печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 жовтня 2016 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю особи, що подала скаргу ОСОБА_3 , представника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за скаргою ОСОБА_3 про скасування постанови прокуратури м. Києва від 10.08.2016,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернулася до суду з скаргою в порядку ст. 303 КПК України про скасування постанови прокуратури м. Києва від 10.08.2016. В обґрунтування доводів скарги зазначила, що вона звернулася до прокуратури м. Києва з заявою від 02.08.2016 про визнання її потерпілою по кримінальному провадженні № 0000126. Постановою від 10.08.2016 в задоволенні заяви було відмовлено. На підставі наведеного, заявник просила скасувати постанову прокуратури м. Києва від 10.08.2016.

В судовому засіданні ОСОБА_3 , представник ОСОБА_4 скаргу підтримали, просили задовольнити з наведених підстав.

Слідчий, прокурор в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи у його відсутність не надходило.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 3 ст. 306 КПК України, відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи, що слідчий, прокурор не з`явився в судове засідання, не подали заяви про розгляд справи у їх відсутність, що є проявом принципу диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті скарги без їхньої участі в судовому засіданні на підставі наявних доказів.

Судовим розглядом встановлено, що звернулася до прокуратури м. Києва з заявою від 02.08.2016 про визнання її потерпілою по кримінальному провадженні № 0000126. Постановою від 10.08.2016 в задоволенні заяви було відмовлено. На підставі наведеного, заявник просила скасувати постанову прокуратури м. Києва від 10.08.2016.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Відповідно до ч. 2 ст. 55 КПК України, права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.

За змістом цієї норми, права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення.

Прокурор, слідчий в судове засідання не з`явився, доводів заявника не спростував, власну правову позицію не виклав.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що оскаржувана постанова винесена передчасно, без дотримання вимог КПК України, тому скаргу слід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 55, 93, 94, 303, 305-307, 309 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В :
Скаргу ОСОБА_3 про скасування постанови прокуратури м. Києва від 10.08.2016 задовольнити.

Скасувати постанову слідчого в ОВС другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури м. Києва ОСОБА_5 від 10.08.2016.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1