Справа № 367/5274/16-к
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 липня 2016 року Ірпінський міський суд Київської області у складі
головуючого судді: ОСОБА_1
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
за участю прокурора ОСОБА_5
потерпілого ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_8
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду Київської області кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000793 по обвинуваченню:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Буча, українця, громадянина України, одруженого, тимчасово непрацюючого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ;
у скоєнні кримінального злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, суд,-
ВСТАНОВИВ:
До Ірпінського міського суду Київської області з Ірпінського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000793 за обвинуваченням ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні кримінального злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.
Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 07.07.2016р. колегією суддів справу призначено до підготовчого судового засідання.
У підготовчому судовому засіданні, прокурор ОСОБА_5 висловив думку про те, що дане кримінальне провадження підсудне Ірпінському міському суду Київської області, підстав для закриття провадження немає, обвинувальний акт відповідає вимогам Кримінального процесуального законодавства, а тому можливо призначити судовий розгляд даного кримінального провадження у відкритому судовому засіданні у строки, визначені КПК України, з викликом в судове засідання учасників розгляду та свідків.
Потерпілий ОСОБА_6 у підготовчому судовому засіданні не заперечував призначити справу до судового розгляду.
Потерпілі ОСОБА_9 , ОСОБА_10 в підготовче засідання не з,явились були повідомлений судом про дату та час його проведення належним чином, передали суду телефонограми про неможливість з,явитись до судового засідання через зайнятість, не заперечували проводити засідання у їх відсутність, заяви про відкладення засідання до суду не подали.
В підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_7 заперечував проти призначення справи до судового розгляду, вважав, що обвинувальний акт складений із порушенням вимог ст. 291 КК України, так в обвинувальному акті не викладені усі фактичні обставини встановлені на досудового слідстві, які є суттєвими для розгляду справи, обвинувачення викладено не конкретно, суперечливо, незрозуміло, що порушує право обвинуваченого на захист.

Обвинувачений ОСОБА_8 у підготовчому засіданні заперечував проти призначення даного обвинувального акту до судового розгляду, пояснив суду, що прокурором в обвинувальному акті не викладені фактичні обставини по справі у повному обсязі, які б пояснювали його конфлікт із потерпілим, та мотиви його поведінки, не відображено протиправні дії потерпілого щодо нього та не вказано, що під час суперечки між ним та потерпілим він також отримав тілесні ушкодження. Вважав, що фактичні обставини подій, які відбулись 08.03.2016р. між ним та потерпілим прокурором не викладено. Зазначив також, що в обвинувальному акті містяться відомості, що суперечать один одному, а отже вважав незрозумілим обвинувачення пред,явлене йому, оскільки згідно обвинувального акту смерть потерпілого настала від одного удару ножем в грудну клітину, при цьому нижче вказано, що вона настала від двох ударів, у грудну клітину та черевну порожнину.
Заслухавши думку учасників підготовчого судового засідання, вивчивши обвинувальний акт, додані до нього додатки, колегія суддів дійшла до висновку, що обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору, у зв`язку з його невідповідністю вимогам КПК України, з наступних підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Так, у відповідності до вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити зокрема виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини цієї статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення. Всі відомості, вказані в даній статті повинні бути узгоджені та не суперечити одна одній.

Пунктом «а» ч. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України №475/97-ВР від 17 липня 1997 року, передбачено, що кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має право бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення.

Як вбачається з обвинувального акту у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні кримінального злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, складеного слідчим ОСОБА_11 та затвердженого прокурором ОСОБА_5 30.06.2015р. вищевказаних вимог кримінального процесуального законодавства дотримано не було, оскільки в ньому відсутній конкретний і зрозумілий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими та пред,явлене обвинувачення не було сформульовано відповідно до вимог закону.
Так в даному обвинувальному акті вказано, що ОСОБА_8 08.03.2016р. близько 20 год.00 хв. знаходячись правомірно разом із ОСОБА_12 за адресою проживання останнього вживали спиртні напої. Під час вживання спиртних напоїв між ОСОБА_12 та ОСОБА_8 виникла конфліктна ситуація в ході якої між ними раптово виникли неприязні відносини. У ОСОБА_8 через раптово виниклі неприязні відносини до ОСОБА_12 виник злочинний умисел на умисне протиправне заподіяння смерті останнього.
Такий виклад мотиву скоєння злочину містить лише формальні загальні фрази, а не конкретні обставини, які прокурор вважає встановленими, які мають суттєве значення для об`єктивного розгляду справи, доведеності кваліфікації дій обвинуваченого, встановлення мотиву вчинення злочину.
Далі в обвинувальному акті зазначено, що з цією метою, усвідомлюючи протиправність своїх дій, бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, діючи умисно, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи за тією ж адресою, приблизно о 20 год.00хв., ОСОБА_8 в праву руку взяв ніж, який знаходився на кухонному столі, таким чином, що лезо ножа направлене вниз та наніс ОСОБА_12 один удар в область черевної порожнини, чим спричинив ОСОБА_12 тілесні ушкодження у вигляді проникаючого поранення черевної порожнини, які утворились від дії одностороннє-гострого колюче-ріжучого предмету типу клинка ножа.

З даної частини викладу фактичних обставин встановлених прокурором, що міститься в обвинувальному акті, не вбачається, який умисел обвинуваченого та його направленість, були встановлені прокурором, а також чи встановлене прокурором знаряддя спричинення ОСОБА_12 тілесних ушкоджень, та які саме тілесні ушкодження (їх тяжкість) були спричинені від завданого удару.

Крім того далі в обвинувальному акті вказано, що ОСОБА_12 , отримавши вказане поранення, усвідомлюючи реальну загрозу для свого життя, почав тікати від ОСОБА_8 з кухні будинку на подвір,я. Однак ОСОБА_8 з метою доведення злочину до кінця, усвідомлюючи протиправність своїх дій, бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, діючу умисно, на подвір,ї, цього ж будинку, тримаючи в правій руці ніж наздогнав ОСОБА_12 наніс останньому, цим же ножем, один удар в область грудної клітини, чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді колото-різаного, проникаючого, поранення грудної клітки, від яких настала смерть ОСОБА_12 .. Після чого, ОСОБА_8 усвідомивши, що злочин ним доведено до кінця покинув місце його вчинення.

Так, з цієї частини обвинувального акту також не вбачається час і місце нанесення ОСОБА_8 другого удару ножем потерпілому, чи одним тим самим ножем були нанесені обидва удари потерпілому, а також час смерті потерпілого.

Крім того, в частині обвинуваченого акту при описанні фактичних обставин, які прокурор вважає встановленими прокурором окремими абзацами викладені висновки судово-медичного експерта за № 111 від 31.05.2016р., у яких описані виявлені при проведенні судово-медичної експертизи трупа потерпілого ОСОБА_12 тілесні ушкодження та причина смерті останнього.

Відповідно до ст. 84, ст. 101 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отриманні у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор встановлють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Висновок експерта є процесуальним джерелом доказів, який має докладний опис проведених експертом досліджень та зроблені за їх результатами висновки, які не є обов,язковими для особи або органу, яка здійснює провадження.

Коллегія суддів, вважає, що описання в обвинувальному акті висновків експерта не є викладом фактичних обставин по конкретному кримінальному провадженню, які прокурор вважає встановленими, та є посиланням прокурора на зібраний у даному провадженні доказ.

Пунктом 22 постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про злочини проти життя і здоров,я особи» від 07 лютого 2003р. №2передбачено, що питання про умисел необхідно вирішувати виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема, врахувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки.

Таким чином, у справах про вбивство суд повинен ретельно досліджувати всі обставини, що свідчать про те, як діяв обвинувачений.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що прокурором не було дотримано вимог закону, оскільки направлений прокурором обвинувальний акт містить у собі не зрозумілий та неконкретний виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, які не відображають усі фактичні обставини скоєння 08.03.2016р. обвинуваченим злочину.

Крім того, відповідно до вимог ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.
Обвинувачення, відповідно до ч. 1 ст. 3 КПК України це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено те, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Європейський суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» від 09.10.2008р. зазначив, що у тексті підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз,ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час судового розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваному він вважається офіційно письмово повідомлений про фактичні та юридичні підстави пред,явленого йому обвинувачення. Крім того, Європейський суд з прав людини нагадує, що положення зазначеного вище підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної детальної інформації щодо пред,явленого особі обвинувачення, а також про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (рішення від 20.04.2006р. у справі І.Н. та інші проти Австрії, п.34).

Справедливість під час провадження у справі необхідно оцінювати, беручи до уваги розгляд справи в цілому(рішення від.01.03.2001р., справа «Даллос проти Угорщини, п. 47). Крім того право бути поінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «b» п. 3 ст. 6 Конвенції (рішення у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», п. 54).

Так, формулювання обвинувачення повинно складатися з обставин, які свідчать про наявність доведених даних про подію (час, місце, спосіб) кримінального правопорушення, форму вини, мотив і мету його вчинення, обставини, які впливають на ступень тяжкості кримінального правопорушення, тощо.

Правова кваліфікація дій особи в обвинувальному акті повинна містити не тільки посилання на окрему статтю і частину цієї статі кримінального закону, а й точне формулювання у тому числі і об`єктивної сторони та кваліфікуючих ознак конкретного кримінального правопорушення.
Втім, сформульоване обвинувачення в даному обвинувальному акті ОСОБА_8 викладене не конкретно, непослідовно та повністю ідентичне викладеним прокурором фактичним обставинам кримінального правопорушення, зазначеним в обвинувальному акті вище, тобто не містить у собі належним чином сформульованого обвинувачення. В зв`язку з чим при проведенні підготовчого засідання обвинувачений пояснив, суду, що йому не зрозуміло обвинувачення.

Крім того, колегія суддів вважає, що опис висновку судово-медичного експерта в частині обвинувального акту, в якій прокурор повинен сформулювати пред,явлене обвинувачення, не є формулюванням обвинувачення в розумінні вимог діючого КПК України та практики Європейського суду з прав людини, а є посиланням прокурора на зібраний у проводженні доказ.
Відсутність в обвинувальному акті формулювання обвинувачення унеможливлює якісно і в повній мірі здійснювати захист від пред`явленого обвинувачення, що безперечно, порушує право особи на захист.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що даний обвинувальний акт всупереч ст. 291 КПК України не містить у собі належним чином сформульованого обвинувачення, яке прокурор вважає встановленим, що порушує вимоги норм як чинного законодавства України, так і міжнародної практики, оскільки для повноцінного захисту своїх прав особа має право знати, в чому вона обвинувачується.

Судом звертається увагу на те, що статтею 314 КПК України не передбачено можливості виправлення технічних помилок, а також внесення якихось додаткових відомостей до обвинувального акту, реєстру матеріалів досудового розслідування або розписки про отримання копії обвинувального акту після їх надходження до суду, зокрема, у підготовчому судовому засіданні.

Такі недоліки як відсутність в обвинувальному акті викладу усіх фактичних обставин вчиненого кримінального злочину, які прокурор вважає встановленими, непослідовність та не конкретній їх викладу, та відсутність сформульованого обвинувачення, свідчать про оформлення обвинувального акту з недотриманням вимог ч. 2 ст. 291 КПК України, та такі недоліки не можуть бути усунуті у іншому порядку, аніж шляхом повернення обвинувального акту прокурору.

Крім того, в порушення вказаних вимог закону, до обвинувального акту, додано не належним чином оформлений реєстр матеріалів досудового розслідування, оскільки він не відповідає вимогам ч. 2 ст. 109 КПК України, у відповідності до якої, реєстр матеріалів досудового розслідування повинен містити: 1) номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення; 2) реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування; 3) вид заходу забезпечення кримінального провадження, дату і строк його застосування.

У доданому реєстрі матеріалів досудового розслідування в супереч вимогам ст. 110 КПК України, у частині 1 «Проведені в ході досудового розслідування процесуальні дії» не зазначений час проведення процесуальних дій проведених під час досудового розслідування з п. 16 по п. 25. даної частини.

Вищеописані порушення вимог Кримінального процесуального кодексу України, дають підстави дійти висновку, що складений обвинувальний акт в даному кримінальному провадженні не відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України та порушує гарантовані законом процесуальні права обвинуваченого, в тому числі і право на захист, а тому обвинувальний акт, з доданими до нього документами підлягає поверненню прокуророві, який направив його до суду, для усунення допущених недоліків та приведення його у відповідність до вимог статті 291 КПК України, впродовж розумного строку, який суд визначає у продовж 7 днів з моменту його отримання.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 3, 291, 314, 315, 376 КПК України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному в ЄРДР за № 0000793 за обвинуваченням ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України - повернути прокурору, який його направив до суду для усунення недоліків та приведення обвинувального акту та доданих до нього документів у відповідність до Кримінального процесуального кодексу України, впродовж розумного строку, який буде об`єктивно достатнім для усунення цих недоліків, а саме протягом 7 (семи) днів з моменту його отримання.
Повний текст ухвали був складений, в межах строків, визначених ч. 2 ст. 376 КПК України та оголошений 14 липня 2016 року.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Київської області через Ірпінський міський суд Київської області протягом семи днів з дня оголошення ухвали, а обвинуваченим впродовж семи днів з дня вручення йому копії ухвали.
Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3