УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №668/273/16-к

29 січня 2016 року Суворовський районний суд м. Херсона у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю:

прокурора: ОСОБА_3

представника ПВК №90: ОСОБА_4

засудженого: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні в режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_5 про застосування до нього умовно - дострокового звільнення від відбування покарання, -

встановив:
Засуджений ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживав за адресою: АДРЕСА_1 , відбуває покарання в Північній виправній колонії УДПтСУ у Херсонській області №90 (далі ПВК №90), звернувся до суду з клопотанням, у якому просить застосувати до нього умовно - дострокове звільнення від відбування покарання, посилаючись на те, що відбув встановлену законом частину строку покарання, за період відбування покарання стягнень не має.

У судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 клопотання підтримав та просив задовольнити з викладених у ньому підстав.

Прокурор вважав, що у задоволенні заявленого засудженим клопотання слід відмовити. Мотивуючи свою позицію, вказав на те, що засуджений за час відбування покарання бажання працевлаштуватися не виявляв. Також зазначив, що відсутність стягнень у засудженого не може бути підставою для застосування до нього умовно - дострокового звільнення від відбування покарання, оскільки дотримання режиму відбування покарання є обов`язком засудженого, а не правом.

Представник ПВК №90 погодився з думкою прокурора.

Заслухавши думки учасників процесу, вивчивши матеріали особової справи засудженого, проаналізувавши доводи його клопотання, суд дійшов висновку, що клопотання задоволенню не підлягає з таких підстав.

За матеріалами справи встановлено, що у ПВК №90 ОСОБА_5 відбуває покарання, призначене вироком Білозерського районного суду Херсонської області від 30.10.2014 року, яким він засуджений на 2 роки позбавлення волі за вчинення злочинів, передбачених ч. 1 ст. 310, ч. 2 ст. 309 КК України, кінець строку відбування покарання 09.12.2016 року.

З матеріалів справи видно, що засуджений ОСОБА_5 станом на 09.12.2015 року фактично відбув 2/3 строку покарання, що дає можливість відповідно до ст. 81 КК України розглянути питання про застосування до нього умовно дострокового звільнення від відбування покарання.

В силу положень частини 2 зазначеної статті головною умовою прийняття рішення про умовно дострокове звільнення від відбування покарання є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

При цьому, відповідно до п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.04.02р. №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці.

З наданих адміністрацією колонії документів видно, що засуджений ОСОБА_5 у ПВК №90 відбуває покарання з 14 січня 2015 року, з того часу до теперішнього не працював.

Представник ПВК №90 у судовому засіданні з цього приводу зазначив, що можливість працевлаштуватися у колонії є, проте засуджений ОСОБА_5 жодного разу такого бажання не виявляв, вказавши при цьому, що медичних протипоказань щодо праці за станом здоров`я у матеріалах особової справи засудженого немає.

У характеристиці засудженого вказано, що участі в організації виховних заходів, які проводяться в установі, та в роботі самодіяльних організацій він не приймає.

Крім того, у характеристиці засудженого зазначено, що ОСОБА_5 роботи з благоустрою виконує, але під контролем адміністрації. На заходи виховного впливу реагує, але не завжди своєчасно.

Даними довідки про стягнення та заохочення стверджено, що до засудженого ОСОБА_5 в період відбування покарання заходи стягнення та заохочення не застосовувалися.

З огляду на наведене, суд вважає, що матеріали справи не містять достатніх даних, які б давали підстави дійти висновку про те, що засуджений ОСОБА_5 сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, а отже і про можливість застосування до нього умовно дострокового звільнення від відбування покарання, тому у задоволенні його клопотання слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 537 - 539 КПК України, ст. 81 КК України, суд
постановив:
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про застосування до нього умовно - дострокового звільнення від відбування покарання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим ОСОБА_5 в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали, до апеляційного суду Херсонської області через Суворовський районний суд м. Херсона.

Суддя: ОСОБА_1