Справа№751/6353/16-к
Провадження №1-кп/751/199/16

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 липня 2016 року м. Чернігів
Новозаводський районний суд міста Чернігова
головуючого судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця с. Івашківка, Городнянського району, Чернігівської області, пенсіонера, освіта професійно-технічна, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, -
сторона обвинувачення прокурори Чернігівської місцевої прокуратури ОСОБА_4 ,
потерпілий ОСОБА_6
без участі захисника
ВСТАНОВИВ:
02 грудня 2015 року, приблизно о 11 годині 00 хвилин, ОСОБА_3 , перебуваючи біля під`їзду № 2 будинку АДРЕСА_2 , на ґрунті тривалих неприязних відносин, умисно наніс біля дев`яти ударів руками в область голови та обличчя та один удар лівою ногою в область паху ОСОБА_6 , чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді синця та забиття м`яких тканин обличчя справа, крововиливу слизової верхньої губи, саден слизової верхньої та нижньої губи, що згідно з висновком експерта №1144 від 04.12.2015 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Таким чином, ОСОБА_3 своїми умисними діями заподіяв ОСОБА_6 легкі тілесні ушкодження, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав та пояснив, що стосунків з потерпілим не підтримував. Ці люди зробили перепланування своєї квартири, порушили вентиляцію, зробили зі своєї квартири у стелі отвори та задувають до них отруйні речовини. У зв`язку з цим він змушений був щось робити. 02.12.2015 року неможливо було знаходитись в квартирі, було нічим дихати, спали з відкритими вікнами. Він вийшов, зустрів ОСОБА_7 біля під`їзду, ОСОБА_7 його вдарив, а він вдарив ОСОБА_7 . Кудін перший вдарив його в обличчя, у нього також були розбиті губи, був синяк на правій руці. Він його бив одною рукою долонею по потилиці і в ділянку вуха кілька разів. Кудін пустив в хід обидві руки. Він його вдарив долонею та ногою в пах. Говорив, щоб перестав травити його родину. ОСОБА_7 став щось говорити, телефонувати, він його ще вдарив долонею і на цьому розійшлися.
Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що 02.12.2015 року, приблизно о 10.00 годині, приїхав додому, відкрив двері в під`їзд. Седнівець наніс йому удар в голову кулаком, в обличчя, в губи. Він спитав, що той робить, почув нецензурні слова та погрози. Седнівець схопив його за одяг та стяв тягнути в під`їзд. Він вирвався, почав телефонувати дружині, щоб викликала поліцію. Седнівець знову підійшов, почав бити кулаками в обличчя. Він знову відійшов метрів на 30. Сендівець підійшов до нього, наніс удар ногою в пах, потім наніс сильний удар в щелепу. Впали та розбились окуляри. Після цього Седнівець пішов. У нього були розбиті верхня і нижня губа, синяки на руці та в паху, який він потім виявив. 02.12.2015 р він пройшов медогляд. 04.12.2015 був госпіталізований в інфарктне відділення. Експерту про всі обставини розповів, на стаціонарі, на той и момент не лікувався. На гіпертонічну хворобу страждає 10 років, однак такого гіпертонічного кризу раніше не було.
Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснила, що ситуацію, яка виникла з сусідами, вони з чоловіком не обговорювали. Нервових розладів, неадекватного сприйняття подій та відхилень від нормальної поведінки вона у чоловіка не помічала. У сусідів, після перепланування квартири, кухня розміщена під їхнею спальнею. Вона розмовляла з лікарем, який сказав, що через захворювання печінки у чоловіка може бути підвищена чутливість до запахів.
Окрім визнання ОСОБА_3 своєї вини, його винуватість підтверджується висновком судово-медичної експертизи № 1144 від 04 грудня 2015 року, де зазначено, що тілесні ушкодження у виді синця та забиття м`яких тканин обличчя справа, крововиливу слизової верхньої губи, саден слизової верхньої та нижньої губи яких зазнав ОСОБА_6 , відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
До матеріалів кримінального провадження доданий відеозапис з камер спостереження, зроблений приватною особою ОСОБА_9 , за адресою: АДРЕСА_2 . Як потерпілий так і обвинувачений підтвердили, що зміст відеозапису відповідає дійним подіям, які мали місце 02.12.2015 року.
Так, з відеозапису вбачається, що зображення на ньому ОСОБА_3 та ОСОБА_6 сумнівів не викликають, відеозапис має зафіксовану дату та час, однак час літній. В зазначеному в обвинувальному акті місці ОСОБА_3 першим вдарив ОСОБА_6 в обличчя, ОСОБА_6 намагався віддалитись від Седнівця, однак той переміщувався за ним на ділянці перед будинком та наносив удари руками по голові, один раз ногою по тулубу. Кудін спротиву не чинив, ударів у відповідь не наносив.
Надані суду докази з приводу їх недопустимості або недостовірності не оспорювались.
Суд прийняв до уваги визнання обвинуваченим своєї вини, докази, які ніким не оспорювались, та дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 є повне визнання ним своєї вини.
Обставин, які обтяжують його покарання, судом не встановлено.
При вирішенні питання про міру покарання суд враховує тяжкість вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують покарання, та вважає, що мета його виправлення та попередження вчинення нових злочинів може бути досягнута при призначенні покарання у вигляді штрафу.
Суд прийшов до висновку, що ОСОБА_3 на теперішній час не потребує ізоляції від суспільства, оскільки до кримінальної відповідальності притягується вперше, характеризується задовільно.
Потеплілим ОСОБА_6 заявлений цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 1552,88 грн. та моральної шкоди в розмірі 1500 грн. з посиланням на те, що після подій 02.12.2015 року «швидка медична допомога» засвідчила його тяжкий стан і підвищене серцебиття. 02.12.2015 року йому було призначене амбулаторне лікування, однак 04.12.2015 року його стан погіршився і він був госпіталізований у зв`язку з можливістю інфаркту. Перебував на стаціонарному лікуванні до 15.12.2015 року з діагнозом: ІХС, дифузний кардіосклероз, СН І ФК І. ФВ 55%, поодинока передсердна екстрасистолія, гіпертензивне серце, гіпертонічна хвороба ІІ ст., 2 ступінь, ризик 2, кризовий період з частотою кризів 1-2 рази на місяць. Вартість лікування склала 1552, 88 грн.. Він вважає, що стан його здоров`я знаходиться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з діями відповідача, які кваліфіковані за ч.1 ст. 125 КК України. Моральну шкоду потерпілий оцінив у 1500 грн. посилаючись на щоденні думки та спогади про психотравмуючу ситуацію, страх повторення подій, негативні думки та спогади, переживання втрати та психологічного дискомфорту, необхідність лікування, порушення сну, емоційну напругу та інше.
Відповідач цивільний позов визнав. Цивільний позов підлягає частковому задоволенню.
Позивачем надані копії чеків з аптек на придбання лікарських засобів та медичних препаратів, однак у їх переліку відсутні засоби для лікування синців та забоїв, тобто прямих наслідків спричинених тілесних ушкоджень. Суд погоджується з тим, що ситуація, яка виникла 02 грудня 2015 року, могла призвести до загострення наявних у потерпілого хвороб, однак достовірного висновку судово-медичної експертизи про час виникнення діагностованих у ОСОБА_6 хвороб та причинно-наслідковий зв`язок стану потерпілого у період з 04.12.2015 по 15.12.2015 року з подіями 02 грудня 2015 року, суду не надано.
Однак позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню в розмірі 1000 грн.
Відповідно до ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї або близьких родичів, у приниженні честі та гідності фізичної особи.
Факт спричинення моральної шкоди позивачу суд вважає доведеним, оскільки у результаті злочину ОСОБА_6 зазнав фізичного болю та приниження, подальші події змусили його докладати додаткових зусиль для організації і нормалізації свого життя.
При вирішенні питання про розмір відшкодування моральної шкоди суд враховує критерії, які також передбачені ст. 23 ЦК України: характер правопорушення, глибину фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, та інших обставин, які мають істотне значення, а також виходить з засад розумності та справедливості, та приходить до висновку, що розмір відшкодування має становити 1000 грн.
Суд виходить з того, що моральна шкода спричинена злочином, умисно, потерпілому завдані тілесні ушкодження, однак, наслідки тілесних ушкоджень були минучими, винна особа є пенсіонером, який не має значних статків.
У кримінальному провадженні відсутні витрати на залучення експертів.
Клопотань про обрання запобіжного заходу не надходило.
Керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 374 КПК України, суд
Засудив:
ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити покарання у виді штрафу у розмірі 510 гривень.
Цивільний позов ОСОБА_7 задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 на відшкодування моральної шкоди 1000 (одну тисячу) гривень, в іншій частині позовні вимоги залишити без задоволення.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Чернігівської області через Новозаводський районний суд м. Чернігова протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а в разі подання апеляційної скарги після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо вирок суду не скасований.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1