Справа №592/6170/16-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/788/265/16 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Подання про обрання, зміну запобіжного заходу та продовження строків тримання під вартою, про проведення обшуку
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 липня 2016 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

потерпілого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 01 липня 2016 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Суми, українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, не працюючого, мешканця АДРЕСА_1 , раніше судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 01 липня 2016 року було задоволено клопотання слідчого Сумського ВП (м. Суми) ГУНП в Сумській області ОСОБА_9 та відносно ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до о 24 години 25 серпня 2016 року з визначенням застави у розмірі 30 мінімальних заробітних плат.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 , діючий в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , просить скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді як таку, що винесена з порушенням норм КК та КПК України та направити справу на новий розгляд.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що за наявності широких доводів сторони захисту щодо можливості застосування до підозрюваного домашнього арешту, слідчий суддя зайняла сторону обвинувачення, проігнорувавши ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Крім того, апелянт зазначає й про порушення права на захист його підзахисного, оскільки в матеріалах доданих до початку розгляду клопотання в суді першої інстанції не було відомостей щодо можливості ОСОБА_7 самостійно організувати свій захист та не встановлено його матеріальне становище і бажання щодо вільного вибору захисника.

Також захисник ОСОБА_6 вказує, на підпис захисника ОСОБА_10 на протоколі затримання ОСОБА_7 від 13.40 години 30.06.2016 року, тоді як доручення про надання безоплатної допомоги затриманому ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_10 отримала 30.06.2016 року о 16.00 годині. Крім того захисник ОСОБА_6 вказує, що повідомлення про підозру було винесено ОСОБА_7 без участі захисника одразу після затримання о 13.40 год., а в самому протоколі час виправлений на 19.00 год. і стоїть підпис захисника ОСОБА_10 . Однак на ці порушення закону суд першої інстанції при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу, не взяв до уваги.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_6 , які підтримали подану апеляційну скаргу, думку потерпілого, який при розгляді апеляційної скарги поклався на розсуд суду, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження № 0002857 від 30 червня 2016 року, ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні 30.06.2016 року, близько 05.00 год. в м. Суми з двору багатоповерхового будинку, розташованого по АДРЕСА_2 , незаконного заволодіння транспортним засобом ВАЗ 2103, д/н НОМЕР_1 , вчиненого за попередньою змовою із ОСОБА_11

30.06.2016 о 13:40 год. у порядку ст. 208 КК України було затримано ОСОБА_7 та в цей же день ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

01 липня 2016 року ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми відносно ОСОБА_7 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 25 серпня 2016 року о 24 годині, з визначенням застави у розмірі 30 мінімальних заробітних плат.

Згідно ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Як вбачається з матеріалів провадження, в ході розгляду клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя оцінюючи в сукупності обставини провадження, та виконуючи вимоги ст.183 КПК України, урахував наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років і дійшов обґрунтованого висновку, що мають місце передбачені ст.177 КПК України ризики того, що перебуваючи на волі, підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування чи суду, продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення, а тому більш м`які запобіжні заходи ніж тримання під вартою не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Зокрема, слідчим суддею враховано тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_7 , дані про особу підозрюваного та його репутацію, який неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, ніде не працює, суспільно-корисною працею не займається, постійного джерела прибутку не має, на теперішній час джерело його доходів не встановлено.

Також, суд першої інстанції у відповідності до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України вмотивовано, з урахуванням наявних підстав та обставин у кримінальному провадженні, визначив щодо ОСОБА_7 заставу у розмірі 30 мінімальних заробітних плат.

З вищенаведеними висновками слідчого судді погоджується й колегія суддів.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що ОСОБА_7 вже притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення тяжких злочинів і був засуджений до покарання у виді позбавлення волі, однак не бажаючи стати на шлях виправлення, не шукаючи легальних шляхів для заробітку, з метою особистого збагачення, вчинив новий тяжкий злочин за попередньою змовою групою осіб, що свідчить про можливість продовження ним злочинної діяльності в разі застосування більш м`якого запобіжного заходу.

З урахуванням доведеності обставин, які свідчать про потребу застосування до ОСОБА_7 тримання під вартою, більш м`які запобіжні заходи не забезпечать на даному етапі досудового розслідування належного виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, тому посилання захисника про те, що судом не було розглянуто можливість застосування інших запобіжних заходів є необґрунтованими.

Тому, враховуючи наведене і зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», колегія суддів, вважає обґрунтованим висновок слідчого судді суду першої інстанції про необхідність застосування до підозрюваного виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для забезпечення вищевказаних ризиків.

Що стосується доводів апелянта про факт вагітності дружини підозрюваного ОСОБА_7 , необхідність допомагати батьку по господарству та інші обставини, на які він посилався в суді першої інстанції, як на підставу для обрання підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу, то колегія суддів зазначає, що ці обставини існували і до вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, однак не виступили стримуючим його неправомірні дії фактором.

Крім того, колегія суддів не може прийняти до уваги твердження захисника про допущені процесуальні порушення при складанні протоколу затримання ОСОБА_12 та повідомлення про підозру ОСОБА_7 , оскільки на стадії вирішення слідчим суддею клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя має переконатися у наявності обґрунтованої підозри та наявності підстав для обрання того чи іншого запобіжного заходу, а вказані захисником процесуальні порушення під час досудового розслідування підлягатимуть оцінці судом під час наступних етапів кримінального процесу.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає безпідставними твердження захисника про те, що ухвала слідчого судді постановлена з порушенням норм КК та КПК України.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що вимоги апеляційної скарги захисника в частині скасування ухвали слідчого судді та направлення справи на новий розгляд, не ґрунтується на законі та є безпідставними, оскільки ч.3 ст.407 КПК України не передбачає права скасування ухвали слідчого судді та направлення справи на новий розгляд,

За таких обставин, колегія суддів не знаходить підстав до задоволення апеляційної скарги захисника.

Керуючись ст.ст.404, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:
Ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 01 липня 2016 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного залишити без задоволення.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

.