Справа № 629/1225/16-к
Номер провадження 1-кп/629/177/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 червня 2016 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Лозівського міськрайонного суду Харківської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000590 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лозова, Харківської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , не військовозобов`язаного, раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 383, ч. 1 ст. 384 КК України,

з участю сторін кримінального провадження:

- обвинувачення прокурора Лозівської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_4 ,

- захисту обвинуваченого ОСОБА_3 , -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , маючи прямий умисел, направлений на завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину, 19 січня 2016 року, близько 15-00 години, знаходячись в приміщенні Лозівського ВП ГУНП у Харківській області, ознайомившись з положенням ст. 383 КК України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, надав до Лозівського відділу поліції ГУНП у Харківській області завідомо неправдиву заяву, про вчинення стосовно нього кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, а саме: відкритого заволодіння невідомими особами його ноутбуком марки «DELL».

Крім цього, ОСОБА_3 будучи потерпілим в кримінальному провадженні № 0000186 від 20.01.2016 року за ч. 2 ст. 186 КК України, маючи прямий умисел направлений на дачу завідомо неправдивих показань, будучи попередженим про кримінальну відповідальність за ч. 1 ст. 384 КК України, 20 січня 2016 року о 17-00 годині, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, знаходячись в кабінеті № 20 Лозівського відділу поліції ГУНП у Харківській області, розташованого за адресою: м. Лозова, Харківської області, вул. Ярослава Мудрого, 7, при допиті його в якості потерпілого надав завідомо неправдиві показання про вчинення злочину стосовно нього.

Обвинувачений ОСОБА_3 винним себе в скоєнні злочинів визнав та пояснив у судовому засіданні, що щиро кається у скоєних ним злочинах. Також пояснив, що дійсно скоїв злочини при зазначених обставинах, а саме 19 січня 2016 року, близько 15-00 години, знаходячись в приміщенні Лозівського ВП ГУНП у Харківській області, ознайомившись з положенням ст. 383 КК України, надав до Лозівського відділу поліції ГУНП у Харківській області завідомо неправдиву заяву, про вчинення стосовно нього кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, а саме: відкритого заволодіння невідомими особами його ноутбуком марки «DELL». Також, 20 січня 2016 року о 17-00 годині, знаходячись в кабінеті № 20 Лозівського відділу поліції ГУНП у Харківській області, розташованого за адресою: м. Лозова, Харківської області, вул. Ярослава Мудрого, 7, при допиті його в якості потерпілого надав завідомо неправдиві показання про вчинення злочину стосовно нього.

Визнавальні свідчення обвинуваченого ОСОБА_3 , суд вважає правильними та достовірними, а також такими, що відповідають матеріалам справи, оскільки вони надані послідовно, несуперечливо та кладе в основу обвинувального вироку.

Зважаючи на те, що обвинувачений повністю визнав свою вину у вчинених кримінальних правопорушеннях, погодився з правовою кваліфікацією своїх дій, його свідчення відповідають суті обвинувачення, суд за згодою учасників судового провадження, які правильно розуміють обставини кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються, переконавшись у добровільності їх позицій, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про позбавлення в подальшому права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку, за відсутності сумнівів у добровільності позиції обвинуваченого, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та обмежився допитом обвинуваченого.

Таким чином, суд знаходить вину обвинуваченого ОСОБА_3 повністю доведеною, а скоєне ним підлягаючим кваліфікації за ч. 1 ст. 383 КК України, як завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину. Також, суд знаходить вину обвинуваченого ОСОБА_3 повністю доведеною, а скоєне ним підлягаючим кваліфікації за ч. 1 ст. 384 КК України, як завідомо неправдиве показання потерпілого під час проведення досудового слідства.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєних злочинів, дані про особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України обвинувачений ОСОБА_3 скоїв злочини невеликої тяжкості.

Дослідженням особи обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що він раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей (зі слів), має середню спеціальну освіту, не працює.

Відповідно до вимог ст. 66 КК України обставинами, пом`якшуючими покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття в скоєному.

Відповідно до вимог ст. 67 КК України обставини, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , судом не встановлені.

Суд приходить до висновку, що обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , не є винятковими і не знижують істотним чином міру тяжкості скоєного злочину, не зменшують суспільну небезпеку злочину до рівня, що виходить за межі покарання, що виключає застосування до обвинуваченого ст. 69 КК України призначення більш м`якого покарання, яке передбачено законом.

Із врахуванням ступеня тяжкості скоєного злочину, особи обвинуваченого ОСОБА_3 , обставин, які пом`якшують і обтяжують покарання, обставин скоєння злочинів та відношення до скоєного, суд дійшов висновку про те, що виправлення обвинуваченого можливо без ізоляції його від суспільства і призначає покарання ОСОБА_3 в межах санкцій обвинувачення із застосуванням ст.ст. 70, 75, 76 КК України, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового злочину.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 в ході досудового розслідування та судом не обирався.

Цивільні позови та судові витрати по справі відсутні.

Питання щодо речових доказів суд вирішує в поряду ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 371, 374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

Визнати ОСОБА_5 винним в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 383, ч. 1 ст. 384 КК України та піддати його покаранню:

- за ч. 1 ст. 383 КК України у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців позбавлення волі;

- за ч. 1 ст. 384 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_3 покарання у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи; періодично з`являтися для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції.

Речові докази по справі:

- ксерокопії документів з кримінального провадження № 0000186 та копії дисків слідчих дій оглянутих в протоколі огляду документів від 28.03.2016 року, а саме документів які містяться: 1) на ст. № 1 знаходиться витяг, на якому відображено, те, що за заявою ОСОБА_3 не встановлені особи, 19.01.2016 року біля 01.00 год. Знаходячись на відкритій ділянці місцевості біля б. АДРЕСА_2 , з застосуванням фізичного насильства здійснили відкрите заволодіння майном потерпілого ОСОБА_3 , а саме ноутбуку; 2) на ст. № 2 знаходиться доручення про доручення проведення досудового розслідування слідчому ОСОБА_6 ; 3) на ст. № 3 знаходиться повідомлення Лозівському місцевому прокурору про початок досудового розслідування; 4) на ст. № 5 знаходиться рапорт оперативного чергового про те, що 19.01.2016 року о 14.40 до чергової частини Лозівського ВП надійшло повідомлення ОСОБА_3 , про те, що двоє невідомих осіб відкрито заволоділи його майном; 5) на ст. № 6 знаходиться заява ОСОБА_3 в якій вказані неправдиві відомості, щодо скоєння злочину відносно нього; 6) на ст. 16-17 знаходиться протокол допиту потерпілого ОСОБА_3 в ході якого було попереджено про кримінальну відповідальність передбачену с. 384 КК України, та в ході якого ОСОБА_3 дав неправдиві показання, щодо скоєння відносно нього кримінального правопорушення; 7) на ст. 42-43 знаходиться протокол допиту свідка ОСОБА_7 , в якому вказано, як знайшовся ноутбук ОСОБА_3 ; 8) на ст. 44-45 знаходиться додатковий допит потерпілого ОСОБА_3 , в ході якого ОСОБА_3 , розповів, що насправді він вказаний ноутбук втратив будучі в стані алкогольного сп`яніння, а написав, заяву до поліції про те, що ним відкрито заволоділи для того, щоб поліція його знайшла; 9) на ст. 46 знаходиться диск з відеозаписом до додаткового допиту потерпілого ОСОБА_3 ; 10) на ст. 47 знаходиться протокол огляду знайденого ОСОБА_7 ноутбуку ОСОБА_3 ; 11) на ст. 53 знаходиться постанова про призначення судово-медичної експертизи ОСОБА_3 ; 12) на ст. 54 знаходиться висновок судово-медичного експерта № 100-ЛЗ/16 в якому вказано, що ніяких тілесних ушкоджень у ОСОБА_3 не виявлено, та те, що при його опитуванні ОСОБА_3 розповів, що втратив ноутбук з власної необережності. Тілесних ушкоджень йому ніхто не спричиняв. За медичною допомогою не звертався. Скарг не має; 13) на ст. 55-56 знаходиться протокол допиту свідка ОСОБА_8 ; 14) на ст. 57-59 знаходиться протокол проведення слідчого експерименту за участі ОСОБА_3 в ході якого останній повідомив, що вказаної події в його заяві та протоколі допиту не було; 15) на ст. 60 знаходиться СД диск з відеозаписом слідчого експерименту, які зберігаються при матеріалах досудового розслідування, зберігати при матеріалах досудового розслідування.

Долю речових доказів вирішити після набрання вироком законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України до апеляційного суду Харківської області через Лозівський міськрайонний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1