справа №176/2610/15-к
провадження №1-кп/176/53/16
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 березня 2016 року
Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженеці с. Малий Карабчиїв Дунаєвецького району Хмельницької області, українки, громадянки України, з середньою спеціальною освітою, працюючої кухарем дошкільного закладу №34 міста Жовті Води, заміжньої, неповнолітніх дітей не має, опікуном не призначалась, інвалідність за висновком МСЕК не встановлена, державних відзнак та нагород не має, не судимої, зареєстрованої та проживаючої за адресою АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 ч. 1 КК України,
за участю учасників кримінального провадження: прокурора в кримінальному провадженні - ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 , обвинуваченої ОСОБА_4 ,
В С Т А Н О В И В :
12.09.2015 року приблизно о 12 годині 00 хвилин між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 на території дачної ділянки, розташованої на відстані 150 метрів від автовокзалу м. Жовті Води, по вул. Будьонного, 2 «а» у м. Жовті Води Дніпропетровської області, на ґрунті неприязних відносин виник конфлікт, в ході якого у ОСОБА_4 раптово виник умисел на заподіяння будь-яких тілесних ушкоджень потерпілому.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заподіяння ОСОБА_6 будь-яких тілесних ушкоджень, ОСОБА_4 відразу ж, тобто 12.09.2015 року приблизно о 12 годині 05 хвилин підійшла до ОСОБА_6 та нанесла один удар дерев`яним держаком сапки, яку тримала у своїй правій руці, заподіявши останньому тілесні ушкодження у вигляді: масивного синця на задньо-зовнішній поверхні лівого передпліччя в ділянці верхньої третини, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 141 - «Е» від 04.11.2015 pоку відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
В судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненні цього кримінального правопорушення визнала частково. Показала, що у батька потерпілого нею була придбана ділянка для городництва в районі автовокзалу у місті Жовті Води на відстані приблизно 100-150 м, раніш з потерпілим вона не була знайома. Коли 12 вересня 2015 року приблизно об 12 годині на ділянку прийшов потерплий, то чоловік вказав на нього і пояснив, що це син того чоловіка, в якого вона придбала город. Вона почала казати, скільки будеш ходити адже врожай вже зібрав, на що той відповів, що не хотів, щоб батько продавав город і між ними виникла сварка. Під час цього словесного конфлікту потерпілий вдарив її перший в груди правою рукою, вона відступилась назад, злякалась, а потім вдарила його дерев`яною ручкою сапки, яку тримала в правій руці, і поцілила по плечу лівої руки потерпілого. Одразу після цього до них підійшли її чоловік, сусіди з суміжного городу, які почали виговорювати навіщо б`єш жінку, але потерпілий ні на кого не звертаючи уваги мовчки зібрав врожай, що лишився на городі, та пішов геть. Вказала, що вдарила потерпілого по руці тому, що в цій ситуації вона змушена була захищатись.
Крім часткового визнання вини у вчиненні кримінального правопорушення вина ОСОБА_4 в обсязі, встановленому цим вироком, підтверджується сукупністю наступних доказів.
Показаннями потерпілого ОСОБА_6 , який показав, що при продажу ділянки, розташованої поблизу автовокзалу, за життя його батько домовлявся з обвинуваченою про те, щоб потім можна було зібрати врожай. Згодом в серпні 2015 року батько помер, з ним лишилась проживати мати, яка хворіє. В один з днів у вересні 2015 року він попросив знайомого ОСОБА_7 поїхати на город зібрати глід, якій ріс вздовж городу, щоб використати для лікування матері. Біля 12 години на цій ділянці, коли він стояв біля куща і збирав глід, до нього підійшла обвинувачена та почала виговорювати та погрожувати, після чого вдарила сапою, яку тримала в руці, по відру, яке стояло поряд, та в якому були зібрані ягоди глоду, відро перекинулося і ягоди покотились по землі. Він нахилився і почав збирати назад у відро ягоди глоду, в цей момент обвинувачена, тримаючи в правій руці за металевий кінець сапу, продовжуючи лаятись, підійшла до нього ще ближче. Тоді він підвівся і відсторонив її від себе рукою. Після чого обвинувачена замахнулась на нього та нанесла удар дерев`яною рукояткою сапи, яку тримала в правій руці. В момент удару він мимоволі підвів ліву руку, захищаючи обличчя і удар прийшовся по зовнішній частині лівого передпліччя, ближче до ліктя. В цей момент неподалік стяв знайомий ОСОБА_7 , та потім до них підійшов чоловік обвинуваченої, який почав утримувати останню, підійшла сусідка з іншого городу. Після нанесення йому удару він знову нахилився, зібрав розсипаний глід у відро, підвівся і пішов до машини знайомого, з яким потім поїхали геть. В цей день він звертався до лікарні для медичного освідчення побоїв.
Показаннями свідка ОСОБА_7 , який показав, що за проханням ОСОБА_6 на своєму автомобілі підвозив його на город біля автовокзалу, був очевидцем як біля 12 годині в цей день на городі під час сварки обвинувачена держаком сапи напрямком з верху вниз вдарила ОСОБА_6 по руці, після чого той до збирав ягоди і він відвіз його назад, по дорозі потерпілий скаржився на біль у лівому передпліччі.
Висновком судово-медичної експертизи №141-«Е» від 04 листопада 2015 року, в якому виведено на підставі даних, отриманих при судово-медичній експертизі, огляду потерпілого при первісному судово-медичному обстеженні, що у ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мались тілесні ушкодження у вигляді масивного синця в ділянці верхньої третини лівого передпліччя по задньо-зовнішній поверхні. Виявлене в нього тілесне ушкодження могло виникнути від дії тупого твердого продовгуватої форми предмету (предметів) з обмеженою, жорсткою поверхнею в ділянці контакту. Виявлене у нього тілесне ушкодження могло виникнути 12 вересня 2015 року, що підтверджується даними медичних документів на його ім`я та даними судово-медичного огляду (ступенем вираженості тканини на ушкодження, цвітіння синця в ділянці передпліччя). Виявлене в нього тілесне ушкодження відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень.
Оцінюючи в сукупності здобуті в судовому засіданні докази у вигляді показань обвинуваченої в частині, потерпілого, показань свідка, суд вважає, що такі збігаються та узгоджуються між собою щодо обставин діяння стосовно дати, часу, місця події, стосовно фактичних обставини, пов`язаних з способом вчинення злочину, формою умислу, механізмом та ступенем тяжкості завданих тілесних ушкоджень обвинуваченою потерпілому, а тому розцінює як правдиві, такі що відповідають дійсності, та такі що собою з іншими наведеними вище доказами, зокрема з об`єктивними даними судово-медичної експертизи щодо характеру, механізму та локалізації нанесених тілесних ушкоджень, давності їх заподіяння та ступеня тяжкості, в сукупності доводять зазначені обставини.
Суспільно-небезпечні наслідки у виді спричинення потерпілому масивного синця в ділянці верхньої третини лівого передпліччя по задньо-зовнішній поверхні знаходяться у причинно-наслідковому зв`язку з встановленими противоправним діями обвинуваченої.
Оцінюючи зазначені зібрані та досліджені докази за своїм внутрішнім переконанням, яке основане на всебічному, повному та неупередженому розгляді усіх обставин справи, в їх сукупності, керуючись законом, суд дійшов висновку щодо доведеності вини обвинуваченої в указаному в цьому вироку обсязі. Докази, що наведені вище, є належними та допустимими. Кожен з вище вказаних доказів окремо чи в своєї сукупності підтверджують факт вчинення обвинуваченою ОСОБА_4 встановлених у вироку протиправних дій.
Аналіз зібраних і досліджених у судовому засіданні доказів свідчить про те, що дії ОСОБА_4 за фактом завдання тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_6 органом досудового слідства правильно кваліфіковані за ст. 125 ч. 1 КК України як умисне легке тілесне ушкодження.
Суд вважає такими, що не відповідають дійсності показання свідка ОСОБА_8 , яка показала, що є головою городнього товариства, її ділянка знаходиться поблизу ділянки обвинуваченої . В день, коли відбулася подія, вона була на своєму городі та почула сварку, коли пішла на галас, підходячи, вона побачила, як біля куща глоду потерпілий ОСОБА_6 штовхнув обвинувачену, яка від цього піддалась назад, від цього руху мимоволі махнула рукою, і держаком сапи, яка була в руці, вдарила потерпілого по плечу. Тобто, що в діях обвинуваченої відсутній склад кримінального правопорушення, так як тілесне ушкодження потерпілому завдане випадково і умислу не мала.
Оскільки такі спростовуються показаннями самої обвинуваченої, яка показала, що після того як її потерпілий штовхнув вона відступилась, на мить зупинилась, тобто мала місце пауза, а потім, злякавшись, вона умисно, спрямовано нанесла удар дерев`яною рукояткою сапи, яку тримала у праві руці, по руці потерпілого.
Так само спростовуються показаннями потерпілого ОСОБА_6 , який також показав, що після того як він відсторонив обвинувачену, після цього удар рукояткою у передпліччя обвинуваченою йому був нанесений не випадково, а умисно, спрямовано, та свідка ОСОБА_7 , який також бачив як обвинувачена не випадково, а умисно, самостійно, напрямком з верху вниз, а не при відстороненні назад махом в плече, нанесла удар рукояткою сапи у передпліччя лівої руки потерпілого, якою при нанесенні цього удару потерпілий закривав обличчя, які в свою чергу співпадають та співвідносяться між собою, з показаннями обвинуваченої в цій частині, та з об`єктивними даними судово-медичної експертизи відносно характеру, механізму та локалізації нанесених тілесних ушкоджень у виді масивного синця в ділянці верхньої третини лівого передпліччя по задньо-зовнішній поверхні.
Показання обвинуваченої ОСОБА_4 , свідка ОСОБА_8 в тій частині, що удар був нанесений в плече, а не в передпліччя лівої руки потерпілого, суд також вважає не відповідають дійсності, оскільки спростовуються сукупністю доказів - показаннями потерпілого, який вказав, що йому удар був завданий не в плече, а у ліве передпліччя коли закривав рукою обличчя, свідкаОСОБА_7 , який також бачив це та коли підвозив назад, то в машині потерпілий скаржився саме на біль у лівому передпліччі, висновком судово-медичної експертизи, в якому зазначено, що при судово-медичному обстеженні потерпілого ОСОБА_6 мались тілесні ушкодження у вигляді масивного синця в ділянці верхньої третини лівого передпліччя по задньо-зовнішній поверхні, а не плеча лівої руки чи в іншому місці.
Показання обвинуваченої про те, що вона завдала удар потерпілому в умовах необхідної оборони суд розцінює як надумані, суперечливими, які суперечать з її ж показаннями, яка вказала, що потерпілий лише відштовхнув її та після цього будь-яких інших дій щодо неї, які б являлись агресивними, викликали загрозу, не продовжував вчиняти, інших дій, рухів не було, з його боку в момент нанесення удару посягання не було.
Протиправне діяння, яке вчинене ОСОБА_4 та кваліфікуються за ст. 125 ч. 1 КК України, відносяться до злочинів невеликої тяжкості.
При призначені обвинуваченій виду та міри покарання суд бере до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, суспільно небезпечні наслідки у вигляді завдання умисного легкого тілесного ушкодження потерпілій особі, дані про особу обвинуваченого, яка на обліку у лікаря психіатра не перебуває, за місцем роботи та мешкання характеризується позитивно, до кримінальної відповідальності притягується вперше.
Обставини у справі, які пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченій, судом не встановлено.
Враховуючи викладене в сукупності, суд вважає необхідним і достатнім для виправлення останньої та попередження нових злочинів обрати покарання, не пов`язане з ізоляцією від суспільства, у вигляді штрафу.
Керуючись ст.ст. 373-374 КПК України, суд
Визнати ОСОБА_4 винною у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 ч. 1 КК України.
Призначити ОСОБА_4 покарання за ст. 125 ч. 1 КК України покарання у вигляді штрафу у розмірі 510 (п`ятсот десять) гривень.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Суддя: ОСОБА_1