Справа № 755/3639/16-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ "22" березня 2016 р.
Слідчий суддя Дніпровського районного суду ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 старшого слідчого ДПІ у Дніпровському районі ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В:

22.03.2016 року до суду надійшло клопотання слідчого ДПІ у Дніпровському районі ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна в межах досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000104 від 01.12.15 року.

Клопотання мотивоване тим, що 20.03.2016 року в ході огляду місця події за адресою: м. Київ, Столичне шосе, 104 з вантажного автомобіля марки «MAN» д/н НОМЕР_1 у громадянина ОСОБА_4 було виявлено та вилучено 650 штук горілки марки «Пшенична», ємкістю 10 л. кожна, які не марковані марками акцизного податку.

Опитаний громадянин ОСОБА_4 показав, що транспортував алкогольні напої, які не марковані марками акцизного податку до складських приміщень за адресою: м. Київ, Столичне шосе, 104 на прохання наглядно знайомого чоловіка на ім`я ОСОБА_5 . Останній ніяких супроводжувальних документів на транспортування алкогольних напоїв не надав.

21.03.2016 горілку марки «Пшенична» ємкістю 10 л. кожна в кількості 650 штук, яка не маркована марками акцизного податку визнано речовим доказом та приєднано до матеріалів кримінального провадження

№ 0000104.

Відповідно до ч. 7 ст. 237 КПК України незаконно виготовлені алкогольні напої, які на даний час передані на відповідальне зберігання на ТОВ «ТК ТОП «Логістик Плюс» та вилучені під час огляду за адресою:

м. Київ, Столичне шосе, 104, являються тимчасово вилученим майном.

Незаконно виготовленні алкогольні напої вилучені під час огляду 20.03.2016 року визнанні речовими доказами у кримінальному провадженні, а тому, з метою недопущення їх втрати, знищення чи пошкодження для встановлення істини у кримінальному провадженні, на дані товари необхідно накласти арешт.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям зазначеним у частині другій статті 167 КПК України, зокрема на тимчасово вилучене майно, яке є предметом кримінального правопорушення або зберегло на собі сліди вчинення кримінального правопорушення.

Вислухавши доводи слідчого, прокурора та дослідивши додані до клопотання копії документів, якими обґрунтовується клопотання, перевіривши наявність документів, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, слідчий суддя прийшов до наступного:

відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

У випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених КК України

Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за вищу або нижчу ринкової вартості і знала чи повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у п.п. 1-4 ч. 1 ст. 96-2 КК України.

У випадку, передбаченому п. 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених КК України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

У випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

У разі задоволення цивільного позову або стягнення з юридичної особи розміру отриманої неправомірної вигоди суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про арешт майна для забезпечення цивільного позову або стягнення з юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, доведеного розміру отриманої неправомірної вигоди до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше.

Арешт може бути накладений на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил КПК України.

Вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою.

У невідкладних випадках і виключно з метою збереження речових доказів або забезпечення можливої конфіскації чи спеціальної конфіскації майна у кримінальному провадженні щодо тяжкого чи особливо тяжкого злочину за рішенням Директора Національного антикорупційного бюро України (або його заступника), погодженим прокурором, може бути накладено попередній арешт на майно або кошти на рахунках фізичних або юридичних осіб у фінансових установах. Такі заходи застосовуються строком до 48 годин. Невідкладно після прийняття такого рішення, але не пізніше ніж протягом 24 годин, прокурор звертається до слідчого судді із клопотанням про арешт майна.

Якщо у визначений цією частиною строк прокурор не звернувся до слідчого судді із клопотанням про арешт майна або якщо в задоволенні такого клопотання було відмовлено, попередній арешт на майно або кошти вважається скасованим, а вилучене майно або кошти негайно повертаються особі.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Заборона використання житлового приміщення особам, які на законних підставах проживають у такому житловому приміщенні, не допускається.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 131, 170-173, 175, 309 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого ДПІ у Дніпровському районі ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна задовольнити.

Накласти арешт на тимчасове вилучене майно у вантажному автомобілі марки «MAN» д/н НОМЕР_1 під час огляду за адресою: м. Київ, Столичне шосе, 104, а саме:

- горілку марки «Пшенична» ємкістю 10 л. кожна в кількості 650 штук, яка не маркована марками акцизного податку.

Ухвала про арешт майна виконується негайно.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Слідчий суддя