив положення тіл ОСОБА_3 та потерпілого ОСОБА_10 . Потерпілий ОСОБА_10 у відповідь ударів ОСОБА_3 не завдавав, але лише намагався його схопити, проте не зміг. Потерпілий ОСОБА_10 з товаришем пішли далі по тротуару і через деякий час до них почали наближатися потерпілий ОСОБА_10 та ОСОБА_11 . Останні почав говорити в їхній бік, чому вони б`ються і коли ОСОБА_11 підійшов до ОСОБА_3 , то останній вдарив його кулаком в обличчя та втік в бік центру смт. Кельменці.
Свідок ОСОБА_27 дав суду показання про те, що приблизно о 20 годині, можливо 23.02.2016 року, він разом із своїми друзями ОСОБА_23 , та ОСОБА_22 знаходились біля пам`ятника загиблим воїнам в смт. Кельменці. Поряд з ними на іншій лавочці був обвинувачений ОСОБА_25 з невідомим йому хлопцем. По тротуару повз них проходили потерпілий ОСОБА_10 , який вів іншого п*яного чоловіка. До них підійшов ОСОБА_3 і під час розмови зі слів ОСОБА_22 ліктем вдарив в обличчя потерпілого ОСОБА_10 . Тоді ОСОБА_22 припинив дії обвинуваченого, а ОСОБА_10 пішов далі по тротуару. Потім ОСОБА_10 повернувся з чоловіками, серед яких був ОСОБА_11 . Останній розпочав підходити до ОСОБА_3 , який вдарив ОСОБА_11 в обличчя. ОСОБА_11 почав наздоганяти ОСОБА_3 , але останній втік.
З висновку експерта №1597мд від 13.01.2016 року вбачається, що при проведенні судово медичної експертизи ОСОБА_5 в нього виявлено тілесне ушкодження: хронічна субдуральна гематома правої гемісфери головного мозку. Дане тілесне ушкодження могло виникнути в результаті дії твердого тупого предмету і відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, як такі, що небезпечні для життя.
Експерт ОСОБА_28 дав суду показання про те, що потерпілого ОСОБА_5 він не оглядав і висновок зробив на підставі медичних документів. На час проведення експертизи та наданий час неможливо встановити час виникнення тілесного ушкодження, так як був відсутній біологічний матеріал. Тяжке тілесне ушкодження, зазначене у висновку могло виникнути від удару тупим твердим предметом таким як долоня, кулак, а також могло виникнути від удару об тверду поверхню. Тяжке тілесне ушкодження, виявлене в потерпілого було небезпечним для життя в момент заподіяння.
Таким чином, вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненому стверджується його показаннями та показаннями потерпілих, свідків, висновком експерта, письмовими доказами, дослідженими судом.

Суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 слід кваліфікувати за ч.1 ст. 296 КК України, оскільки в ході судового розгляду встановлено, що він вчинив хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, а також за ч.1 ст.121 КК України, оскільки в ході судового розгляду встановлено, що він спричинив потерпілому ОСОБА_5 умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Суд вважає неправдивими показання обвинуваченого ОСОБА_3 про те, що потерпілий ОСОБА_10 вдарив його перший в обличчя, а він завдавав удар у відповідь, так як такі показання обвинуваченого спростовуються показаннями потерпілого ОСОБА_10 , свідків ОСОБА_22 , ОСОБА_27 , з яких вбачається, що обвинувачений ОСОБА_3 вдарив потерплого ОСОБА_10 , а останній обвинуваченому ударів не завдавав.

При цьому суд відхиляє посилання обвинуваченого ОСОБА_3 на показаня свідка ОСОБА_20 , так як з його показань вбачається, що він є добрим товаришем обвинуваченого і він в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_3 вдарив хтось з двох чоловіків, тобто не вказав, що це вчинив саме потерпілий ОСОБА_10 .

Суд відхиляє доводи захисника обвинуваченого ОСОБА_6 про те, що в матеріалах справи відсутні докази, а стороною обвинувачення не доведено, що тяжкі тілесні ушкодження потерпілого ОСОБА_5 виникли від дій ОСОБА_3 , оскільки з дослідженого судом висновку експерта, з показань обвинуваченого ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_5 свідка ОСОБА_17 вбачається, що ОСОБА_3 завдав удару кулаком в голову потерпілому.

З показань потерпілого ОСОБА_5 свідка ОСОБА_19 вбачається, що після завдання ОСОБА_3 удару потерпілому в голову, останній відчував фізичний біль, який посилювався протягом кількох тижнів, через що потерпілому було здійснено хірургічне втручання та встановлено діагноз: хронічна субдуральна гематома правої гемісфери головного мозку. Даний діагноз знайшов своє підтвердження у висновку експерта, а останній пояснив, що дане тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя могло виникнути, в тому числі, від удару тупим твердим предметом таким як долоня, кулак.
Таким чином, вказані докази узгоджуються між собою і вказують на те, що саме обвинуваченим ОСОБА_3 потерпілому ОСОБА_5 було спричинено умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Суд відхиляє доводи захисника обвинуваченого ОСОБА_6 про те, що в матеріалах справи відсутні докази, а стороною обвинувачення не доведено, що в діях обвинуваченого ОСОБА_3 відсутній склад злочину, передбаченого ч.1 ст.296 КК України, так як при конфліктах з потерпілими ОСОБА_10 та ОСОБА_9 не було порушено громадський порядок, а дії потерпілого ОСОБА_11 були протиправними і обвинувачений ОСОБА_3 захищався від них і при цьому не було обов`язкової ознаки кримінально караного хуліганства особливої зухвалості, виходячи з наступного.

З показань потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , вбачається, що обвинувачений завдавав їм безпричинно ударів, які спричинили фізичний біль. Після всіх даних конфліктів потерпілі були вимушені звертатися до поліції, їм було спричинено тілесні ушкодження та фізичний біль. Стосовно епізоду хуліганства відносно ОСОБА_11 , судом встановлено, що між останнім та обвинуваченим не існувало раніше ніяких відносин. ОСОБА_11 не вчиняв відносно обвинуваченого ОСОБА_3 жодних неправильних дій, і саме сприйняття обвинуваченим як, можливої розправи з ним, не було реальним, тому він завдав удару потерпілому ОСОБА_11 , який його лише запитав про причину побиття потерпілого ОСОБА_10 , безпідставно, тобто це не було викликано їхніми взаємними неприязними стосунками та неправильними діями потерпілого ОСОБА_11 .

Стосовно твердження захисника, що потерпілий ОСОБА_9 перший наніс удар обвинуваченому, то такі твердження не відповідають дійсності і спростовуються показаннями потерпілого, з яких вбачається, що ОСОБА_9 з необережності штовхнув не обвинуваченого, а його знайомого, який стояв поряд з ним, а сам обвинувачений пояснив, що він зіштовхнувся з потерпілим ОСОБА_9 .

Тобто, суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_3 вчиняв умисні грубі порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, яке супроводжується особливою зухвалістю, яке супроводжувалось насильством із завданням потерпілим ударів та заподіянням тілесних ушкоджень.

Викладене узгоджується із п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 N 10 «Про судову практику у справах про хуліганство», в якому вказано, що за ознакою особливої зухвалості хуліганством може бути визнано таке грубе порушення громадського порядку, яке супроводжувалось, наприклад, насильством із завданням потерпілій особі побоїв або заподіянням тілесних ушкоджень, знущанням над нею.

Крім того, відповідно до статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, тому суд вважає, що ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст.296 КК України, порушивши недоторканість, безпеку та здоров`я потерпілих з метою показати свою зверхність та самоутвердитись.

Відповідно до п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 N 10 «Про судову практику у справах про хуліганство», при призначенні покарання за хуліганство суди зобов`язані в кожному конкретному випадку і стосовно кожного підсудного неухильно додержувати вимог ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, оскільки саме через них реалізуються принципи його законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації. Суди мають призначати, як правило, суворі міри покарання особам, які вчинили хуліганство із заподіянням потерпілим значної фізичної або матеріальної шкоди. Разом з тим доцільно застосовувати міри покарання, не пов`язані з позбавленням волі, а за наявності підстав, зазначених у ст. 69 КК України, - і більш м`яке покарання, ніж передбачено законом, щодо осіб, які вчинили менш небезпечні діяння та можуть бути виправлені без ізоляції від суспільства.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд враховує: ступінь тяжкості вчинених злочинів, які відносяться до злочинів невеликої тяжкості та тяжких злочинів; особу обвинуваченого, який позитивно характеризується за місцем проживання, посередньо - за місцем навчання, обставини, що пом`якшують покарання - щире каяття, активне сприяння розкриттю злочинів, та вчинення злочину неповнолітнім. Обставинами, що обтяжують покарання суд визнає вчинення злочинів в стані алкогольного сп`яніння та вчинення злочину за ч.1 ст.296 КК України щодо особи похилого віку, яким є ОСОБА_11 .

Враховуючи наявність декількох вказаних вище обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину, а саме: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, з урахуванням особи обвинуваченого, який позитивно характеризується за місцем проживання, посередньо за місцем навчання, був неповнолітнім на час вчинення злочинів, виховувався без батька, вперше притягується до кримінальної відповідальності, суд вважає, що при призначенні ОСОБА_3 покарання за ч.1 ст. 296 КК України та ч. 1 ст. 121 КК України слід застосувати ст. 69 КК України та призначити йому покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч.1 ст.296 КК України у виді штрафу та нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції частини 1 статті 121 КК України у виді позбавлення волі.

Враховуючи особу обвинуваченого, кількість вчинених ним злочинів, обставини, що пом`якшують покарання суд вважає, що остаточне покарання за сукупністю злочинів ОСОБА_3 слід призначити на підставі ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі.

При призначенні покарання суд враховує: умови життя задовільні матеріально побутові умови та умови виховання неповнолітнього, виховання його у неповній сім`ї, тобто без батька, рівень розвитку обвинуваченого, який є неповнолітнім та не має базової загальної середньої освіти, враховується, що обвинувачений негативно оцінює вчинене ним діяння, публічно попросив вибачення у потерпілих.

Суд вважає, що дане покарання обвинуваченому, з врахування вказаних вище обставин, буде достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів, тобто таке покарання відповідатиме цілям, які передбачені ч.2 ст.50 та ч.2 ст.65 КК України.

З урахуванням всіх вказаних вище обставин справи, а саме: позитивна характеристика за місцем проживання та посередня характеристика за місцем навчання ОСОБА_3 , враховуючи те, що раніше він не притягувався до кримінальної відповідальності, вчинив злочини, будучи неповнолітнім, в сукупності із обставинами, які пом`якшують кримінальне покарання, суд дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання, а тому вважає, що його слід звільнити від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням на підставі ст.ст. 75,104 КК України.

Суд вважає, що позовні вимоги потерпілого ОСОБА_5 до обвинуваченого ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди слід задовольнити частково. При цьому суд бере до уваги, що в судовому засіданні встановлено та доведено доказами, дослідженими судом, що обвинувачений своїми злочинними діями заподіяв потерпілому матеріальну шкоду, яка виразилася в тому, що останній внаслідок винної, протиправної поведінки обвинуваченого був змушений витратити на лікування та пов`язані з цим додаткові витрати кошти, тобто її майнова сфера зменшилася в сумі 5584,47 грн. Згідно ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ст.1195 Цивільного кодексу України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.

Враховуючи викладені вище обставини справи, суд вважає, що цивільний позов ОСОБА_5 в частині матеріальної шкоди підлягає задоволенню частково і з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь потерпілоого ОСОБА_5 слід стягнути 5584,47 грн. в рахунок відшкодування заподіяної йому матеріальної шкоди.

Суд вважає, що цивільний позов ОСОБА_5 в частині відшкодування витрат на придбання ліків: норфлоксацин на суму 42 грн., трикард на суму 15,53 грн., димедрол на суму 3,30 грн., анальгін на суму 6,16 грн., льодяники для горла на загальну суму 20,80 грн., екстракт шавлії на суму 28,65 грн., закваска бактеріальна на суму 26,50 грн., каптопрес на суму 19,63 грн., а всього на суму 162,57 грн., не підлягає задоволенню, оскільки дані ліки не призначалися при лікуванні потерпілого, що підтверджується, копією виписки з історії хвороби №14446 від 16.12.2015 року та листом обласної комунальної установи «Лікарня швидкої медичної допомоги» від 05.05.2016 року № 673.

Суд відхиляє доводи захисника обвинуваченого ОСОБА_6 , про те, що потерпілим не доведено, що всі ліки він використовував для лікування тяжкого тілесного ушкодження, а для лікування супутніх діагнозів, оскільки з вказаного вище листа обласної комунальної установи «Лікарня швидкої медичної допомоги» від 05.05.2016 року № 673 вбачається, що потерпілому було призначено комплексне лікування за призначенням лікарів, тобто йому було необхідне лікування з урахування його тілесних ушкоджень.

Суд вважає, що вимоги потерпілого ОСОБА_5 до обвинуваченого ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди слід задовольнити частково. При цьому суд бере до уваги, що в судовому засіданні встановлено та доведено доказами, дослідженими судом, що обвинувачений своїми злочинними діями заподіяв потерпілому ОСОБА_5 моральну шкоду, яка виразилася в тому, що останній переносив та продовжує переносити душевні страждання в зв`язку із протиправною поведінкою щодо нього, у зв`язку із ушкодженням його здоров`я, змушений лікуватися від травми, має підвищене психологічне навантаження, порушені його нормальні життєві стосунки, внаслідок травми. Згідно ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовуються особою, яка її завдала, за наявності її вини. Вина ОСОБА_3 у спричиненні потерпілому ОСОБА_5 моральної шкоди доведена зазначеними вище доказами, дослідженими судом. Згідно ст. 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає:1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
Визначаючи розмір грошового відшкодування моральної шкоди, заподіяної потерпілому ОСОБА_5 суд враховує характер правопорушення, вчиненого обвинуваченим ОСОБА_3 обсяг та глибину фізичних, душевних і психічних страждань позивача, якому обвинувачений спричинив тяжке тілесне ушкодження, вимоги розумності, виваженості та справедливості, характер і тривалість страждань, які переносив потерпілий ОСОБА_5 стан його здоров`я, істотність вимушених змін в його життєвих стосунках.

Враховуючи викладені вище обставини справи, суд вважає, що позов потерпілого ОСОБА_5 про відшкодування моральної шкоди підлягає задоволенню частково і з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь потерпілого ОСОБА_5 слід стягнути 15000 гривень в рахунок відшкодування заподіяної йому моральної шкоди.

На підставі наведеного, а підставі ст.ст.23,1166,1167, 1195 ЦК України керуючись ст. ст. 373-374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.296 та ч.1 ст.121 КК України та із застосуванням ст.69 КК України призначити йому покарання:

- за ч.1 ст.296 КК України у виді у виді 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян), що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень штрафу;

- за ч.1 ст.121 КК України у виді у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Остаточне покарання за сукупністю злочинів ОСОБА_3 призначити на підставі ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 3 (трьох ) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75,104 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного йому основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 2 (два) роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:

1)не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально виконавчої інспекції;

2)повідомляти кримінально виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;

3)періодично з`являтись для реєстрації в кримінально виконавчій інспекції.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь потерпілого ОСОБА_5 5584( п*ять тисяч п*ятсот вісімдесят чотири) гривні 47 (сорок сім) копійок в рахунок відшкодування заподіяної йому матеріальної шкоди та 15000 ( п*ятнадцять тисяч ) гривень в рахунок відшкодування заподіяної йому моральної шкоди.

До набрання вироком законної сили залишити обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили. Апеляційна скарга на вирок суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Чернівецької області через Кельменецький районний суд. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Суддя