Провадження № 11-кп/792/82/16
Справа № 686/7654/14-к Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ст. ст. 342 ч.2, 345 ч.2 КК України Доповідач ОСОБА_2
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 липня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Хмельницької області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю:
секретарів судового засідання: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
прокурора: ОСОБА_9 ,
потерпілого ОСОБА_10 ,
виправданого ОСОБА_11 ,
захисника ОСОБА_12 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому кримінальне провадження за апеляційними скаргами: прокурора прокуратури м.Хмельницького та потерпілого ОСОБА_10 на вирок Хмельницького міськрайонного суду від 09 січня 2015 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Хмельницького міськрайонного суду від 09 січня 2015 року
ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Староостропіль Старокостянтинівського району Хмельницької області, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, непрацюючого, мешканця АДРЕСА_1 , не судимого,-
визнано невинуватим та виправдано за ч.2 ст. 342, ч.2 ст. 345 КК України.
Питання про речові докази вирішено на підставі ст.100 КПК України.

За матеріалами провадження ОСОБА_11 обвинувачувався у тому що він, близько 01 год. 08 лютого 2014 року, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на задньому сидінні службового автомобіля Зарічанського ВМ ХМВ УМВС України в Хмельницькій області «ВАЗ 2107» р.н. НОМЕР_1 , під час проїзду перехрестя вулиць І.Франка - Толстого в м.Хмельницькому, вчиняючи дії направлені на перешкоджання працівникам міліції на доставления його до Зарічанського ВМ ХМВ УМВС України в Хмельницькій області та складання процесуальних документів, умисно, з метою вчинення опору працівнику правоохоронного органу під час виконання ним покладених обов`язків в складі слідчо- оперативної групи, вчинив різкий рух головою назад та умисно наніс удар потилицею в ділянку носа дільничного інспектора міліції сектору дільничних інспекторів міліції Хмельницького MB УМВС України в області лейтенанта міліції ОСОБА_13 , який сидів поряд з ним, спричинивши легкі тілесні ушкодження, що потягло короткочасний розлад здоров`я.
В своїй апеляційній скарзі потерпілий ОСОБА_10 просить вирок суду скасувати та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_11 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст.342 ч.2, 345 ч.2 КК України та призначити ОСОБА_11 покарання в межах санкції даних статей.
Окрім того, просить проглянути в судовому засіданні СД диск з відеозаписом доставлення ОСОБА_11 до ОСОБА_14 та надати йому можливість дати пояснення по вказаному диску.
Стверджує, що під час досудового розслідування та в судовому засіданні давав правдиві показання про те, що ОСОБА_11 при доставленні його з наркодиспансеру до Зарічанського ВМ поводив себе агресивно, шарпав працівників міліції за одяг, намагався вибити скло задніх лівих дверей та пошкодив ручку дверей, не реагуючи на будь - які зауваження, намагався схопити водія автомобіля за руку, і завдав удар головою йому в ніс у відповідь на зроблене зауваження. Дані покази підтвердились зібраними на досудовому розслідуванні доказами, а також показами в судовому засіданні ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17
Черговому Зарічанського ВМ про заподіяння мені тілесних ушкоджень не повідомив через те, що не хотів зривати чергування в СОГ, оскільки думав що нанесені ОСОБА_11 тілесні ушкодження є незначними, а лише наступного дня у нього погіршився стан здоров`я і він звернувся до травмпункту Хмельницької міської лікарні, де також нічого не повідомив, оскільки не хотів розголосу серед керівництва Хмельницького МВ УМВС України в Хмельницькій області.
Зазначає, що при проведенні слідчого експерименту він продемонстрував механізм спричинення йому тілесного ушкодження.
Окрім того, зазначає, що вже після проголошення вироку дізнався, що в службовому автомобілі Зарічанського ВМ УМВС України в «ВАЗ 2107», яким доставлявся ОСОБА_11 до Зарічанського ВМ є відео з реєстратора, яким підтверджено факт вчинення ОСОБА_11 активної фізичної протидії законним діям працівників Зарічанського ВМ ХМВ УМВС України в області та факт умисного заподіяння йому легких тілесних ушкоджень.
Прокурор в своїй апеляційній скарзі також просить вирок суду скасувати у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_11 винуватим та засудити за ч.2 ст.342 КК України на 2 роки позбавлення волі, за ч.2 ст.345 КК України на 4 роки позбавлення волі і згідно ст.75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку на 3 роки.
Також просить дослідити журнал та звукозапис судових засідань в ході яких допитувались потерпілий ОСОБА_18 , свідки ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_19 , оскільки судом першої інстанції їх показання досліджено не повністю, а в разі необхідності викликати їх для допиту в апеляційній інстанції, дослідити протоколи та відео проведення слідчих експериментів.
Вважає, що судом безпідставно не взято до уваги показання потерпілого ОСОБА_13 , оскільки вони є правдивими і узгоджуються з іншими доказами.
Виправданий ОСОБА_11 вирок суду не оскаржив.
Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, прокурора та потерпілого ОСОБА_10 на підтримання доводів апеляційних скарг з викладених у них підстав про необхідність скасування вироку місцевого суду з постановленням нового апеляційної інстанції, пояснення виправданого ОСОБА_11 та в його інтересах захисника ОСОБА_12 на заперечення апеляційних скарг прокурора та потерпілого ОСОБА_10 , провівши дослідження необхідних доказів, колегія суддів судової палати вважає апеляційні скарги такими, що підлягають до задоволення.
Під час розгляду кримінального провадження в судових засіданнях апеляційного суду встановлено, що ОСОБА_11 вчинив злочини передбачені ст.ст. 342 ч.2, 345 ч.2 КК України, за наступних обставин.
Апеляційним судом встановлено, що приблизно о 01 год. 08 лютого 2014 року ОСОБА_11 , перебуваючи на задньому пасажирському сидінні службового автомобіля Зарічанського ВМ ХМВ УМВС України в Хмельницькій області та проїжджаючи перехрестя вул. Івана Франка та вул. Толстого м. Хмельницького, вчиняючи дії направлені на перешкоджання працівникам міліції на доставлення його до Зарічанського відділу міліції та складання процесуальних документів, умисно, з метою вчинення опору працівнику правоохоронного органу під час виконання ним покладених обов`язків в складі слідчо-оперативної групи вчинив різкий рух головою назад та умисно наніс удар потилицею в ділянку носа дільничного інспектора міліції сектору дільничних інспекторів міліції Хмельницького MB УМВС України лейтенанта міліції ОСОБА_13 , який сидів поряд з ним.

Своїми умисними діями, які виразились в опорі працівникові правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків. ОСОБА_11 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.342 КК України.

Окрім того, ОСОБА_11 за вищевказаних обставин вчиняючи опір працівнику правоохоронного органу - дільничному інспектору міліції ОСОБА_20 під час .виконання ним покладених обов`язків по несенні служби в складі слідчо-оперативної групи, умисно наніс останньому, один удар потилицею голови в область носу, чим спричинив ОСОБА_20 тілесні ушкодження у вигляді перелому кісток носу та поверхневої рани в його проекції, що за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, які спричиняють короткочасний розлад здоров`я.

Своїми умисними діями, які виразились в заподіянні працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень v зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, ОСОБА_11 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.345 КК України.

Таке ж обвинувачення висунуто ОСОБА_11 і органом досудового розслідування і внесеного в ЄРДР за № 000578 від 8.02.2014, яке колегія суддів вважає доведеним.

07.04.2014 ОСОБА_11 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.342, ч.2 ст.345 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_11 під час досудового слідства, судових засідань першої та апеляційної інстанцій винним себе в інкримінованих кримінальних правопорушеннях не визнав і пояснив, що дійсно під час руху із Зарічанського ВМ до наркодиспансера по вул. Ватутіна перебував із ОСОБА_10 на задньому сидінні службового автомобіля «ВАЗ 2107» Зарічанського ВМ ХМВ УМВС України в Хмельницькій області, проте опору ОСОБА_10 не чинив, ударів йому не наносив, тілесних ушкоджень не спричиняв.
Не дивлячись на невизнання вини і озвучену в судових засіданнях версію зазначених подій, колегія суддів вважає доведеною винуватість ОСОБА_11 у опорі працівнику правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків та заподіяння легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.
Так, потерпілий ОСОБА_10 суду пояснив, що він, як дільничний інспектор міліції сектору дільничних інспекторів міліції Хмельницького МВ УМВС України в Хмельницькій області, 07 лютого 2014 року о 08 год. 00 хв. заступив на добове чергування у слідчо-оперативну групу Зарічанського ВМ УМВС України в області, пройшовши перед цим відповідний інструктаж.

Зазначені обставини підтверджуються даними журналу обліку інструктажів особового складу Зарічанським ВМ ХМВ УМВС України в Хмельницькій області, що здійснюється до несення служби по охороні громадського порядку та боротьбі зі злочинністю (а.к.п.34-35) та книги нарядів Зарічанського MB УМВС України в Хмельницькій області ( а.к.п.36-38).

Разом із ОСОБА_21 на чергування, згідно вказаних документів, заступили ОСОБА_17 - оперативний черговий, ОСОБА_15 водій міліціонер Зарічанського ВМ, та в складі слідчо-оперативної групи: - ОСОБА_19 - слідча, ОСОБА_16 - оперуповноважений.

Згідно книги видачі й приймання озброєння та спеціальних засобів (а.к.п.39-40) ОСОБА_19 , ОСОБА_18 та ОСОБА_16 отримали: ПР-73 (палка резинова), БРС (браслет стальний), Терен -4м (газовий балончик), шолом і бронежилет.

ОСОБА_18 показав, що в ніч з 07 на 08 лютого 2014 р. він отримав від чергового вказівку щодо супроводу ОСОБА_11 , якого затримали по вул. Залізняка. 18, біля станції швидкої допомоги, під час перешкоджання ним проїзду карети швидкої допомоги на виклик, та доставили в Зарічанський ВМ, до наркодиспансеру по вул.Ватутіна для освідування, оскільки він мав явні ознаки алкогольного сп`яніння. Руки ОСОБА_11 були зчіплені браслетами наперед.

По дорозі із Хмельницького ОНД, що по вул.Ватутіна до ОСОБА_14 як показав ОСОБА_18 , перебуваючи на задньому сидінні службового автомобіля «ВАЗ 2107» зправа від ОСОБА_11 , останній поводив себе неадекватно, а саме висловлювався нецензурною лайкою, погрожував працівникам міліції звільненням з органів внутрішніх справ, бився головою об скло. шарпаючи за ліву задню ручку автомобіля, відірвав її. При цьому ОСОБА_11 робили; неодноразові зауваження, щоб він заспокоївся. Після чого останній нагнувся вперед поміж сидіннями, на деякий час заспокоївся, а потім різко, відкинувшись назад, завдав удару потилицею голови йому, ОСОБА_20 в ніс, спричинивши тілесні ушкодження.

Згідно довідки №260 від 08.02.2014 р. (а.к.п.49) ОСОБА_11 від проведення експертизи відмовився, чого не оспорюється самим ОСОБА_11 та підтверджується показаннями: потерпілого ОСОБА_13 , свідків ОСОБА_15 і ОСОБА_16 .

Свої показання потерпілий підтвердив в судових засіданнях апеляційної інстанції.
Свідки очевидці ОСОБА_15 та ОСОБА_16 дали суду апеляційної інстанції показання аналогічного змісту.
Окрім того, свідок ОСОБА_15 додатково пояснив, що у зв`язку з розвитком агресивної поведінки обвинуваченого ОСОБА_11 повернув відеокамеру відео реєстратора у салон службового автомобіля і увімкнув його у режим «запису».
З переглянутого апеляційним судом відеозапису з цього відеореєстратора вбачається, що поведінка ОСОБА_11 змінюється від позитивної до вкрай негативної.
Це спочатку прохання відпустити його, надалі починаються висловлювання у нецензурній формі на адресу працівників міліції, пручання, розхитування, хапання за їх форменний одяг і нарешті нахилення вперед, зненацька, різкий кидок тілом, в тому числі потилицею, у напрямку потерпілого ОСОБА_22 та удар у ділянку його носа.
Такі його дії були усвідомленими, спрямованими на уникнення затримання, а відтак умисними.
За даними висновків судового технічних експертиз № 45 КТ від 4.05.2015 року, проведених фахівцями НДЕКЦ УМВС України в Хмельницькій області та № 10185/16- 35 від 4.07.2016 року Київського НДІСЄ - слідів втручання у даний запис не виявлено.
За даними висновку СМЕ № 126 від 11.02.2014 року у ОСОБА_10 виявлено тілесні ушкодження у вигляді перелому носа, які відносяться до категорії легких з розладом здоров`я.
За даними додаткової СМЕ № 830 від 28.07.2015 року заподіяння потерпілому ОСОБА_10 згаданих тілесних ушкоджень не виключається за зафіксованих відеореєстратором обставин.
Це ж підтвердив в судовому засіданні і судово медичний експерт ОСОБА_23
Ідентифікація особи ОСОБА_11 на згаданому записі не викликає будь яких сумнівів, оскільки є очевидною і з огляду на те, що в цю ніч працівниками Зарічанського відділу міліції більше ніхто не затримувався.
Правомірність дій працівників міліції: затримання ОСОБА_11 за вчинення дрібного хуліганства і перешкоджання ним проїзду автомобіля «Швидкої допомоги», супроводження його на медичне освідування на предмет перебування у стані алкогольного сп`яніння до Хмельницького наркодиспансера та до приміщення Зарічанського відділу міліції для складання процесуальних документів підтверджено: чинною постановою судді Хмельницького міськрайонного суду від 02 квітня 2014 року про накладення адміністративного стягнення на підставі ст. 173 КУпАП у вигляді 51 грн. штрафу, постановою прокуратури Хмельницької області від 14 серпня 2014 року про відмову у відкритті кримінального провадження щодо ОСОБА_22 та інших працівників міліції у згаданій ситуації за відсутністю у діях складів кримінальних правопорушень, передбачених ст. 365 КК України.
З цих же матеріалів вбачається, що ОСОБА_11 виявлені у нього тілесні ушкодження отримав до затримання.
Оцінюючи наведені докази колегія суддів визнає показання потерпілого, свідків правдивими і достовірними оскільки вони послідовні, конкретні, доповнюють один одного, не зацікавлені у вирішенні справи, а відтак є допустимими.
Зокрема, суд апеляційної інстанції приймає до уваги дані зафіксовані і відео реєстратором, оскільки вони підтверджені іншими доказами, а саме показаннями потерпілого, свідків, письмовими документами.
При цьому апеляційний суд виходить з того, що відео зйомка проводилася незаплановано, ситуативно, відтак на неї не можуть розповсюджуватися положення законів про негласні слідчі дії.
Тому, суд кладе їх в основу вироку.
Наведені документи відображають дійсні обставини справи і доповнюють дані суб`єктивних доказів.
Проаналізувавши докази в їх сукупності колегія суддів приходить до наступного висновку.
ОСОБА_11 приблизно о 01 год. 08 лютого 2014 року перебуваючи на задньому пасажирському сидінні службового автомобіля Зарічанського ВМ ХМВ УМВС України в Хмельницькій області під час проїзду перехрестя вул. Івана Франка та вул. Толстого м. Хмельницького, вчиняючи дії направлені на перешкоджання працівникам міліції на доставлення його до Зарічанського ВМ ХМВ УМВС України в області та складання процесуальних документів умисно з метою вчинення опору працівнику правоохоронного органу під час виконання ним покладених обов`язків в складі слідчо-оперативної групи вчинив різкий рух головою назад та умисно наніс удар потилицею в область носа дільничного інспектора міліції сектору дільничних інспекторів міліції Хмельницького MB УМВС України в області лейтенанта міліції ОСОБА_13 , який сидів поряд з ним.

За таких обставин колегія суддів кваліфікує дії ОСОБА_11 за ч.2 ст. 342 КК України, як вчинення опору працівникові правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків та за ч.2 ст. 345 КК України як заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень в зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Ст. 369 ч.1 п.4 КПК України установлено, що вирок вважається таким, що не відповідає фактичним обставинам справи, коли висновки суду, викладені у вироку містять істотні суперечності.
Виправдовуючи ОСОБА_11 за ч.2 ст. 345, ч.2 ст. 342 КК України суд прийняв до уваги лише надуману і неприйнятну версію підсудного.
Мотивуючи таке рішення суд послався на те, що прибувши до ОСОБА_14 , ніяких пояснень у нього не відбиралось, та жодного протоколу не складалось і лише 10 лютого 2014 року його було запрошено до відділку міліції для дачі пояснень з приводу його дій по АДРЕСА_2 .
Проте, з таким висновком неможливо погодитися, оскільки судом не враховано те, що потерпілий не зразу звернувся у травмпункт, а лише коли змінився з чергування і коли стан його здоров`я погіршився внаслідок отриманого тілесного ушкодження, перелому носа.
Неправильними є і висновки суду про відсутність заяви про цей злочин.
Ст.378 ч.1 п.3 КПК України установлено, що апеляційний суд скасовує вирок суду першої інстанції і постановляє свій вирок у випадках скасування необґрунтованого виправдувального вироку суду першої інстанції.
Оскільки колегія суддів апеляційного суду визнала необґрунтованим виправдання ОСОБА_11 за ч.2 ст. 345, ч.2 ст. 342 КК України, вирок суду І ї інстанції в цій частині підлягає скасуванню з постановленням нового.
При призначенні покарання, колегія суддів враховує ступінь тяжкості злочину, дані про особу винного, характер наслідків.
Обставинами, що обтяжують покарання суд вважає вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
Обставинами, що пом`якшують покарання суд вважає відсутність тяжких наслідків.
Разом з тим, враховуючи те, що ОСОБА_11 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, позитивно характеризується, а також інші обставини справи, суд приходить до висновку про можливість його виправлення без відбування покарання шляхом звільнення від відбування покарання згідно ст.75 КК України, з встановленням обмежень, передбачених ст. 76 КК України.
Керуючись ст. ст. 365, 366, 378, 420 КПК України, колегія суддів,-
УХВАЛИЛА:
Апеляційні скарги прокурора прокуратури м.Хмельницького та потерпілого ОСОБА_10 задовольнити.
Вирок Хмельницького міськрайонного суду від 09 січня 2015 року щодо ОСОБА_11 в частині виправдання за ч.2 ст. 345, ч.2 ст.342 КК України скасувати.
ОСОБА_11 визнати винним за ч.2 ст. 345, ч.2 ст.342 КК України і призначити покарання за ч.2 ст.345 КК України на 4 роки позбавлення волі, за ч.2 ст.342 КК України на 2 роки позбавлення волі.
Остаточно призначити ОСОБА_11 покарання шляхом поглинення менш суворого покарань більш суворим згідно ч.1 ст. 70 КК України на 4 років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_11 звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки.
На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_11 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу КВІ; повідомляти КВІ про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в КВІ.
Речові докази: ручку від дверей службового автомобіля ВАЗ 2107, відеореєстатор цього ж службового автомобіля р.н. НОМЕР_1 повернути Хмельницькому відділу поліції ГУНП у Хмельницькій області .
Вирок може бути оскаржений до судової палати у кримінальних справах Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня його проголошення, а обвинуваченим ОСОБА_11 у той же строк з дня отримання копії через Апеляційний суд Хмельницької області.

Судді /підписи/
Згідно з оригіналом:
Суддя апеляційного суду
Хмельницької області ОСОБА_2 .