Центральний районний суд м. Миколаєва
_____________________________________________________________________________________25.07.2016
Справа № 490/3218/16-к
н/п 1-кп/490/420/2016
У Х В А Л А
25 липня 2016 року м. Миколаїв
Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5
під час судового розгляду на підставі обвинувального акту, складеного за результатами досудового розслідування обставин кримінального провадження № 0006018, за обвинуваченням
ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Миколаєві, є громадянином України, неодруженим, має базову загальну середню освіту, не працює, проживає адресою: АДРЕСА_1 , є раніше судимим:
- 16 квітня 2004 року Ленінським районним судом м. Миколаєва за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на один рік, від відбування якого звільнений на підставі ст. 75 КК України з випробуванням строком на один рік;
- 28 липня 2004 року тим же судом за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на два роки шість місяців, від відбування якого звільнений на підставі ст. 75 КК України з випробуванням на строком два роки;
- 18 квітня 2006 року Центральним районним судом м. Миколаєва за ч. 2 ст. 185 КК України із застосуванням ст.ст. 69, 71 КК України до позбавлення волі строком на три роки один місяць;
- 22 червня 2006 року тим же судом за ч. 3 ст. 185 КК України із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на три роки один місяць;
- 18 травня 2010 року Ленінським районним судом м. Миколаєва за ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на два роки;
- 05 листопада 2012 року за ч. 2 ст. 186, ст. 395 КК України із застосуванням ст. 70 КК України до позбавленні волі строком на чотири роки шість місяців (25 серпня 2015 року звільнений від подальшого відбування покарання умовно-достроково з невідбутою частиною покарання у виді позбавлення волі строком один рік чотири місяці двадцять днів),
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 187, ч. 2 ст. 187 КК України, -
В С Т А Н О В И В :
Щодо обвинуваченого ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, дія якого спливає 28 липня 2016 року.
Як випливає зі змісту ч. 3 ст. 331 КПК України, до спливу продовженого строку тримання під вартою обвинуваченого не залежно від наявності клопотань суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження цього строку, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Прокурор під час вирішення вказаного питання вважав за необхідно продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 , пославшись в обґрунтування своєї позиції на те, що ОСОБА_4 обвинувачуються у вчинені з корисливих мотивів тяжких злочинів, за які законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до десяти років, є раніше неодноразово судимим за вчинення злочинів, у в зв`язку з чим існують ризики переховування обвинуваченого від суду та продовження вчинення ним нових злочинів.
Обвинувачений ОСОБА_4 проти продовження строку тримання під вартою не заперечував.
Захисник просив вирішити вказане питання на розсуд суду.
Вислухавши думки учасників процесу, суд приходить до наступного.
Зі змісту ст. 199 КПК України слідує, що суд продовжує строк тримання обвинуваченого під вартою, якщо на момент розгляду клопотання про продовження цього строку ризики враховані при застосуванні такого запобіжного заходу не зменшилися.
Застосовуючи до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою слідчий суддя врахував те, що підозрюваний є раніше судимим за корисливий злочин, обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного тяжкого корисливого злочину, звільнився з місць позбавлення волі лише в серпні 2015 року, не має офіційного місця роботи та постійного заробітку.
Враховуючи ці обставини слідчий суддя, а у подальшому й суд, прийшли до висновку про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме щодо високого ступеню ймовірності того, що перебуваючи на волі ОСОБА_4 буде переховуватися від органу досудового розслідування і суду та вчинить нові аналогічні кримінальні правопорушення.
Станом на теперішній час обставини, враховані слідчим суддею при застосуванні до ОСОБА_4 запобіжного заходу, а також судом при продовженні строку тримання під вартою, не зникли. Відповідно, зазначені ризики станом на теперішній час не зменшилися, а тому подальше тримання обвинуваченого під вартою є виправданим.
На підставі викладеного, керуючись положеннями ст.ст. 183, 194, 199, 331 КПК України, -
У Х В А Л И В :
Строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 продовжити до 22 вересня 2016 року включно.
Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, ухвалене за наслідками кримінального провадження.
Головуючий: