Справа № 761/1189/16-к
Провадження № 1-кс/761/801/2016
У Х В А Л А
Іменем України
19 січня 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання слідчого СВ ВП № 1 Шевченківського УП ГУ Національної поліції у м. Києві капітана поліції ОСОБА_3 про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:
Слідчий СВ ВП № 1 Шевченківського УП ГУ Національної поліції у м. Києві капітан поліції ОСОБА_3 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням, погодженим прокурором Київської місцевої прокуратури № 10 м. Києва ОСОБА_4 , про арешт майна в межах кримінального провадження № 0015586, внесеного 24 грудня 2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, а саме квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Клопотання слідчий мотивує наступним. Проведеним досудовим розслідуванням встановлено, що невстановлена особа шахрайським шляхом заволоділа квартирою АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_5 . Допитана в якості потерпілого ОСОБА_5 пояснила, що вона проживає в квартирі АДРЕСА_2 , яка з 1991 року належить їй на праві приватної власності, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло. Так, 23.12.2015, вона звернулася до держаного нотаріуса ОСОБА_6 , яка надала їй витяг з відомостями з державного реєстру речовий прав на нерухоме майно звідки вона дізналася, що власником квартири АДРЕСА_2 з 25.03.2015 є ОСОБА_7 . При цьому, вона особисто жодних документів, що стосувалися її квартири не підписувала. Яким чином він оформив на себе право власності на її квартиру вона не знає. Враховуючи те, що ОСОБА_5 будучи власником нерухомого майна жодних правочинів щодо відчуження права власності на квартиру АДРЕСА_2 не вчиняла, з метою запобіганню незаконному подальшого його відчуження, у слідства виникла необхідність накласти арешт на квартиру АДРЕСА_2 . Згідно свідоцтва про право власності на житло виданого 16.11.1994 квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 на праві приватної власності належить ОСОБА_5 . Згідно інформаційної довідки з державного реєстру прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно власником нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 , є ОСОБА_8 на підставі договору дарування виданого 25.03.2015. За таких обставин, є необхідність накласти арешт на нерухоме майно в порядку ст. 170 КПК України.

В судовому засіданні слідчий підтримав внесене клопотання, просив його задовольнити в повному обсязі.
Володілець майна в судове засідання не викликався відповідно до положень ч. 2 ст. 172 КПК України.
Клопотання про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду питання слідчим суддею від учасників процесуальної дії не надійшло, за ініціативою суду не здійснюється, що відповідає положенням ст.107 КПК України.

Вислухавши доводи слідчого, дослідивши матеріали клопотання, приходжу до висновку про наявність підстав для його задоволення, виходячи із наступного.

Так, в провадженні слідчого відділу ВП № 1 Шевченківського УП ГУ Національної поліції у м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження № 0015586, внесені 24 грудня 2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Приписами ч. 1 ст. 170 КПК України встановлено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
За положеннями ч. 2 ст. 170 КПК України треті особи, майно яких може бути арештовано, - особи, які отримали чи придбали у підозрюваної, обвинуваченої чи засудженої особи майно безоплатно або в обмін на суму, значно нижчу ринкової вартості, або знали чи повинні були знати, що мета такої передачі - отримання доходу від майна, здобутого внаслідок вчинення злочину, приховування злочину та/або уникнення конфіскації.
Органом досудового розслідування здійснюється розслідування дій невстановлених осіб щодо заволодіння шахрайським шляхом квартирою АДРЕСА_2 .
Як свідчать матеріали клопотання на день розгляду клопотання про арешт майна підозра у кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялась.
Майно на яке вимагається накладення арешту зареєстровано за ОСОБА_7 .
? Відповідно до ч. 6 ст. 170 КК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача.
Надані слідчим матеріалами, пояснення ініціатора клопотання та процесуального керівника в судовому засіданні свідчать про те, що наявні достатні підстави вважати, що нерухоме майно є предметом злочину.
Відомостей про те, що майно перебуває у власності добросовісного набувача отримано не було.
За таких обставин клопотання підлягає задоволенню.
Виходячи з наведеного, керуючись ст.ст. 170, 171, 309, 395 КПК України, суд -
УХВАЛИВ :
Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, що належить ОСОБА_7 , а саме: на квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Відповідно до ст. 174 КПК України арешт може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законних представників, іншого власника або володільця майна, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя