Справа № 283/1666/16-к
провадження №1-кп/283/153/2016
В И Р О К
і м е н е м У к р а ї н и
27 вересня 2016 року

Малинський районний суд Житомирської області в складі:
під головуванням судді ОСОБА_1 ,
з секретарем ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Малині кримінальне провадження внесене в ЄРДР за №0000187 від 10.03.2016 року по обвинуваченню:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Морозівка Малинського району, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, одруженого, з повною професійно-технічною освітою, не працюючого, не судимого, -

в скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 185 ч. 1 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 06 березня 2016 року в період часу з 19-ї по 21-у годину, реалізуючи єдиний умисел, на власному автомобілі ВАЗ 21099 д.н.з. НОМЕР_1 з саморобним причепом, за допомогою свого знайомого ОСОБА_5 , якому про свої злочинні наміри не повідомляв, здійснив крадіжку 21 бетонної плити, розмірами 2,5 х 0,5 м. вартістю 92,50 грн. за одну плиту, що огороджували земельну ділянку, належну ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 .

Внаслідок здійснення крадіжки потерпілому ОСОБА_6 завдано майнової шкоди на загальну суму 1942,50 грн.

Обвинувачений свою вину визнав повністю, розкаявся, повністю підтвердивши фактичні обставини справи і пояснив, що 06 березня 2016 року надвечір, достовірно знаючи про те, що огороджена бетонним парканом земельна ділянка в АДРЕСА_2 ніким не охороняється, з метою спорудження в своєму господарстві огорожі, попросив свого знайомого ОСОБА_5 , якому повідомив про те, що придбав у потерпілого ці плити, допомогти перевезти плити додому. Всього було здійснено декілька поїздок, під час яких плити вантажили на саморобний причіп. Намагався відшкодувати завдану шкоду потерпілому, але не зміг його знайти.

Потерпілий про час та місце розгляду справи повідомлявся належно. В телефонному режимі повідомив про розгляд справи у його відсутність через незначну вартість завданих збитків.

Крім визнавальних показань обвинуваченого ОСОБА_4 його причетність до інкримінованого йому суспільно небезпечного діяння доводиться наступними доказами:

Згідно даних протоколу огляду місця події від 09.03.2016 року оглянуто земельну ділянку в АДРЕСА_2 , яка частково огороджена бетонним парканом 100 х 200 м. та виявлено пошкодження паркану та відсутність плит.

Оглядом предметів 21 травня 2016 року зовнішньої частини господарства АДРЕСА_1 виявлено наявність бетонних плит розміром 2,5 х 0,5 та всього 21 штуку, та саме які були викрадені з господарства потерпілого, про що останній зазначив при складенні протоколу.

згідно довідки ФОП ОСОБА_7 вартість бетонної плити на чотирьохсекційний бетонний паркан станом на 06.03.2016 року становить 92,50 грн.

ОСОБА_4 вчинив протягом нетривалого часу більше двох тотожних діянь, об`єднаних єдиним злочинним наміром викрасти плити для встановлення паркану в своєму господарстві, які не утворюють повторності.

На підставі наведеного, суд приходить до висновку щодо винності обвинуваченого у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжки) та кваліфікує ці його дії за ст. 185 ч. 1 КК України.

Як особа, ОСОБА_4 за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, має на утриманні двох малолітніх дітей.

Пом`якшуючою покарання обставиною суд визнає щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину.

Обтяжуючих його покарання обставин не виявлено.

Призначаючи вид і міру покарання суд у відповідності до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до середньої тяжкості.

Приймаючи до уваги всі обставини справи, характеризуючи дані особу обвинуваченого, суд приходить до висновку про можливість призначення ОСОБА_4 покарання, не пов`язаного із реальним позбавленням волі, оскільки вважає, що його виправлення та перевиховання може бути можливим без ізоляції від суспільства та приймає рішення про покарання обвинуваченому у вигляді громадських робіт в межах санкції даної статті, яке їй належить відбувати. Штраф судом не застосовується, оскільки матеріали провадження не містіть доказів щодо працевлаштування обвинуваченого. Підстав для застосування ст. 69 КК України суд не вбачає.

Процесуальні витрати по справі відсутні. Цивільний позов не заявлений.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді громадських робіт строком 200 (двісті) годин.
Початок строку відбуття покарання з моменту приведення вироку до виконання.

Речовий доказ: 21 бетонну плиту, передані на відповідальне зберігання ОСОБА_4 повернути потерпілому ОСОБА_6 за належністю, після вступу вироку в законну силу.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Житомирської області через Малинський районний суд протягом 30 діб з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: