Справа № 425/3599/16-к
Провадження № 11-сс/782/253/2016
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
« 23 » листопада 2016 року Апеляційний суд Луганської області в складі:
головуючого: ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі: ОСОБА_4

за участі:

прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Луганської області в м.Сєвєродонецьку апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Рубіжанського міського суду від 18.11.2016 року стосовно
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Рубіжне Луганської області, українця, громадянин України, маючого неповну середню освіту, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше засуджений Рубіжанським міським судом у 2010 році за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, відбув покарання повністю (зі слів),
підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст. 289 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
18.11.2016 року слідчий Рубіжанського відділу поліції ГУНП в Луганській області ОСОБА_8 за погодженням з прокурором Рубіжанського відділу Сєвєродонецької місцевої прокуратури Луганської області ОСОБА_9 звернувся до Рубіжанського міського суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 .
Органом досудового розслідування встановлено, що 16.11.2016 року приблизно о 23.00 годині ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , та ОСОБА_11 , прийшли на територію лісопилки ПП «Оптіма», розташованої за адресою: м. Рубіжне, вул. 30 років Перемоги, 38, де перебував сторож ОСОБА_12 .
Перебуваючи в сторожці на території лісопилки вищезазначені особи стали разом вживати спиртні напої.
Приблизно о 00.45 год., після вживання спиртних напоїв ОСОБА_10 , ОСОБА_7 та ОСОБА_11 вийшли з приміщення сторожки на вулицю, де на території лісопилки побачили автомобіль ВАЗ 2103, р/н НОМЕР_1 , червоного кольору, 1982 року випуску, який на правах власності належить ОСОБА_13 , після чого у них виник спільний злочинний намір, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом.
Реалізуючи свій спільний злочинний умисел, ОСОБА_10 разом із ОСОБА_7 та ОСОБА_11 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, стали діяти згідно попередньої домовленості та розподіленим у злочині ролям, а саме ОСОБА_10 за допомогою стороннього предмету віджав скло на передніх водійських дверях та через отвір відчинив двері, ОСОБА_7 та ОСОБА_11 у цей час перебували поблизу та спостерігали за тим, щоб їх спільні злочинні дії не були помітними для сторонніх осіб, та їх не змогли застигнути при вчиненні злочину. Після цього ОСОБА_11 , реалізуючи спільний злочинний намір, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом, сів на водійське сидіння та став намагатися завести двигун автомобіля.
Завівши двигун та незаконно керуючи автомобілем, ОСОБА_11 разом із ОСОБА_10 та ОСОБА_7 з місця скоєння кримінального правопорушення зникли, таким чином незаконно заволодівши транспортним засобом, який на праві власності належить ОСОБА_13 , тим самим завдавши матеріальної шкоди на суму 50000 гри.
Дії ОСОБА_14 кваліфіковано за ч.2ст.289 КК України.
Крім того, приблизно о 00.55 год., ОСОБА_10 , ОСОБА_7 та ОСОБА_11 , після спільного вживання спиртних напоїв та перебуваючи на території лісопилки ПП «Оптіма», розташованої за адресою: м. Рубіжне, вул. 30 років Перемоги, 38, під час вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, побачили автомобіль ВАЗ 21099 зеленого кольору, р/н НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_15 , та у них раптово виник спільний злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб.
Реалізуючи вищевказаний спільний злочинний намір, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_10 , ОСОБА_7 та ОСОБА_11 , діючи з корисливих мотивів, відчинили капот автомобіля, та таємно викрали акумулятор СТ-60, вартістю 1500 грн., тим самим завдавши ОСОБА_15 матеріальну шкоду на вказану суму.
Дії ОСОБА_7 кваліфіковано за ч. 2 ст. 185 КК України.
17 листопада 2016 року о 19.20 годині ОСОБА_7 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України.
Ухвалою слідчого судді Рубіжанського міського суду від 18.11.2016 року задоволено клопотання слідчого Рубіжанського відділу поліції ГУНП в Луганській області ОСОБА_16 . Застосовано стосовно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 14 січня 2017 року /включно/. Строк тримання під вартою ОСОБА_7 обчислювано з 17 листопада 2017 року.
Визначено розмір застави в сумі 20 розмірів мінімальної заробітної плати, що складає 24360грн.
На дану ухвалу захисником-адвокатом ОСОБА_17 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 подано апеляційну скаргу, в якій він ставить питання про скасування ухвали слідчого судді Рубіжанського міського суду Луганської області та просить постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Захисник посилається на відсутність доказів про співучасть ОСОБА_7 в скоєнні злочинів, вказує на те, що ОСОБА_18 має реєстрацію за місцем проживання, мешкає з матір`ю своєї померлої співмешканки, за якою здійснює догляд, має місце роботи.
Заслухавши доповідача, захисника , який підтримав доводи апеляційної скарги та просив скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого та обрати ОСОБА_7 більш м`який запобіжний захід, думку прокурора, який заперечував проти доводів апеляційної скарги і вважав ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, підлягаючого залишенню без змін, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає ухвалу слідчого судді такою, що підлягає залишенню без змін.

Відповідно до ч.2ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

На думку апеляційного суду, слідчий суддя не безпідставно послався в ухвалі на те, що стороною обвинувачення доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч.2ст.185, ч.2ст.289 КК України.

Як вбачається з матеріалів справи, суд, досліджуючи особу підозрюваного, встановив, що ОСОБА_7 , з його слів, був засуджений Рубіжанським міським судом за ст. 186 ч.2 КК України до реального покарання у вигляді позбавлення волі, зареєстрований в м. Рубіжне Луганської області, але за місцем своєї реєстрації не мешкає, вчинив тяжкий злочин, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 8 років.
Апеляційний суд вважає, що суд обгрунтовано вказав на наявність ризику, оскільки ОСОБА_7 може незаконно впливати на потерпілих та свідків з метою уникнення відповідальності, переховуватися від органів досудового слідства або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, тому застосування більш м`яких запобіжних заходів до підозрюваного є недоцільним.
Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції навів переконливі мотиви, з яких він дійшов висновку щодо необхідності застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який забезпечить дотримання підозрюваним процесуальних обов`язків під час досудового слідства та в суді, а також зможе запобігти вчиненню інших кримінальних правопорушень.
Крім того, слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оціни сукупності отриманих доказів повинен визначити чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів. Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового слідства стосовно ОСОБА_7 , будь чого явно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і апеляційним судом.

Суд першої інстанції мотивував свій висновок, який апеляційний суд вважає обґрунтованим, щодо застосування вимог ч.3ст.183 КПК України та визначив розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд вважає обгрунтованим рішення слідчого судді щодо необхідності задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_19 .

За таких обставин апеляційний суд не може погодитись з доводами апеляційної скарги захисника ОСОБА_20 і вважає ухвалу слідчого судді такою, що підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 422 КПК України, апеляційний суд,-

УХВАЛИВ:

Ухвалу слідчого судді Рубіжанського міського суду від 18.11.2016 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 залишити без змін.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

СУДДІ:
------------------------------ ---------------------------- --------------------------