печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 листопада 2016 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , розглянувши матеріали провадження за скаргою адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на бездіяльність старшого слідчого в особливо важливих справах третього слідчого відділу управління з розслідування злочинів, вчинених працівниками, що ведуть боротьбу зі злочинністю Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 , яка полягає у неповерненні вилученого майна у кримінальному провадженню № 0002079,

В С Т А Н О В И В :
17 листопада 2016 року в провадження Печерського районного суду м. Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 , яка передана слідчому судді 18.11.2016р., на бездіяльність старшого слідчого в особливо важливих справах третього слідчого відділу управління з розслідування злочинів, вчинених працівниками, що ведуть боротьбу зі злочинністю Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 , яка полягає у неповерненні ОСОБА_3 паспорта громадянина України.

Дослідивши скаргу, вважаю, що у відкритті провадження за скаргою слід відмовити, виходячи з наступного.

Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень. Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 КПК України 2012 року.
Частиною 1 ст. 303 КПК України передбачено, що оскарженню підлягають такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового провадження, як бездіяльність, що полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 КПК України, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк, заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.
Таким чином, під час досудового розслідування може бути оскаржена бездіяльність слідчого, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.
За змістом цієї норми оскарженню підлягає бездіяльність слідчого у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК строк.
Встановлений ч. 1 ст. 303 КПК України перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора під час досудового розслідування є вичерпним.
При зверненні до суду зі скаргою адвокат ОСОБА_2 керувався ч. 1 ст. 303 КПК України, оскаржуючи при цьому бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, що передбачено статтею 169 КПК України, проте слідчий суддя вважає таке посилання безпідставним, з огляду на наступне.
З матеріалів скарги вбачається, що третім слідчим відділом управління з розслідування злочинів, вчинених працівниками, що ведуть боротьбу зі злочинністю Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002079 від 09.08.2016 за фактом пропозиції надання неправомірної вигоди службовій особі, яка займає відповідальне становище за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України.

28.10.2016 р. в рамках вказаного кримінального провадження ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України.

Адвокат ОСОБА_2 у скарзі зазначає, що паспорт громадянина України, який належить ОСОБА_3 , 28.10.2016 було передано старшому слідчому в ОВС ГСУ Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 .

Частиною 2 статті 93 КПК України, передбачено, що сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
З викладеного вбачається, що паспорт громадянина України, який належить ОСОБА_3 було передано старшому слідчому в ОВС ГСУ Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 добровільно.

Так, Кримінальним процесуальним кодексом України, а саме ч. 2 ст. 167 визначено, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:
1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;
2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;
3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;
4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
З огляду на вказані норми законодавства слідчий суддя приходить до переконання, що паспорт громадянина України, який належить ОСОБА_3 , також не підпадає і під критерії визначені ч. 2 ст. 167 КПК України, тобто не вважається тимчасово вилученим майном, а відтак у слідчого судді відсутні правові підстави для розгляду скарги адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на бездіяльність старшого слідчого в особливо важливих справах третього слідчого відділу управління з розслідування злочинів, вчинених працівниками, що ведуть боротьбу зі злочинністю Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 , яка полягає у неповерненні ОСОБА_3 паспорта громадянина України в порядку статті 303 КПК України, оскільки, зі змісту поданої скарги не вбачається, предмета оскарження бездіяльності слідчого, яка відповідно до вимог ст.303 КПК України віднесено до розгляду слідчого судді під час досудового розслідування.

Відповідно до ч. 4 ст. 304 КПК України, слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження за скаргою у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора, що не підлягає оскарженню.

Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, що є принципом диспозитивності розгляду.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 303, ч. 4 ст. 304, 395 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті провадження за скаргою адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на бездіяльність старшого слідчого в особливо важливих справах третього слідчого відділу управління з розслідування злочинів, вчинених працівниками, що ведуть боротьбу зі злочинністю Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 , яка полягає у неповерненні вилученого майна у кримінальному провадженню № 0002079

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1