провадження 1-кс/201/2054/2016
УХВАЛА

11 березня 2016 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого слідчого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю заявника адвоката ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора щодо не повернення тимчасово вилученого майна (в порядку ст. ст. 303, 304 КПК України), -

ВСТАНОВИВ:

03 березня 2016 року до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора щодо повернення тимчасово вилученого майна (в порядку ст. ст. 303, 304 КПК України). В обґрунтування поданої скарги адвокат ОСОБА_3 в ході судового засідання зазначила, що 27 січня 2016 року на підставі ухвали суду в помешканні ОСОБА_4 було проведено обшук, в ході якого вилучено не зазначене в ухвалі суду майно, яке є її власністю і не відображено в протоколі обшуку гроші, каблука, ключі від автомобіля. Дозвіл на вилучення вказаних речей суд не давав. Звернулися до суду і просили зобов`язати прокурора, слідчого в справі негайно повернути вказані речі, що власністю заявниці, але їм було відмовлено через наявність ухвали суду про арешт вказаного майна за клопотанням прокурора. Але вказану ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 28 січня 2016 року вони оскаржили і ухвалою Дніпропетровського апеляційного суду від 29 лютого 2016 року ця ухвала районного суду про арешт майна скасована і надано прокурору термін в 72 години усунути недоліки клопотання про арешт вказаного майна для розгляду його судом. Вказані апеляційним судом недоліки у цей термін прокурором не усунуті, отже арешту майна немає, а тому прокурор чи слідчий зобов`язані негайно повернути вказані речі, чого вони не роблять. Вважає вказане незаконним і просила зобов`язати прокурора, слідчого в справі негайно повернути вказані речі, що власністю заявниці.

Заявник в судовому засіданні подану скаргу підтримала в повному обсязі, посилаючись на пояснення, викладені в ній та обґрунтовуючи їх доказами, наявними в матеріалах справи. Просила скаргу задовольнити в повному обсязі.

Прокурор в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Проти задоволення даної скарги заперечував, оскільки в межах розслідуємої кримінальної справи за ухвалою суду дійсно провели обшук в помешканні судді ОСОБА_5 , де власницею може бути його мати, цей обшук та опис майна проводився в передбаченому законом порядку, без порушень, все вилучене стосується справи і на підставі ухвали суду (на той час дійсної) на це майно накладено арешт, ця ухвала мала законну силу, скасована і зараз знову розглядається їх клопотання про це. Отже вони діяли і діють по закону, зараз підстав для задоволення цієї скарги немає, а тому просив відмовити у задоволенні цієї скарги. Суд вважає можливим розгляд справи за відсутністю прокурора з огляду на вищезазначене і положення ст. 306 КПК України.

Вислухавши пояснення заявника, з`ясувавши думку сторін, дослідивши матеріали скарги, надані матеріали та документи, суд приходить до нижчевикладеного висновку з таких підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

До Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000482 були внесені відомості за ознаками кримінального правопорушення і розпочате досудове розслідування. На підставі ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 23 січня 2016 року дозволено прокурору провести обшук за місцем мешкання судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_5 по АДРЕСА_1 . На підставі вказаної ухвали 27 січня 2016 року прокурором і слідчим було проведено вказаний обшук, майно і речі описані,складено відповідний протокол, а ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 28 січня 2016 року на все вказане описане і вилучене майно накладено арешт, ця ухвала стороною заявника була оскаржена і ухвалою Дніпропетровського апеляційного суду від 29 лютого 2016 року ця ухвала районного суду про арешт майна скасована і надано прокурору термін в 72 години усунути недоліки клопотання про арешт вказаного майна з поверненням клопотання до районного суду для розгляду по суті. Вказаною ухвалою апеляційного суду було визначено, що ці 72 години починаються з моменту отримання прокурором цієї ухвали (а не з моменту винесення самої ухвали), прокурор отримав ухвалу і у вказаний термін усунув недоліки клопотання і воно (клопотання) знаходиться на розгляді в Жовтневому районному суді м. Дніпропетровська. Отже на даний час немає відсутності ухвали суду про арешт вказаного заявником майна.

Відповідно до ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.
Статтею 303 КПК України передбачено перелік рішень, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, та право на оскарження.

Відповідно до ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.
Приймаючи до уваги вказане, а також те, що заявник не звертався до прокурора в передбаченому законом порядку з питанням зняття арешту та повернення майна, в порядку ст. 169 КПК України постанова не виносилася (доказів про це не надано), суд вважає вимоги скарги безпідставними.
З урахуванням вище викладеного та зазначеного, та враховуючи всебічне дослідження усіх обставин справи та письмових доказів, а також допустимості доказів та узгодженістю і несуперечністю між собою дають об`єктивні підстави вважати, що скарга не підлягає задоволенню ні повністю, ні в частині
Не може суд прийняти до уваги позицію скаржника, викладену у скарзі та поясненнях в ході судового засідання стосовно наполягання на своїх вимогах, оскільки вона спростовується вищенаведеним і нічим об`єктивно не підтверджується.
Таким чином, суд приходить до висновку про відсутність підстав для повернення тимчасово вилученого майна в даному випадку, що є підставою для відмови в задоволенні скарги по суті.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 110, 169, 220, 303, 304, 307 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора щодо не повернення тимчасово вилученого майна (в порядку ст. ст. 303, 304 КПК України) відмовити.

Суддя -