АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2016 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2

суддів: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6

представника потерпілого - ОСОБА_7

захисника - ОСОБА_8

обвинуваченого - ОСОБА_9

потерпілого - ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську провадження за апеляційними скаргами прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 липня 2013 року, яким:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Богуслав Павлоградського району Дніпропетровської області, українця, громадянина України, який проживає: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

засуджений за ч.1 ст.115 КК України до 13 (тринадцяти) років позбавлення волі.

Обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою

Вирішено питання про речові докази в порядку ст. 100 КПК України, -

ВСТАНОВИЛА:
Вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 липня 2013 року, ОСОБА_9 визнаний винним та засуджений за те, що 28 липня 2012 року, близько 02 годин 50 хвилин, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, проходив спільно з ОСОБА_11 по вул. Набережній в с. Богуслав, Павлоградського району, Дніпропетровської області, де через образу на неї умисно двома руками завдав удару в область лівого плеча, від якого ОСОБА_11 впала на землю, ударившись головою об бетонну трубу.

Побачивши, що від отриманого удару потерпіла знепритомніла, ОСОБА_9 , узявши ОСОБА_11 своєю правою рукою за кисть лівої руки, перетягнув її на територію покинутого домоволодіння по АДРЕСА_1 . Після чого, ОСОБА_9 з метою приховання слідів злочину, маючи умисел спрямований на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_11 , підняв з землі дві цеглини скріплені цементом, з якими наблизившись до лежачої на землі ОСОБА_11 із значною силою завдав не менше двох ударів по голові, яка від отриманих тілесних ушкоджень померла на місці події.

Своїми умисними злочинними діями ОСОБА_9 заподіяв ОСОБА_11 тілесні ушкодження у вигляді: зовнішніх: синців в області обох верхніх повік лівого і правого ока; саден у зовнішнього краю правої брови і в правій скроневій і правій завушній області, в області кута нижньої щелепи зліва, в області правої половини обличчя з розповсюдженням на скроневу, щокову та область нижньої щелепи, на правій бічній поверхні шиї в середній третині, на передній поверхні грудної клітини в правій підключичній області, на передній поверхні правого плечового суглобу, в проекції лівої підпахвинної впадини, на передній поверхні правого колінного суглоба, на передній поверхні в середній третині правої гомілки; ділянки з подовжньою ісчерченістю на передній поверхні стегон і передній черевній стінці зліва; забитої рани по краю нижньої щелепи справа, в області підборіддя 4 забитих рани, в області нижньої губи справа; внутрішніх: обширний крововилив в м`яких тканинах голови в тім`яно-потиличній області справа, під м`якою мозковою оболонкою в правій півкулі головного мозку в скронево-тім`яній частці, в м`яких тканинах шиї; вдавлений перелом в області правої скроневої кістки, уламковий перелом кісток носа, верхньої і нижньої щелеп в області тіла справа, розгинальні переломи під`язикової кістки і щитоподібного хряща. Сумісна тупа травма голови і шиї, яка супроводжувалася переломом кісток склепіння та основи черепа, і переломом під`язичної кістки і щитоподібного хряща, та ускладнилась травматичним шоком за ознакою небезпеки для життя в момент спричинення та як така, що сприяла настанню смерті, відноситься до тяжких тілесних пошкоджень.

Смерть ОСОБА_11 настала від травматичного шоку, який розвився внаслідок поєднаної тупої травми голови і шиї з переломами кісток зведення і основи черепа, кісток обличчя, переломом під`язичної кістки і щитоподібного хряща.

Не погодившись із ухваленим вироком суду першої інстанції прокурор, не оспорюючи доведеності вини та правильності кваліфікації дій ОСОБА_9 .. Вважає вирок незаконним у зв`язку з безпідставним посланням суду першої інстанції на показання працівників міліції, а саме: ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , які ґрунтуються на поясненнях обвинуваченого ОСОБА_9 .

На думку апелянта, судом при постановленні вироку було порушено вимоги ст. ст. 86, 370 КПК України, а тому просить вирок суду змінити, виключити з вироку суду посилання на вищевказані показання свідків як на докази обвинувачення.

Не погодившись із ухваленим щодо ОСОБА_9 вироком суду першої інстанції, вважаючи його незаконним і необґрунтованим, зважаючи на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, невідповідність висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам кримінального провадження, та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність захисник - адвокат ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 подала апеляційну скаргу, в якій просить, скасувати вирок Павлоградського міськрайонного суду від 03.07.2013 року, та винести у відношенні ОСОБА_9 виправдувальний вирок.

Вважає, що вина ОСОБА_9 у скоєнні злочину не доведена в ході судового слідства. Експертизи по справі проведені неповно з порушенням норм КПК України та інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, оскільки експертний висновок не може ґрунтуватись на припущеннях. Вказані обставини на думку захисника позбавляють висновок експерта юридичної сили. Вважає, що висновок молекулярно-генетичної експертизи № 169 судом необґрунтовано визнано належним доказом, оскільки він суперечить висновкам цитологічних експертиз № 484 та № 522, які суд дослідив в ході судового розгляду, але не відобразив у вироку та не надав їм оцінки.

На думку апелянта судом при розгляді справи не встановлений час, причина смерті характер та спосіб спричинення тілесних ушкоджень, не встановлено знаряддя злочину.

Суд необґрунтовано не прийняв до уваги показання свідків ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 в тій частини, що на тілі ОСОБА_9 не було видимих тілесних ушкоджень. Хоча показання вказаних свідків є послідовними та узгодженими між собою.

Суд необґрунтовано прийняв до уваги показання свідків ОСОБА_25 та ОСОБА_26 , які в судовому засіданні дали протилежні показання, показанням які вони давали в ході досудового розслідування.

Суд необґрунтовано прийняв, як належний доказ данні, які були отримані в ході проведення відтворення обстановки та обставин події, оскільки першим біля місця скоєння злочини зупинився конвоїр від оклику слідчого. ОСОБА_9 невпевнено вказав на місце скоєння злочину, відповівши на запитання слідчого про місце скоєння злочини мабуть там. Під час проведення вказаної слідчої дії, слідчій, намагався отримати бажані відповіді. Апелянт вважає, що в ході судового розгляду, суд першої інстанції, вказаним обставинам належну оцінку не надав та безпідставно визнав належним доказом.

Не були враховані судом першої інстанції і обставини, відібрання у ОСОБА_9 явки з повинною, а також те що показання данні ОСОБА_9 під час первісного допиту, суперечать протоколу огляду місця події, у якому не зафіксовано слідів волочіння на ґрунті та даним, отриманим в ході огляду трупа ОСОБА_27 , оскільки жодних синців на зап`ясті убитої, виявлено не було.

В ході досудового розслідування, не було встановлено знаряддя вчинення злочину. Так, під час допиту, та в ході відтворення обстановки та обставин події, в ході досудового розслідування, ОСОБА_9 пояснив, що наносив удари ОСОБА_27 двома фрагментами цегли, склеєними разом цементом. При цьому згідно протоколу огляду від 28.07.2012 року таких фрагментів знайдено не було. Немає фрагментів цегли і серед речових доказів.

Колегія суддів суду першої інстанції, не надала належної оцінки та формально віднеслась до зав ОСОБА_9 про те, що під час досудового розслідування, показання в яких він зізнавався у скоєні вбивства ОСОБА_27 , були дані ним внаслідок застосування до нього недозволених методів ведення слідства.

Досудове слідство проведено з порушенням ст. 22 КПК України. На досудовому слідстві було порушено право ОСОБА_9 на захист. Судове слідство проведено неповно та односторонньо. Судом першої інстанції не надано аналізу та оцінки доказам, не обґрунтовані обставини та мотиви з яких суд прийняв відкинув докази показання свідків, висновки експертиз.

Судове рішення суду першої інстанції невмотивовано. В прийнятому рішенні, місцевий суд не навів належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення в порушення вимог ст. 370 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, яка свою апеляційну скаргу підтримала, апеляцію захисника не підтримала, вважала за необхідне вирок суду змінити, задовольнивши апеляцію прокурора, а в решті вирок залишити без змін, обвинуваченого ОСОБА_9 та його захисника адвоката ОСОБА_8 які просили вирок суду скасувати, ухвалити виправдувальний вирок, потерпілого ОСОБА_28 та його представника адвоката ОСОБА_7 які заперечували проти задоволення апеляцій і просили вирок суду залишити без змін, проаналізувавши доводи, викладені в апеляціях та висловлені в ході апеляційного розгляду, колегія суддів вважає, що апеляції задоволенню не підлягають, а вирок суду є законним та обґрунтованим виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження кримінальну справу за фактом умисного вбивства ОСОБА_27 за ч. 1 ст. 115 КК України було порушено 28 липня 2012 року, а тому досудове слідство проводилось в порядку, передбаченому КПК України 1960 року.

На момент набуття чинності новим КПК України (20 листопада 2012 року) досудове слідство закінчене не було і з 23.11.2012 року воно продовжилось внесенням до Єдиного реєстру досудових розслідувань в порядку, передбаченому новим КПК України.

Відповідно п. п. 6, 8 Перехідних положень КПК України Кримінальні справи, які на день набрання чинності цим Кодексом перебувають у провадженні органів досудового слідства, залишаються у провадженні цих органів до завершення розслідування незалежно від зміни їх підслідності відповідно до цього Кодексу. Допустимість доказів, отриманих до набрання чинності цим Кодексом, визначається у порядку, що діяв до набрання ним чинності.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що місцевим судом було обґрунтовано досліджено докази, отримані до набрання КПК України 2012 року чинності й вони обґрунтовано визнані допустимими, відносними й законними, оскільки булим зібрані в порядку чинного на момент досудового розслідування кримінально-процесуального законодавства. Порушень під час їх зібрання з боку органів досудового слідства перевіркою матеріалів кримінального провадження колегією суддів не встановлено.

Доводи апеляції прокурора про безпідставність посилання суду на показання свідків у кримінальному провадженні, а саме: ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , як на докази, оскільки вказані свідки на час розслідування кримінального провадження були працівниками міліції, колегія суддів вважає необґрунтованими, з огляду на наступне.

В ході судового розгляду у суді першої інстанції свідок ОСОБА_12 у судовому засіданні показав, що він працює начальником Павлоградського МВ ГУМВС, наприкінці липня місяця 2012 року у чергову частину надійшла інформація про те, що знайдений труп ОСОБА_11 . У вчиненні даного злочину ОСОБА_9 свою вину визнав, вказані дії ОСОБА_18 виконував добровільно. З докладу слідчого, та із висновку експерта йому відомо, що були виявлені мікрочастки крові ОСОБА_9 під нігтями ОСОБА_11 ;

Свідок ОСОБА_13 у суді першої інстанції під час судового засідання показав, що він працює начальником сектору карного розшуку Павлоградського МВ ГУМВС, наприкінці липня 2012 року у селі Богуслав Павлоградського району був знайдений труп жінки. Був затриманий ОСОБА_9 , який під час допиту розповів, що в ту ніч він був зі своєю дівчиною, та нічого не бачив та не чув. 28.07.2013 року він бачив у ОСОБА_9 подряпини на руці. Коли ОСОБА_9 поговорив із своїм батьком, то сказав, що хоче повідомити правду, та запропонував явку із зізнанням, яку писав о третій годині ночі, оскільки сам виявив бажання написати її. Під час відтворення обставин події ОСОБА_9 говорив, що штовхнув ОСОБА_11 й та впала на бетон. Під час вказаної слідчої дії ніхто не вказував ОСОБА_9 , куди показувати, та що говорити.

Свідок ОСОБА_14 у суді першої інстанції, в ході судового засідання показав, що 27 липня 2012 року він виїжджав до с. Богуслав, де був знайдений труп ОСОБА_11 з ознаками насильницької смерті. Він спілкувався з ОСОБА_9 , оскільки останній проживав неподалік від місця вчинення злочину. ОСОБА_9 раніше писав потерпілій смс - повідомлення, тому його зацікавила ця особа.

Свідок ОСОБА_15 у суді першої інстанції, в ході судового засідання показав, що у нього в провадженні знаходилась кримінальна справа щодо за фактом вбивства ОСОБА_11 . Під час досудового розслідування відпрацьовувались різні версії. Спочатку підозрюваним був ОСОБА_10 , оскільки у нього не було алібі. Після висновку експерта підозрюваним став ОСОБА_9 31 серпня 2012 року о 21 годині йому доставили ОСОБА_9 для проведення допиту. Був невідкладний випадок, тому ОСОБА_9 в присутності адвоката він допитував вночі. До проведення відтворення обстановки та обставин події ОСОБА_9 не пред`являлися фотографії з місця злочину. Під час відтворення обстановки та обставин події, ОСОБА_9 сам показував, де він зустрів ОСОБА_11 та місце де скоїв злочин. Ніхто йому, та нічого не підказував. ОСОБА_9 не робив йому заяв про те, що працівники міліції чинили відносно нього тиск.

Свідки ОСОБА_16 та ОСОБА_17 у суді першої інстанції, в ході судового засідання дали аналогічні показання, що вони були присутні в якості конвоїрів під час відтворення обстановки та обставин події за участі ОСОБА_9 , який йшов добровільно, вони його не тягнули. Ніхто не показував ОСОБА_9 куди йти, та що показувати. За вказівкою ОСОБА_9 вони пішли до місця вчинення злочину. ОСОБА_9 показував, де між ним та ОСОБА_11 був конфлікт, де він її штовхнув, та як вона впала, вдарившись об бетонну трубу. Потім ОСОБА_9 розповів, та показував як тягнув ОСОБА_11 та як наносив їй удари. ОСОБА_17 був замість статиста, та ліг на землю, як йому сказав ОСОБА_18 , і той на ньому показував, як цеглиною наносив удари потерпілій. Від обвинуваченого зауважень не було. Вони не бачили на ОСОБА_9 тілесних ушкоджень.

Відповідно до ч. 1 ст. 97 КПК України показаннями з чужих слів є висловлювання, здійснене в усній, письмовій або іншій формі, щодо певного факту, яке ґрунтується на поясненні іншої особи.

Частиною 1 ст. 87 КПК України передбачено, що недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Враховуючи, що свідки ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , давали показання, стосовно конкретних обставин, очевидцями яких вони були, вказані свідки були допитані судом в порядку КПК України 2012 року, всі учасники процесу мали можливість задавати їм питання, порушень чинного кримінального процесуального законодавства стосовно цих свідків з боку суду колегія суддів не вбачає, а тому вважає доводи апеляційної скарги прокурора необґрунтованими.

Доводи захисника ОСОБА_8 про те, досудове слідство проведено неповно та односторонньо, а судом першої інстанції не надано аналізу та оцінки доказам, не обґрунтовані обставини та мотиви з яких суд прийняв відкинув докази показання свідків, висновки експертиз, а також доводи захисника стосовно безпідставності прийняття судом першої інстанції, як належного доказу висновку молекулярно-генетичної експертизи № 169, оскільки вказана експертиза проведена з порушенням інструкції про призначення та проведення судових експертиз, а її висновки суперечить висновкам цитологічних експертиз № 484 та № 522, які суд дослідив в ході судового розгляду, але не відобразив у вироку та не надав їм оцінки, то колегія суддів вважає їх необґрунтованими з наступних підстав.

Висновком експерта № 169 від 30 серпня 2012 року встановлено генетичні ознаки слідів крові на нігтьових зрізах трупа ОСОБА_11 . Генетичні ознаки слідів крові на нігтьових зрізах трупа ОСОБА_11 є змішаними та містять генетичні ознаки зразків крові ОСОБА_11 та ОСОБА_9 .

Вказана експертиза проведена у встановленому кримінально процесуальним законодавством порядку, порушень, на які вказує захисник перевіркою не встановлено, а тому відповідний довід в апеляції адвоката, колегія суддів розцінює як безпідставний.

Так у суді першої інстанції експерт ОСОБА_29 в судовому засіданні показав, що по даній справі він проводив ряд генетичних експертиз. Були зразки рослинності, цеглини, нігтьові зрізи ОСОБА_11 . Нігтьових зрізів було десять. На цеглинах та рослинності була кров потерпілої. Він брав дані з молекулярно-технічної експертизи № 171 по крові ОСОБА_9 , оскільки вони змінювались. Експертизу № 171 від 30 серпня 2012 року проводив він. На нігтьових зрізах була суміш крові потерпілої та ОСОБА_9 , а інші виключились. Для проведення експертизи йому було достатньо зрізів з обох рук потерпілої. На нігтьових зрізах ідентичні зрізи змішаної крові. Піднігтьовий зріз лівої руки ОСОБА_11 та правої руки досліджувався у різних пробірках. Судячи з крові, яку він досліджував, то дані змішані ознаки крові були більше, ніж від однієї людини, й вони містять ознаки крові ОСОБА_11 та ОСОБА_9 . Він проводив дослідження ДНК по генотипу крові інших осіб не тільки ОСОБА_9 та ОСОБА_11 . Для проведення експертизи у середньому необхідна кров об`ємом як точка від олівця. Кров під нігтем ОСОБА_11 повинна попасти у достатній кількості. А при наявності крові повинно бути більше, щоб там міг зберегтися білок крові для гемології. Вірогідність ознак ДНК ОСОБА_9 у клітинах 70-80%. По змішаним слідам не встановлюються відсотки наявності крові.

Допитаний у судовому засіданні під час апеляційного розгляду, експерт ОСОБА_29 показав, що свої висновки, наведені в молекулярно-генетичній експертизі № 169 від 30 серпня 2012 року, якою були встановлені генетичні ознаки слідів крові на нігтьових зрізах трупа ОСОБА_11 про те, що генетичні ознаки слідів крові на нігтьових зрізах трупа ОСОБА_11 , є змішаними та містять генетичні ознаки зразків крові ОСОБА_11 та ОСОБА_9 , він підтверджує у повному обсязі.

Об`єктом дослідження, був піднігтьовий зміст, зі зрізів нігтів пальців правої та лівої рук трупу ОСОБА_11 . При проведенні молекулярно-генетичної експертизи він досліджував клітинні ядра, які раніше знаходились у клітинних елементів піднігтьового змісту.

Щодо невідповідності цитологічним експертизам № 484 та № 522 данних отриманих ним в ході проведення молекулярно-генетичної експертизи № 169, пояснив, що цитологічна та молекулярно-генетична експертизи вирішують різні задачі, оскільки цитологічна експертиза, дає відповіді на питання, яка саме клітина, від якої саме тканини, від якого саме біологічного сліду особи була встановлена, тобто характер клітини. Молекулярно-генетична експертиза проводиться з метою встановлення саме генотипу людини, виявлених в ході первинної експертизи слідах. Тобто кожна клітина, яка має ядро, може бути предметом дослідження молекулярно-генетичної експертизи. Таким чином, цитологічна експертиза є первинною та визначальною, для біологічного сліду особи, який буде об`єктом дослідження. Тобто, для проведення молекулярно-генетичної експертизи визначальною є експертиза, яка встановить перемет дослідження, а саме біологічний слід дослідження.

Натомість молекулярно-генетична експертиза, вивчає біологічні сліди, які можуть містити ядра пригідні для дослідження.

При проведенні експертного дослідження в рамках експертизи № 169 від 30 серпня 2012 року, ним було проведено дослідження з метою встановлення генотипу людини. У піднігтьовому змісті правої та лівої руки трупа ОСОБА_11 , які були представлені, як об`єкт дослідження і були досліджені як окремі об`єкти, результати досліджень співпали. Тобто були виявлені змішані генетичні ознаки зразків крові ОСОБА_11 та ОСОБА_9 .

Даних представлених для проведення молекулярно-генетичної експертизи, у піднігтьовому змісті правої та лівої руки трупа ОСОБА_11 , для проведення експертизи, було достатньо. Деякі данні він брав посилаючись на експертизу № 484 з якою необхідно було порівняти визначені зразки піднігтьового змісту правої та лівої руки трупа ОСОБА_11 , що і було зроблено. Дійсно кількість виявленого ДНК, впливає на результат експертизи, але в разі, якщо змісту об`єкту було б не достатньо, це б зафіксував прибор і у такому разі дав б негативну відповідь, а саме генетичні ознаки не встановлені. Якщо прибор розпізнає генетичні ознаки, то їх відповідність приводиться у висновку експертизи.

Що стосується деструкції ДНК, то вона може виникнути від різних зовнішніх факторів довкілля, це може бути термічна дія, біологічне гноїння, волога, та безліч інших явищ. Дія агресивних засобів може вплинути на результати дослідження, але в даному випадку, помилкового, позитивного або негативного, результат не буде, а буде так звана деградація і це буде видно на приборі. В даному випадку цього виявлено не було.

Допитана у судовому засіданні під час апеляційного розгляду, експерт ОСОБА_30 суду пояснила, що в ході проведення експертизи № 522 нею було встановлено, що у піднігтьовому змісті ОСОБА_11 було виявлено антиген В, при порівнянні зі змістом зразків крові ОСОБА_9 у останнього було виявлено антиген А. В даному випадку експертиза була порівняльною, і у своїх дослідженнях вона керувалась висновками експертизи № 484. Прийшла до висновку, що результати дослідження та групову характеристику крові ОСОБА_31 можна зробити висновок, що кров в піднігтьовому вмісті лівої руки потерпілої ОСОБА_27 не могла походити від ОСОБА_31 , оскільки антиген А, який характерний його групі крові не виявлено, оскільки антиген А не було виявлено у піднігтьовому змісті ОСОБА_11 . Висновок експертизи № 522, вона категоричним назвати не може, оскільки після цитологічного дослідження, як встановлюють генетики, якісь ядра та клітини на об`єктах дослідження залишаються.

Що стосується розбіжностей, між її висновком та висновком молекулярно-генетичної експертизи, пояснила, що це два зовсім різних метода дослідження, молекулярно-генетичний більш глибший, молекулярний метод дослідження, в ході якого можуть бути встановленні сліди, які при цитологічному методі дослідження встановленні бути не можуть. Крім цього, при проведенні експертизи № 522 мікроскопічне дослідження нею не проводилось, і вона ґрунтувалась на висновках експертизи № 484, яку вона не проводила.

Допитана у судовому засіданні під час апеляційного розгляду, експерт ОСОБА_32 суду пояснила, що вона проводила судово-медичну експертизу № 484 від 31 липня 2012 року, піднігтьового вмісту обох рук трупу ОСОБА_27 , це було якісне дослідження, тобто дослідження було проведено з метою встановлення наявності у піднігтьовому вмісті у зрізах з обох рук трупа ОСОБА_27 , крові, клітин, мікрочастиць чоловіка. В піднігтьовому вмісті правої руки потерпілої ОСОБА_11 наявність крові встановлено не було, а в піднігтьовому вмісті її лівої руки встановлена наявність крові людини. При цитологічному досліджені в піднігтьовому вмісті обох рук виявлені клітини лише поверхневого шару епідермісу.

Що стосується розбіжностей, між її висновком та висновком молекулярно-генетичної експертизи, пояснила, що в молекулярно-генетичній експертизі чітко вказано, що були встановлені генетичні ознаки, вона генетичну експертизу не проводила, а проводила дослідження з метою встановлення крові, тому вона застосовувала інші методи дослідження. Вона вважає, що молекулярно-генетичний метод дослідження більш точний і більш глибший, оскільки експерти цитологи встановлюють наявність клітин з ядрами, а генетики встановлюють генотип, тобто досліджують те що знаходиться всередині ядер клітини.

Доводи апелянта про те, що судом першої інстанції не були при розгляді справи встановлені час, причина смерті, характер та спосіб спричинення тілесних ушкоджень, знаряддя злочину, колегія суддів вважає надуманими.

Так, з протоколу огляду місця події від 28 липня 2012 року, та схеми до нього, вбачається, що був проведений огляд трупу ОСОБА_11 . У центрі ділянки розташована недобудована одноповерхова цегляна будівля. На відстані 1 м. від хвіртки та 4 м. від дороги, на стежці знаходяться розкидані речі, а саме сумка жіноча чорного кольору. Біля сумки виявлений жмут волосся. Біля хвіртки, на відстані 2 м. один від одного виявлені два жіночих тапка білого кольору. На відстані 3 м. від огорожі та 2,5 м. від входу у домоволодіння на землі на траві виявлений труп ОСОБА_11 . Труп лежить на спині перпендикулярно входу у домоволодіння, головою до домоволодіння, паралельно огорожі. Зафіксовано місце розташування трупу та тілесні ушкодження на ньому. На відстані 10 см. над головою виявлена цеглина білого кольору з невеликою кількістю плям бурого кольору. Зліва від голови, на відстані 10 см. виявлена половина цеглини червоного кольору. На відстані 1 м. ліворуч по діагоналі лежить ціла силікатна цеглина білого кольору з нашаруванням речовини бурого кольору по всім сторонам цеглини. Праворуч на відстані 1,5 м. під кутом 45 градусів лежить осколок цеглини білого кольору діаметром 10 см. з плямами бурого кольору. З місця події вилучені: сумка з речами у ній; зрізи нігтьових пластин потерпілої; мікрочастки з обох долонь та внутрішніх поверхонь стегон потерпілої; чотири цеглини зі слідами речовини бурого кольору; волосся з цеглини № 1; жмут волосся біля сумки; особисті речі, які були розкидані біля сумки; зразки ґрунту біля трупу та контрольний; трава зі слідами РБК та контрольний зразок.

В ході відтворення обстановки та обставин події від 30 липня 2012 року та згідно протоколу огляду від 30 липня 2012 року та фототаблиці до нього, проведений огляд території домоволодіння АДРЕСА_2 , де у траві виявлена сережка жіноча, виготовлена з металу жовтого кольору.

В ході огляду від 31 липня 2012 року на носильних речах ОСОБА_11 виявлені плями бурого кольору.

Висновком експерта № 797 від 20 серпня 2012 року встановлено, що об`єкти (№№ 1, 2, 3) вилучені з цеглини, є волоссям людини. Вилучене волосся відноситься до довгого волосся голови. Кореневі кінці волосся № 1 і № 3 свідчать, що воно є життєздатним вирваним, волосина № 2 була відокремлена механічною дією деякої сили. У результаті серологічного дослідження волосся №№ 1, 2, 3 виявлені антигени В і Н, що не виключає можливість походження його від особи з групою крові В з ізогемаглютиніном анти-А і супутнім антигеном Н. Порівняльне дослідження волосся вилученого з цеглини, з волоссям з голови ОСОБА_11 не проводилось у зв`язку з відсутністю зразків волосся з голови потерпілої. Не зважаючи на те, що при серологічному дослідженні вилученого з цегли волосся виявлені антигени В і Н, які відповідають груповій характеристиці потерпілої ОСОБА_11 , відповісти на питання можливості походження вилученого волосся від ОСОБА_11 не є можливим, оскільки співпадіння тільки результатів серологічного дослідження недостатньо для вирішення питання про можливість походження волосся від конкретної особи.

Допитана у судовому засіданні під час апеляційного розгляду, експерт ОСОБА_33 показала, що вона проводила експертизу № 797 від 20.08.2012 року. Як було встановлено в ході дослідження об`єктами (№ № 1,2,3), що вилучені з цеглини, є волоссям людини.

Волосся має ростову зону у вигляді цибулин. Якщо волос знаходиться не в тілі людини, то по кореневому кінцю, можна визначити, воно відділено життєздатним за наявністю кореневого кінця. Якщо волос не має кореневого кінця у вигляді цибулини, можна стверджувати про те, яким чином він відокремлений.

Як було встановлено під час дослідження, дві волосини мали кореневі кінці у вигляді цибулин, це дозволяє зробити висновок, що волосся було вирване. Один волос не мав цибулини, але його поверхня, та яка повинна бути вище цибулини характеризує те, що волосся відокремлено від тіла з певною силою, тобто обірване механічною дією, за допомогою тупого твердого предмета. В даному конкретному випадку, три волосся, які були вилучені з поверхні цеглини, були відокремлені механічною дією, тупим твердим предметом, яким може бути цеглина.

Висновком експерта № 507 від 21 серпня 2012 року, при дослідженні трупа ОСОБА_11 виявлені наступні тілесні пошкодження: - зовні: синці в області обох верхніх повік лівого та правого ока, садна у зовнішнього краю правої брови та у правій скроневій та правій завушній області, а області кута нижньої щелепи зліва, в області правої половини обличчя з розповсюдженням на виличну, щічну та область нижньої щелепи, на правій бічній поверхні шиї у середній третині, на передній поверхні грудної клітини у правій підключичній області, на передній поверхні правого плечового суглобу, у проекції лівої підпаховинної впадини, на передній поверхні правого колінного суглобу, на передній поверхні у середній третині правої гомілки; ділянки з поздовжньої ісчерченістю на передній поверхні стегон та передній черевній стінці зліва (сліди волочіння); забійні рани по краю нижньої щелепи справа (№1), в області підборіддя 4 забійні рани (№ 2, № 3, № 4, № 5), в області нижньої губи справа, пошкодження (надрив) заднього проходу; - внутрішні: обширний крововиливи в м`яких тканинах голови у тьмяно-потиличній області справа, під м`якою мозковою оболонкою у правій півкулі головного мозку у скронево-тім`яній долі, у м`які тканини шиї; вдавлений перелом в області правої скроневої кістки, уламковий перелом кісток носу, верхньої та нижньої щелеп в області тіла справа, розгинальні переломи під`язичної кістки та щитоподібного хряща. Всі вищеописані тілесні пошкодження мають ознаки при життєвості, утворились від дії тупих предметів, які діяли за ударним механізмом, з місцем прикладання діючої сили у вищеописані області. Згідно трупних явищ, виявлених при дослідженні трупа, смерть ОСОБА_11 настала за 48 годин до моменту дослідження трупа. Сумісна тупа травма голови та шиї, яка супроводжувалась переломом кісток склепіння та основи черепу, та переломом під`язичної кістки і щитоподібного хряща, та ускладнилась травматичним шоком за ознакою небезпечності для життя в момент заподіяння та як така, що сприяла настанню смерті відноситься до тяжких тілесних ушкоджень. Всі вищеописані тілесні ушкодження мають ознаки прижиттєвості, про що свідчить наявність крововиливів навколо вищеописаних тілесних пошкоджень. Смерть ОСОБА_11 настала від травматичного шоку, який розвинувся внаслідок сумісної тупої травми голови та шиї з переломами кісток склепіння та основи черепу, кісток обличчя, переломом під`язичної кістки та щитоподібного хряща. Вищеописані тілесні пошкодження перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті. Смерть ОСОБА_11 настала у дуже короткий проміжок часу від моменту отримання травми, який вираховується у хвилинах. Судово-медичних даних щодо взаємо розташування особи, яка спричинила тілесні пошкодження та потерпілої в момент заподіяння їй тілесних пошкоджень не мається. Але враховуючи наявність на обличчі ОСОБА_11 патьоків крові, які поперечно направлені, не виключена можливість того, що тілесні пошкодження в області голови були спричинені у горизонтальному чи близькому до такого положенні ОСОБА_27 . Тілесні пошкодження у вигляді черепно-мозкової травми, яка супроводжувалась переломами кісток склепіння та основи черепу, як правило, супроводжується втратою свідомості, тому малоймовірно, що з виявленими тілесними пошкодженнями ОСОБА_11 могла переміщатися та виконувати цілеспрямовані дії. Всі вищеописані тілесні пошкодження, виявлені у ОСОБА_11 , утворились від дії тупого твердого предмету (предметів) та враховуючи морфологічні ознаки тілесних пошкоджень, вони були заподіяні в один і той же час, але визначити їх послідовність утворення не вдається можливим. Враховуючи наявність та локалізацію тілесних пошкоджень, виявлених у ОСОБА_11 , їй було заподіяно не менше 7-ми ударів з місцем контакту в області кісток обличчя, правої скроневої області, тім`яно-потиличної області справа та в області шиї, на передній поверхні грудної клітини, правого плечового суглобу, в середній третині правої гомілки.

Експерт ОСОБА_34 , у судовому засіданні у суді першої інстанції показала, що вона проводила дослідження трупу ОСОБА_11 , на якому були виявлені зовнішні та внутрішні тілесні ушкодження. Тілесні ушкодження у ОСОБА_11 утворились від дії твердих тупих предметів з ударним механізмом. При цьому потерпіла знаходилася у горизонтальному положенні, а ОСОБА_9 можливо кидав цеглу ОСОБА_11 на обличчя та шию. У ОСОБА_11 був крововилив головного мозку. Крім того в її присутності під час відтворення обставин події ОСОБА_9 добровільно, без тиску вказав, що штовхнув ОСОБА_11 , внаслідок чого та впала на праву сторону, вдарилась головою об трубу, та сповзла на землю. Чи втрачала ОСОБА_11 свідомість після удару, ОСОБА_9 не вказував. Потім ОСОБА_9 показував, як тягнув за руку, та наносив удари ОСОБА_11 цеглиною по голові. Дані ушкодження могли утворитися у ОСОБА_11 , при тих обставинах на які вказував ОСОБА_9 . Під час волочіння у ОСОБА_11 могли утворитися пошкодження на обох стегнах та сідниці. Про інші тілесні ушкодження ОСОБА_9 не вказував. Синців на зап`ястку лівої руки у ОСОБА_11 не було. Пошкодження на правій гомілці могли утворитися у потерпілої від удару цеглиною. Не виключається можливість, що дані пошкодження могли утворитися й на дорозі. Смерть ОСОБА_11 настала у короткий проміжок часу, який вираховується у хвилинах. Смерть ОСОБА_11 настала за 48 годин до моменту розтину трупа.

Допитана у судовому засіданні в ході апеляційного розгляду, експерт ОСОБА_35 показала, що вона проводила судово-медичні експертизи № 507 від 21.08.2012 р. та додаткову № 507 від 10.09.2012 року. На той час, вона мала прізвище ОСОБА_36 .

На момент дослідження трупу ОСОБА_11 , це була перша експертиза, враховуючи наявність та локалізацію тілесних пошкоджень, виявлених у ОСОБА_11 , вона прийшла до висновку, що їй було заподіяно не менш 7-ми ударів, оскільки вона описувала всі зовнішні тілесні ушкодження, які були виявлені на трупі ОСОБА_11 .

Під час проведення відтворення обстановки та обставин поді, було зазначено спричинення тілесних ушкоджень лише в області голови та механізм їх утворення. Виходячи з даних отриманих під час проведення вказаної слідчої дії. Оскільки ОСОБА_9 не пояснював спосіб спричинення усіх тілесних ушкоджень, а лише показав механізм нанесення тілесних ушкоджень по голові потерпілої, в додатковій експертизі № 507 від 10.09.2012 року, вона вказала, що тілесні ушкодження могли бути спричинені при обставинах на які вказує ОСОБА_9 , вирішуючи питання стосовно тілесних ушкоджень спричинених лише в області голови ОСОБА_11 , а не виходячи із загальної кількості встановлених на трупі ОСОБА_27 тілесних ушкоджень

В ході проведення відтворення обстановки та обставин події ОСОБА_9 самостійно показував механізм нанесення ОСОБА_11 в області голови тілесних ушкоджень. Вів себе спокійно, ніхто йому не підказував, Жодних претензій не висловлював.

Для встановлення часу смерті нею було застосовано таблицю по « ОСОБА_37 », це загально методика встановлення часу, з моменту настання смерті. Час смерті встановлювався наступним чином, були динамометром виміряні трупні плями, які не змінювали свого кольору. Це свідчило про те, що час смерті ОСОБА_11 на момент проведення експертизи 13.00 годин 30.07.2012 року був не менш 48 годин і більше.

Враховуючи данні отримані експертом, під час огляду трупу ОСОБА_11 на місці події, що відображено у протоколі огляду, а саме, виходячи з розміру трупних плям, часу зміни кольору, експерт зробив висновок, що смерть ОСОБА_11 настала за вісім годин до моменту огляду. Оскільки огляд місця події проводився о 09.00 годині, то можливо сказати, що смерть ОСОБА_11 наступила у проміжок часу з 02.00 годин до 05.00 годин. Більш точний час смерті встановити неможливо, у зв`язку з відсутністю методів.

Нею було встановлено, що смерть ОСОБА_11 настала від травматичного шоку, який розвинувся внаслідок сумісної тупої травми голови та шиї з переломами кісток склепіння та основи черепу, кісток обличчя, переломом під`язичної кістки та щитоподібного хряща.

На момент розтину трупу, нею були виявлені численні ушкодження у вказаних областях, переломи кісток черепа, переломи кісток гамакомплексу шиї. Було проведено медично-криміналістичне та гамакомпексне дослідженні шиї, яким було встановлено характер переломів. Сукупність досліджених тілесних ушкоджень вказала на ознаки шоку, тому вона і прийшла до висновку, що смерть настала від травматичного шоку.

Вона прийшла до висновку, що смерть ОСОБА_11 настала саме від травматичного шоку, а не від асфіксії, тому що виявлені при огляді трупу ОСОБА_27 тілесні ушкодження не притаманні асфіксії. У сукупності зі всіма дослідженнями, які були проведені, з огляду на морфологічну картину виявлену при розтину, було встановлено єдність внутрішніх органів нирок, легень, блідний відтінок внутрішніх органі, що є характерними ознаками травматичного шоку.

Данні тілесні ушкодження не притаманні асфіксії, якби була б асфіксія, вона б встановила асфіксію.

При асфіксії, на тілі маються характерні крововиливи екхімози, це дрібно крапкові крововиливи темно червоного кольору на обличчі, кінцівках, взагалі на всьому тілі. Також повинні бути крововиливи в сльозову оболонку очей, переповнення правих відділів серця кров`ю, рідкий стан крові.

Травматичний шок супроводжується більш швидким розвитком всіх реакцій, внаслідок чого блідніють внутрішні органи, мікроаденоми в надмірниках, крововиливи не є субархоноїдальні, що не є характерним при асфіксії. Враховуючи усі вказані фактори, вона прийшла до висновку, що причина смерті саме травматичний шок. Сумнівів щодо висновків у неї нема.
Висновком експерта № 171 від 30 серпня 2012 року, яким встановлено, що генетичні ознаки слідів крові на двох фрагментах цеглин та двох цеглинах належать особі жіночої генетичної статі, співпадають між собою та з генетичними ознаками зразку крові ОСОБА_11 ..

Висновком експерта № 799 від 09.08.2012 року, кров трупа ОСОБА_11 належить до групи В з ізогемагглютиніном анти-А і супутнім антигеном Н за ізосерологічною системою АВО. У зразку гранта з ВБЦ (об. №№1), надісланому на дослідження знайдена кров. При встановленні видової приналежності крові в об. № 1 виявлений білок крові людини. У результаті серологічного дослідження в крові об. № 1 виявлено антигени В і Н. Отриманий результат не виключає можливу приналежність крові в цих об`єктах до групи В з ізогемаглютиніном анти-А і супутнім антигеном Н. Не виключається також можливість суміші крові що найменше двох осіб, груповим характеристиках крові яких властиві антигени В і Н. Отримані результати дослідження крові в об. №№ 1 у зразку гранта з ВБЦ з урахування групової приналежності крові трупа ОСОБА_11 не виключають можливе походження крові в об. № 1від потерпілої ОСОБА_11 , або інших однієї чи кількох осіб в крові якої (яких) містяться виявлені антигени.

В ході проведення експертизи № 390 від 31 липня 2012 року у ОСОБА_9 були виявлені тілесні пошкодження у вигляді: саден в області обличчя (верхньої губи справа) та в області тильних поверхонь обох кистей. Дані тілесні пошкодження утворились від дії тупих предметів, діючих за касательним механізмом у вищевказані області, можливо у вказаний час та відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Свідок ОСОБА_38 пояснив, що 28 липня 2012 року об 11 годині мати йому повідомила, що ОСОБА_11 вбита. Серед підозрюваних, яких було приблизно 10 чоловік, які були у лікарні був також ОСОБА_9 .. В ОСОБА_9 біля носа, з лівої сторони була подряпина, а на руках були подряпини у кількості, приблизно 3-4. ОСОБА_9 дуже нервував. У інших чоловіків подряпин на тілі не було.

Свідки ОСОБА_39 та ОСОБА_40 також підтвердили, що 29 липня 2012 року вони із працівниками міліції їздили на медичний огляд, де бачили обвинуваченого ОСОБА_9 , який нервував, та у нього було подряпане обличчя та руки. На обличчі біля носа була подряпина. На руках у ОСОБА_9 були три коротких подряпини, видно було, що подряпина була зроблена нігтем. Всього було оглянуто, приблизно 10 чоловік. Ні у кого, окрім ОСОБА_9 , подряпин не було.

Ці показання свідків ОСОБА_39 та ОСОБА_40 суд обґрунтовано визнав правдивими, та поклав їх в обґрунтування вини обвинуваченого, оскільки вони підтверджуються іншими доказами по справі.

Також свідок ОСОБА_41 показала, що в ніч на 28.07.2012 року вона спілкувалася з ОСОБА_9 .. Розійшлися приблизно о 02 годині 30 хвилин. При цьому вона пояснила, що трималася з ОСОБА_42 за руки і на руках ніяких порізів у нього не було, як не було подряпин на обличчі.

В ході очної ставки між свідком ОСОБА_41 та ОСОБА_9 16 листопада 2012 року, свідок ОСОБА_41 показала, що ОСОБА_9 прийшов у кафе 27 липня 2012 року, приблизно о 21 годині, після чого приблизно о 22 годині 30 хвилин вони разом з ОСОБА_9 пішли додому. Знаходились біля її будинку приблизно до 02 год. 30 хв., після чого вона пішла додому, а ОСОБА_9 пішов. За час спілкування з ОСОБА_9 27 та 28 липня 2012 року у ОСОБА_9 на обличчі та відкритих ділянках тіла не було подряпин, саден, порізів або ран.

В ході пред`явлення предмета для впізнання від 04 вересня 2012 року, свідок ОСОБА_41 впізнала туфлі під № 3, але точно не може стверджувати, що саме вони знаходились на ОСОБА_9 .

Цей же свідок в ході пред`явлення предметів для впізнання від 04 вересня 2012 року впізнала сорочку під № 2, джинси під № 1, які були одягнені на ОСОБА_9 27 липня 2012 року.

Протоколом очної ставки між свідком ОСОБА_20 та ОСОБА_9 від 16 листопада 2012 року, свідок ОСОБА_20 показала, що ОСОБА_9 прийшов у кафе 27 липня 2012 року о 23 годині, а приблизно о 00 годині 30 хвилин ОСОБА_9 та ОСОБА_41 пішли додому. За час спілкування з ОСОБА_9 вона не бачила у нього на обличчі та відкритих ділянках тіла подряпин, саден, порізів або ран, що кровоточать.

Вказані обставини підтверджують обґрунтованість правдивості показань свідка ОСОБА_41 про те, що вона в ніч вбивства ОСОБА_11 знаходилася з обвинуваченим ОСОБА_43 та впевнена, що в нього на обличчі та руках не було ніяких тілесних ушкоджень. А тому колегія суддів вважає, що суд обґрунтовано взяв до уваги саме ці докази, як такі що відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та спростовують показання обвинуваченого ОСОБА_9 про непричетність до вбивства ОСОБА_11 .

За таких обставин, колегія суддів вважає, що місцевий суд обґрунтовано взяв до уваги і пояснення дані ОСОБА_9 в ході досудового слідства і в ході відтворення обстановки і обставин події з ним, оскільки ці його пояснення підтверджені саме показаннями перерахованих свідків.

Крім того, об`єктивно вина обвинуваченого ОСОБА_9 в скоєнні умисного вбивства ОСОБА_11 знайшла своє підтвердження доказами, які були досліджені судом першої інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи, експертизи по справі проводилися у відповідності до вимог кримінального процесуального законодавства, і питання, що ставилися слідчим, експертами були належним чином досліджені та на них були дані повні та вичерпні відповіді.

Докази зібрані по даній справі є достовірними, допустимими та достатніми, були правильно оцінені з точки зору їхньої належності, допустимості, достовірності, а в сукупності правильно визнані судом, як достатні та покладені в обґрунтування вини обвинуваченого, а відповідні доводи в апеляції захисника ОСОБА_8 з цього приводу є безпідставними.

Показання свідків ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 судом обґрунтовано не були взяті до уваги, оскільки вказані свідки є близькими родичами обвинуваченого та їхні свідчення не знайшли свого підтвердження фактичними обставинами кримінального провадження та зібраними доказами, а тому відповідний довід захисника є безпідставним.

Доводи захисника про те, що суд необґрунтовано не прийняв до уваги показання свідків ОСОБА_25 та ОСОБА_26 , які в судовому засіданні дали протилежні показання, показанням які вони давали в ході досудового розслідування, колегія суддів вважає безпідставними з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження в суді свідок ОСОБА_25 показав, що він не знає ОСОБА_9 . Слідчий ОСОБА_15 приходив до нього, та просив щось підписати, якому він не давав показання за ОСОБА_9 . Підпис у протоколі допиту стоїть його.

Даючи оцінку поясненням вказаного свідка в тій частині, що свої пояснення слідчому він взагалі не давав, а підписав протокол, не читаючи його змісту, суд обґрунтовано визнав їх безпідставними, спрямованими на те, щоб ОСОБА_9 уникнув відповідальності та покарання за скоєний злочин.

Показання вказаного свідка, дані ним у судовому засіданні, спростовуються іншими доказами, які були досліджені судом першої інстанції та протирічать їм. В ході досудового слідства свідок ОСОБА_25 давав пояснення про те, що він спілкувався з ОСОБА_9 та в ході розмови останній йому пояснив, що він знаходиться під вартою за те, що убив жінку через ревнощі, наніс їй удари цеглиною у голову, а потім закинув у двір недобудованого будинку в селі Богуслав.

Свідок ОСОБА_26 показав суду, що 07 вересня 2012 року його етапували у ІТТ із СІЗО разом з ОСОБА_9 . Він чув про вбивство ОСОБА_11 , але не знав, що обвинувачують в цьому саме ОСОБА_9 .. Ним був підписаний протокол, який він не читав. Однак вказані пояснення свідка ОСОБА_26 суд правильно визнав їх безпідставними, спрямованими на те, щоб ОСОБА_9 уникнув відповідальності та покарання за скоєний злочин, оскільки вони були спростовані іншими доказами. Крім того в ході досудового слідства свідок ОСОБА_26 пояснив, що він спілкувався з ОСОБА_9 та в ході розмови останній йому пояснив, що він знаходиться під вартою за те, що убив продавщицю з кафе.

Порушень з приводу оголошення показань свідків у судовому засіданні колегія суддів не вбачає, оскільки згідно п. 8 розділу Перехідні положення КПК України 2012 року вони є допустимими.

Доводи захисника ОСОБА_8 про те, що суд необґрунтовано прийняв, як належний доказ данні, які були отримані в ході проведення відтворення обстановки та обставин події, оскільки першим біля місця скоєння злочини зупинився конвоїр від оклику слідчого. ОСОБА_9 невпевнено вказав на місце скоєння злочину, відповівши на запитання слідчого про місце скоєння злочини мабуть там. Під час проведення вказаної слідчої дії, слідчій, намагався отримати бажані відповіді є надуманими та безпідставними.

Місцевий суд обґрунтовано оголосивши в судовому засіданні показання обвинуваченого ОСОБА_9 дані ним в ході досудового слідства та перевіривши їх і зіставивши з іншими доказами, дав їм оцінку у вироку з точки зору допустимості та достовірності.

Так, згідно протоколу додаткового допиту ОСОБА_9 , вбачалося, що він визнавав себе винним в скоєнні насильства стосовно ОСОБА_11 та давав детальні пояснення. Вказані пояснення ОСОБА_9 погоджуються та відповідають іншим доказам у кримінальному провадженні.

Згідно протоколу відтворення обстановки та обставин події від 01 вересня 2012 року, зі схемою та фототаблицею до нього, під час якого ОСОБА_9 , в присутності захисника та понятих детально та добровільно розповів про обставини вчинення злочину, який мав місце 28 липня 2012 року та вказав на місці, де саме він штовхнув ОСОБА_11 та яким чином вона впала і як він відтягнув ОСОБА_11 , де її кинув, а також вказав як наносив удари цеглою.

Згідно показаннями свідка ОСОБА_44 даним в суді першої інстанції, у 2012 році, точніше часу не пам`ятає, вона була запрошена робітниками міліції понятою, під час проведення відтворення обстановки та обставин події, за участю обвинуваченого ОСОБА_9 , який розповідав, що йшов із ОСОБА_11 по вулиці, та був у стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_11 його розізлила, і він вдарив її, а далі за руку затягнув у недобудований будинок, там на місці взяв дві цеглини склеєні цементом, та кинув декілька раз на голову потерпілій. На запитання, чому він це зробив, ОСОБА_9 відповів, що боявся, що ОСОБА_11 розповість все чоловікові. Обвинувачений ОСОБА_9 , не був засмучений, не запинався, та не говорив, що його заставляють працівники міліції давати такі показання, ніяких жалоб та зауважень під час проведення відтворення обстановки та обставин подій, не поступало.

Згідно показаннями свідка ОСОБА_45 даним в суді першої інстанції, він був понятим під час проведення відтворення обстановки та обставин події за участю обвинуваченого ОСОБА_9 . Він йшов позаду, попереду йшов слідчий з обвинуваченим. Де зупинитися на місці злочину, вказав обвинувачений, та показав як він спочатку вдарив ОСОБА_11 , потерпіла була ще жива. Тоді ОСОБА_9 вдарив її цеглиною декілька разів по голові. ОСОБА_9 розказував та показав, де лежала сумка потерпілої ОСОБА_27 . ОСОБА_9 ніхто не підказував як говорити, та що робити. У його присутності на ОСОБА_9 тиску з боку працівників міліції не було.

Допитана у судовому засіданні під час апеляційного розгляду, експерт ОСОБА_35 показала, що на той час, вона мала прізвище ОСОБА_36 .

Вона була присутня в ході проведення відтворення обстановки та обставин події. ОСОБА_9 самостійно показував механізм нанесення ОСОБА_11 в області голови тілесних ушкоджень. Вів себе спокійно, ніхто йому не підказував, жодних претензій він не висловлював.

Вказані докази були судом обґрунтовано покладені в основу обвинувачення ОСОБА_9 , оскільки вони повністю відповідають фактичним обставинам справи, а тому відповідний довід адвоката ОСОБА_8 , є безпідставним.

Доводи захисника ОСОБА_8 про порушення права на захист, оскільки, не були враховані судом першої інстанції і обставини, відібрання у ОСОБА_9 явки з повинною, а також те що показання данні ОСОБА_9 під час первісного допиту, суперечать протоколу огляду місця події, колегія суддів вважає необґрунтованими.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_9 було надано захисника. Допит підозрюваного та відтворення обстановки і обставин події відбувався за участю захисника, зауважень чи заперечень проти участі чи неналежної участі ОСОБА_9 до прокуратури не подавав та в протоколах слідчих дій не зазначав. Тому підстав вбачати порушення права обвинуваченого на захист під час досудового слідства колегія суддів не знаходить.

Доводи захисника ОСОБА_8 про те, що колегія суддів суду першої інстанції не надала належної оцінки та формально віднеслась до заяв ОСОБА_9 про те, що під час досудового розслідування, показання в яких він зізнавався у скоєні вбивства ОСОБА_27 , були дані ним внаслідок застосування до нього недозволених методів ведення слідства, колегія суддів вважає безпідставними та надуманими виходячи з наступного.

Судом першої інстанції, в ході судового розгляду були досліджені: постанова старшого слідчого прокуратури м. Павлограда від 05 квітня 2013 року, якою кримінальне провадження № 0000003 було закрито у зв`язку з відсутністю в діях працівників міліції складу злочинів передбачених ст. ст. 127, 364, 373, 374, 365 КК України, а також постанова старшого слідчого прокуратури м. Павлограда від 12 червня 2013 року, якою кримінальне провадження № 0000031 було закрито у зв`язку з відсутністю в діях працівників міліції складу злочинів передбачених ст. ст. 373, 364, 365 КК України.

Постанови були винесені після проведення досудового розслідування, за наслідками заяв зроблених ОСОБА_9 , щодо застосування недозволених методів ведення досудового розслідування, та останнім не оскаржувались.

Вказані обставини були предметом дослідження в ході розгляду справи у суді першої інстанції та їм надана правильна оцінка, оскільки вони повністю відповідають фактичним обставинам справи, а тому відповідний довід адвоката ОСОБА_8 , є безпідставним.

Доводи апеляції захисника про те, що мотивувальна частина вироку не містить часу скоєння злочину, не зазначена мета та мотив, не встановлений механізм спричинення тілесних ушкоджень та кількості нанесених ударів, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки згідно вироку суду в ньому викладені всі обставини, як вони були встановлені в ході судового слідства з вказівкою місця, часу скоєння злочину, мотиву та кількості нанесених тілесних ушкоджень ОСОБА_11 .. Суд, оцінивши зібрані та досліджені докази у справі обґрунтовано зробив висновок про умисність заподіяння смерті іншій людині , скоєне ОСОБА_43 , оскільки особа, яка спричиняє встановлені тілесні ушкодженні і, зокрема, кидає шматки цегли з висоти висланого зросту на голову потерпілій розуміє, що в результаті її дій може настати смерть потерпілої.

Доводи адвоката про те, що в мотивувальній частині вироку, суд нібито не вказав мотиви, за якими він відкидає інші докази по справі, а у вироку послався лише на докази, які вказані в обвинуваченні, суті всіх доводів захисту не навів, їх належним чином не проаналізував, нічим не спростував та не дав відповіді на них, вважаючи, що своє рішення по даній справі належним чином не мотивував, чим порушив на його думку вимоги ст. 374 КПК України, колегія суддів вважає необґрунтованими.

Згідно вимог ст. 374 КПК України мотивувальна частина обвинувального вироку повинна містити формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення, статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений, докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви не врахування окремих доказів, мотиви зміни обвинувачення, підстави визнання частини обвинувачення необґрунтованою, якщо судом приймалися такі рішення, обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання, мотиви призначення покарання, звільнення від відбування покарання.

Як вбачається з вироку, суд належним чином виконав вимоги ст. 374 КПК України, зробивши обґрунтований висновок про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_9 у скоєнні вбивства ОСОБА_11 , правильно виклав всі обставини справи, в тому числі мотив, спосіб скоєного кримінального правопорушення, правильно кваліфікував ним скоєне, підтвердив їх добутими доказами проаналізував їх і дав їм належну оцінку, також навів мотиви за якими, він не приймає до уваги та відкидає інші докази. За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд в повній мірі виконав вищевказані вимоги закони, а думка адвоката з цього питання, є безпідставною.

Доводи апеляції захисника про те, що експертизи за № 484, 522 буди досліджені у судовому засіданні, однак не були зазначені у вироку є аргументованим, однак ця обставина на обґрунтованість доведеності вини та правильність винесеного рішення не має ніякого впливу.

Колегія суддів дійшла думки, що покарання, призначене судом ОСОБА_9 у відповідності з вимогами ст. 65 КК України.

При призначенні міри покарання, суд враховував характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його відповідальність.

Покарання, призначене ОСОБА_9 у виді позбавлення волі на 13 років є необхідне і достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Призначаючи обвинуваченому покарання судом було враховано також в достатній мірі дані про особу ОСОБА_9 за місцем проживання характеризується посередньо, працює, за місцем роботи характеризується з позитивної сторони, вину не визнав, раніше не судимий.

Колегія суддів дійшла висновку, що висновки суду про винність ОСОБА_9 у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України за обставин, викладених у вироку, судом обґрунтовані в результаті ретельно досліджених у судовому засіданні доказів, яким дано належну оцінку з точки зору їх допустимості, законності та відносності і вказані висновки є правильними.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 407, 418 КПК України колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :
Апеляційні скарги прокурора, який приймав участь у розгляді справи в суді першої інстанції, адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 - залишити без задоволення.

Вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 липня 2013 року щодо ОСОБА_9 залишити без змін.

Відповідно до абз. 1 ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_9 в строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення в межах цього кримінального провадження з 31 серпня 2012 року по 25 травня 2016 року включно з розрахунку: один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ впродовж трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченим, який утримується під вартою в той же строк з моменту отримання копії ухвали.

Судді:

______________ ______________ ______________

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3