Єдиний унікальний номер 242/4259/15-к
Номер провадження 11-кп/775/491/2016

Номер провадження: 11-кп/775/491/16 Головуючий у 1-ій інстанції: ОСОБА_1
Єдиний унікальний номер: 242/4259/15-к Доповідач: ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 квітня 2016 року колегія суддів Судової палати з кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Донецької області у складі:
головуючого ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі судових засідань ОСОБА_5
Прокурора: ОСОБА_7
На вказане рішення прокурором у кримінальному провадженні подано апеляційну скаргу в якій він прохає ухвалу суду скасувати, у зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону. Вважає ухвалу суду незаконною, необґрунтованою та такою що підлягає скасуванню.
Заслухавши суддю доповідача, прокурора, який підтримав доводи своєї апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження колегія суддів дійшла до висновку, про залишення апеляційної скарги прокурора без задоволення з наступних підстав:
Апеляційним розглядом справи встановлено, що як вбачається зі змісту оскарженої ухвали, суддя дійшов правильного висновку про те що в порушенні вимог ст. 291 ч.ч. 1,3 КПК України обвинувальний акт належним чином не затверджений прокурором.
Так відповідно до п. 18.2 інструкції з діловодства в органах прокуратури України затвердженої наказом Генерального прокурора України №3 від 15.01.2013 року процесуальні документи, які складені в органах прокуратури завіряються печаткою.
Аналогічні вимоги містить в собі п.73 типової інструкції з діловодства у центральних органах виконавчої влади затвердженої постановою КМУ №1242 від 30.11.2011 року.
Судом першої інстанції вірно встановлено, що в порушенні вимог ст. 291 ч.2 п.2 КПК України обвинувальний акт не містить анкетних відомостей обвинуваченого, а саме місця його проживання.
Тако ж в обвинувальному акті не зазначено адресу за якою обвинуваченого можливо викликати. Всупереч тому, що ці відомості зазначаються саме для можливості здійснити судовий виклик.
В акті зазначено, що в кримінальному провадженні здійснене спеціальне досудове розслідування. Проте, будь яких спеціальних норм при проведенні підготовчого судового засідання КПК України не передбачає. Можливість проведення засідання без обвинуваченого передбачена лише в стадії судового розгляду (ст.323 ч.3 КПК України), але судовий розгляд призначається за результатами підготовчого судового засідання, участь в якому обвинуваченого, обов`язкова.
Інформації про те, що обвинувачений знає, що відносно нього взагалі існує кримінальне провадження у суду не було.
Тобто, не зазначення в акті актуальної адреси, не відповідає вимогам ст. 11 КПК України, яка гарантує можливість захисту прав порушених під час здійснення кримінального провадження.
Крім того, зазначення в обвинувальному акті адреси, за якою неможливо викликати обвинуваченого, не відповідає вимогам КПК України, зокрема: ст. 20 КПК України яка гарантує право на захист, тобто надання можливості обвинуваченому надати усні або письмові пояснення з приводу підозри чи обвинувачення, право збирати і подавати докази, брати особисту участь у кримінальному провадженні, реалізовувати інші процесуальні права, передбачені КПК України; ст. 21 КПК України щодо доступу до правосуддя; ст. 22 КПК України про змагальність сторін.
До того ж, в обвинувальному акті не зазначено суб`єктивної сторони злочину: відсутня інформація про те з яким мотивом та з якою метою обвинувачений вчинив злочин, коли виник умисел на вчинення правопорушення.
Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.
Щодо об`єкту злочину, суд першої інстанції встановив що в обвинувальному акті зазначено, що діяльність організації направлена на насильницьку зміну і повалення конституційного ладу, захоплення державної влади (злочини проти основ національної безпеки України ст. 109 КК України), зміну меж території та державного кордону України(ст.110 КК України),захоплення будівель чи споруд, що забезпечують діяльність органів державної влади, органів місцевого самоврядування (злочини проти авторитету органів державної влади ст. 341 КК України). При тому обвинувачення кваліфікує це правопорушення як злочин проти громадської безпеки, тобто виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, не відповідають його правовій кваліфікації.
Судом вірно встановлено, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291ч.4 КПК України, оскільки до нього додані документи, які забороняється додавати до початку судового розгляду.
Таким чином на підставі викладеного, керуючись ст.ст. 91, 405, 407, 409, 420, 421 КПК України колегія суддів,-
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих органів прокуратури Донецької області молодшого радника юстиції ОСОБА_7 на ухвалу Селидівського міського суду Донецької області від 01 березня 2016 року залишити без задоволення.
Судді: