Перечинський районний суд Закарпатської області
Справа № 1-81/2010
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2010 року м. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючого - судді Амаровича В.П.,

при секретарях - Ковач М.Ф., Соханич Л.Ю.,

з участю прокурора - Чурей О.В.,

потерпілого ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Перечин справу про обвинувачення

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_3, українки, громадянки України, ІНФОРМАЦІЯ_4, заміжньої, пенсіонерки, раніше не судимої,-

у вчиненні злочинів, передбачених ст. ст. 384 ч. 1, 386 КК України,

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженки станції Розпреділительна Таранівського району Кустанайської області Казахстан, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_6, українки, громадянки України, ІНФОРМАЦІЯ_4, вдови, пенсіонерки, раніше не судимої,-

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 384 ч. 2 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 під час досудового слідства у кримінальній справі № 6302009 по обвинуваченню ОСОБА_1 за ст. 122 ч. 1 КК України, будучи потерпілою у даній справі та попередженою про кримінальну відповідальність за давання неправдивих показів, 07 липня 2009 року дала завідомо неправдиві показання відносно ОСОБА_1 про те, що останній кидав в неї камінням, чим спричинив їй тілесне ушкодження середнього ступеня тяжкості, а також те, що очевидцем даної події була ОСОБА_3

Крім цього, ОСОБА_2 у період часу з травня по червень 2009 року, з метою схилити ОСОБА_3 до давання неправдивих показань, підкупила останню, давши їй 200,00 грн. як винагороду за завідомо неправдиві свідчення у кримінальній справі № 6302009 по обвинуваченню ОСОБА_1 за ст. 122 ч. 1 КК України.

ОСОБА_3, будучи свідком по кримінальній справі № 6302009 по обвинуваченню ОСОБА_1 за ст. 122 ч. 1 КК України, 23 червня 2009 року під час досудового слідства, будучи попередженою про кримінальну відповідальність за давання неправдивих показів, з корисливих мотивів за винагороду у сумі 200,00 грн. дала завідомо неправдиві покази про те, що була присутня під час інциденту, який відбувся 25 травня 2009 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в с. Дубриничі біля будинку № 114/2 Перечинського району та бачила, як ОСОБА_1 кидав грудами глини в ОСОБА_2 та нецензурно виражався в адресу останньої.

Підсудна ОСОБА_2 у судовому засіданні свою вину в інкримінованих їй злочинах визнала повністю та показала, що під час провадження досудового слідства по кримінальній справі по обвинуваченні ОСОБА_1, вона будучи визнаною потерпілою та попередженою про кримінальну відповідальність за давання неправдивих показів дала неправдиві покази щодо обставин конфлікту, який мав місце 25 травня 2009 року між нею та ОСОБА_1 на її земельній ділянці в с. Дубриничі по вул. Центральній, № 122/2 Перечинського району, а саме, що останній кидав до неї камінням, внаслідок чого отримала тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості, а також ствердила, що під час інциденту була присутня ОСОБА_3 Крім цього, 28 травня 2009 року біля 11.30 год. вона прийшла додому до ОСОБА_3, якій розповіла, що 25 травня 2009 року її сусід ОСОБА_1 спричинив їй тілесні ушкодження та показала синяки на тілі. Давши ОСОБА_3 грошову винагороду у сумі 200,00 грн. попросила останню дати покази на досудовому слідстві про те, що бачила як ОСОБА_1 25 травня 2009 року в с. Дубриничі по вул. Центральній, 114/2 на городі кидав камінням у неї та ображав нецензурними словами. Наступного дня до неї додому приїхала ОСОБА_3, яку вона повела на город і там все детально розповіла, що вона має казати, а саме, що стояла в коридорі її будинку і весь час спостерігала за нею та ОСОБА_1 через відчинені двері, останній кидав до неї камінням та ображав нецензурними словами.

Підсудна ОСОБА_3 у судовому засіданні свою вину в інкримінованому їй злочині визнала повністю, щиро розкаялася та показала, що 28 травня 2009 року біля 11.30 год. до неї додому прийшла в гості ОСОБА_2, яка розповіла, що 25 травня 2009 року її сусід ОСОБА_1 спричинив їй тілесні ушкодження та показала синяки на тілі. Також попросила, щоб вона дала покази на досудовому слідстві про те, що бачила як ОСОБА_1 25 травня 2009 року в с. Дубриничі по вул. Центральній, 114/2 на городі кидав камінням у ОСОБА_2 та ображав таку нецензурними словами, за що отримала від останньої 200,00 грн. Наступного дня вона приїхала до ОСОБА_2 додому, яка повела її на город і там все детально розповіла, що вона має казати, а саме, що стояла в коридорі її будинку і весь час спостерігала за нею та ОСОБА_1 через відчинені двері. Тоді вона, отримавши грошову винагороду декілька разів давала свідчення слідчому на користь ОСОБА_2 Через деякий час їй набридло брехати, і вона розповіла правду, що ніколи не була присутня при конфлікті між ОСОБА_2 та ОСОБА_1

Крім визнання підсудними своєї вини, така також стверджується й іншими дослідженими та перевіреними у судовому засіданні доказами, а саме:

- показаннями потерпілого ОСОБА_1, який у судовому засіданні показав, що 25 травня 2009 року біля 12.00 год. вийшов на город, який знаходиться за його будинком перевірити вулики з бджолинними сім»ями. Також попросив свого сусіда ОСОБА_4 допомогти йому зібрати рій бджіл. Біля 13.30 год. на город вийшла його сусідка ОСОБА_2, яка почала безпричинно всіляко його ображати, а потім кидати до нього та по рою бджіл грудами глини. Він разом з ОСОБА_4 нічого їй не говорили, а біля 14.00 год. його жінка викликала дільничого інспектора міліції ОСОБА_5, якому дав пояснення про конфлікт. ОСОБА_2 категорично відмовилася від дачі пояснень, а лише насміхалася з цього приводу. Зазначає, що нічим до підсудної не кидав, тому що в нього на городі немає ніяких груд, тим більше каміння, ніяких тілесних ушкоджень ОСОБА_2 не спричиняв. Оскільки він вже більше сімнадцяти років з нею перебуває у неприязних відносинах, тому вона хотіла притягнути його до кримінальної відповідальності;

- показаннями свідка ОСОБА_4, який у судовому засіданні показав, що 25 травня 2009 року біля 12.30 год. до нього додому прийшла його сусідка ОСОБА_6 і попросила його допомогти її чоловіку зняти рій бджіл з яблуні, який вилетів з їх пасіки. Коли вони збивали бджіл з дерева, до них підійшла сусідка ОСОБА_1 ОСОБА_2 та почала кричати на ОСОБА_1, чому він збиває її рій бджіл, після чого почала кидати грудами глини в рій бджіл. Побачивши це, він відійшов у бік, а згодом прийшов дільничний інспектор міліції;

- показаннями свідка ОСОБА_7, яка у судовому засіданні показала, що 25 травня 2009 року приїхала до ОСОБА_1 підписати довідку на пенсію, оскільки останній є начальником «КП Райагробуд». Коли вона зайшла на подвір»я, то до неї вийшла його жінка, яка сказала, що ОСОБА_1 на городі і відвела її до нього. Приблизно за 15-20 метрів вона зупинилася. Оскільки побачила, що на дереві знаходиться рій бджіл, а під деревом ОСОБА_1 в масці пасічника. Біля ОСОБА_1 стояв ОСОБА_4, а за огорожею бачила ОСОБА_2, яка чимось кидала в рій бджіл, від чого вони падали на землю. Тоді ОСОБА_1 підійшов до неї та сказав, що він з сусідкою свариться за бджоли і підписав їй довідку, після чого вона пішла собі геть. Що було далі вона не знає;

- показаннями свідка ОСОБА_8, який у судовому засіданні показав, що 25 травня 2009 року він був на роботі і біля 14.00 год. йому зателефонувала його дружина і сказала, що з бджолинної пасіки буде виходити рій. Біля 14.20 год. він приїхавши додому, побачив на порозі свого будинку якусь жінку, однак відразу ж пішов до присадибної ділянки, де розташовані вулики. Там він побачив свою жінку, а на земельній ділянці ОСОБА_9 знаходився ОСОБА_1 Коли він приїхав, то конфлікт між його дружиною та ОСОБА_1 закінчився, чув про такий лише від своєї дружини;

- показаннями свідка ОСОБА_10, яка у судовому засіданні показала, що її чоловік ОСОБА_1 має біля їхнього будинку пасіку з бджолами. Так, 25 травня 2009 року біля 12.30 год. вона знаходилася на присадибній ділянці, і бачила як два рої бджіл вилітають з вуликів і зразу ж покликала чоловіка. Її чоловік ОСОБА_1 пішов збирати бджіл та попросив її, щоб покликала їх сусіда ОСОБА_4 допомогти йому у цьому. Коли її чоловік та сусід збирали бджоли, на відстань приблизно чотирьох метрів до них підійшла їх сусідка ОСОБА_2 і почала кричати, що це її рій бджіл і виражатись нецензурно в сторону чоловіка та їх сім»ї, після чого взяла в руки груди глини і почала кидати в рій бджіл. Її чоловік відійшов у сторону, а вона зателефонувала спочатку до сільської ради, а потім до міліції. Далі побачила ОСОБА_7, яка прийшла до чоловіка по роботі, і вона відвела її на город. Згодом приїхав чоловік ОСОБА_2 ОСОБА_8, який підійшов до своєї жінки та накричав на неї, після чого прийшов дільничний інспектор і вони всі пішли до будинку давати пояснення. На цьому конфлікт закінчився;

- показаннями свідка ОСОБА_11, яка у судовому засіданні показала, що вона по сусідству проживає з ОСОБА_2, яка з чоловіком мають біля свого будинку свою бджолинну пасіку. Так, 25 травня 2009 року біля 13.00 год. вона знаходилася вдома і почула якісь крики. Вийшовши на вулицю побачила, що ОСОБА_2 стоїть біля огорожі на своїй земельній ділянці, і щось кричить на ОСОБА_1, який стояв разом з ОСОБА_4 Бачила, що ОСОБА_2 кидала грудами глини в ОСОБА_1 і виражалася нецензурними словами, однак останній стояв біля яблуні і нічого не говорив. Через якийсь час прийшов дільничний інспектор, якого ОСОБА_2 не впустила та пішла на свою земельну ділянку. Також чула, як ОСОБА_8 того вечора кричав на свої жінку, оскільки їх сім»я проживає по сусідству;

- показаннями свідка ОСОБА_9, який у судовому засіданні показав, що проживає по сусідству з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 Так, 25 травня 2009 року він знаходився на роботі. Ввечері біля 21.30 год. він повернувся з роботи і ОСОБА_1 попросив його подивитися на земельній ділянці, чи нічого не пошкоджено, оскільки ОСОБА_2 кричала на нього нецензурними словами та кидала грудами глини, коли він знімав рій бджіл на городі;

- показаннями свідка ОСОБА_5, який у судовому засіданні показав, що працює дільничним інспектором. Так, 25 травня 2009 року біля 15.00 год. його повідомив черговий, що в с. Дубриничі ОСОБА_2 не дає збирати рій бджіл, який роїться на гілці дерева, яке знаходиться на городі її сусіда. Приїхавши на місце, він побачив, що ОСОБА_1 збирав у відро рій бджіл разом із своїм сусідом. Також на своєму городі знаходилася ОСОБА_2, яка не хотіла з ним спілкуватися. Тоді він від ОСОБА_1 та його дружини відібрав пояснення, після чого направився до ОСОБА_2, однак така його до будинку не впустила, пояснень давати ніяких не хотіла та пішла на город. В присутності ОСОБА_1 та його дружини, ОСОБА_4 він повідомив ОСОБА_2, що ОСОБА_1 написав заяву про те, що вона кидала грудами глини, на що вона сміялася з нього. Його пропозицію про проходження судово-медичної експертизи вона проігнорувала, а наступного дня в Перечинський РВ надійшло повідомлення про те, що ОСОБА_2 звернулася за допомогою до лікарів. Про те, що ОСОБА_1 наніс їй ушкодження, вона йому в той день нічого не розповідала;

- показаннями свідка ОСОБА_12, який у судовому засіданні показав, що працює лікарем у Перечинській ЦРЛ ортопедом-травматологом біля шести років. Так, 26 травня 2009 року до нього на прийом прийшла ОСОБА_2 і повідомила, що ОСОБА_1 кидав до неї камінням та показала синці на грудній клітці зліва розміром в грецький горіх та на лівому стегні розміром у куряче яйце. Оглянувши її, він встановив діагноз: забій лівої половини грудної клітки, множинні синці лівої половини грудної клітки та синець передньої поверхні лівого стегна. Повторно звернулася 01 червня 2009 року з покращенням стану, болючість зменшилась, синці почали зникати. Більше підсудна до нього за медичною допомогою не зверталася;

- показаннями свідка ОСОБА_13, яка у судовому засіданні показала, що 12 травня 2009 року до неї додому прийшла її мати ОСОБА_3 та розповіла, що була у гостях в ОСОБА_2 Почувши таку новину їй стало дуже дивно, оскільки її мати на протязі 15 років не спілкувалася з останньою. Згодом мати їй розповіла, що ОСОБА_2 втягнула її в свій конфлікт з ОСОБА_1, попросивши свідчити на її користь за 200,00 грн., і що вона не бажає більше ходити до міліції. Попросила її написати від її імені листа слідчому, в якому вона відмовляється від своїх попередніх показів, оскільки не хоче більше брехати.

Враховуючи наведені обставини, суд вважає, що дії підсудних вірно кваліфіковані, зокрема ОСОБА_2 за ст. 384 ч. 1 КК України як завідомо неправдиві показання потерпілої та за ст. 386 цього Кодексу як підкуп свідка за давання завідомо неправдивих показань, дії ОСОБА_3 за ст. 384 ч. 2 КК України також вірно кваліфіковані як завідомо неправдиві показання, вчинені з корисливих мотивів. Вина підсудних в інкримінованих їм злочинах доведена повністю, відносно чого останні не заперечують.

В судовому засіданні підсудні ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заявили клопотання про закриття кримінальної справи, оскільки щиро каються у вчиненому.

Прокурор заперечила щодо задоволення клопотання.

Потерпілий ОСОБА_1 заперечив щодо закриття кримінальної справи відносно ОСОБА_2, а відносно ОСОБА_3 не заперечив.

Заслухавши думку учасників процесу, суд вважає, що клопотання підсудних підлягає до задоволення.

Встановлено, що підсудні щиро розкаялися у вчиненому, усвідомили неправомірність своїх злочинних дій, ОСОБА_2 вчинила злочини невеликої тяжкості, а ОСОБА_3 злочин середньої тяжкості, тому суд приходить до висновку про можливість звільнення підсудної ОСОБА_2 від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому ст. 45 КК України, у зв'язку з дійовим каяттям, а підсудної ОСОБА_3 в порядку, передбаченому ст. 48 цього Кодексу, внаслідок зміни обстановки, оскільки її особа перестала бути суспільно небезпечна, та провадження у справі відносно останніх слід закрити.

Приймаючи рішення про закриття кримінальної справи щодо ОСОБА_2, яка вчинила два злочини, суд враховує положення ст. 45 КК України, оскільки її злочинні дії охоплюються єдиним умислом, а саме наміром незаконного притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_1, зокрема завідомо неправдиве показання потерпілої та підкуп свідка до давання завідомо неправдивих показань для підтвердження своєї неправомірної позиції, тобто у даному випадку має місце ідеальна сукупність злочинів.

Приймаючи до уваги роз»яснення п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1989 року N 3 «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна» та враховуючи, що кримінальна справа по обвинуваченню ОСОБА_2 підлягає закриттю з передбачених законом підстав, то цивільний позов, заявлений ОСОБА_1 до останньої про стягнення 20000,00 грн. моральної шкоди не розглядатиметься і може бути вирішений у порядку цивільного судочинства.

Речових доказів та судових витрат по справі немає.

Запобіжний захід ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у виді підписки про невиїзд слід скасувати.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 7, 7-1, 7-2, 282 КПК України, ст. ст. 45, 48 КК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звільнити від кримінальної відповідальності за ст. ст. 384 ч. 1, 386 КК України в порядку, передбаченому ст. 45 КК України, у зв'язку з дійовим каяттям, а провадження у справі про її обвинувачення закрити.

ОСОБА_3 звільнити від кримінальної відповідальності за ст. 384 ч. 2 КК України в порядку, передбаченому ст. 48 цього Кодексу, внаслідок зміни обстановки, а провадження у справі про її обвинувачення закрити.

Запобіжний захід ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у виді підписки про невиїзд скасувати.

Роз»яснити потерпілому ОСОБА_1 про його право щодо вирішення цивільного позову по даній кримінальній справі у порядку цивільного судочинства.

На постанову може бути подана апеляція до апеляційного суду Закарпатської області протягом семи діб з дня її винесення.

Головуючий: Амарович В.П.