У Х В А Л А
26 січня 2016 року
Рівненський міський суд Рівненської області
в особі слідчого судді - ОСОБА_1
з участю секретаря - ОСОБА_2
скаржника - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Рівне скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність заступника прокурора Рівненської області по невнесенню заяви про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань
ОСОБА_3 звернувся зі скаргою до Рівненського міського суду на бездіяльність заступника прокурора Рівненської області по невнесенню заяви про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань
Ухвалою Апеляційного суду Рівненської області від 19 серпня 2015 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою прокурора прокуратури міста Кузнецовська ОСОБА_4 на ухвалу Кузнецовського міського суду від 03 серпня 2015 року.
30 вересня 2015 року ухвалою Апеляційного суду Рівненської області ухвалу Кузнецовського міського суду від 03 серпня 2015 року залишено без змін, а апеляційну скаргу прокурора - без задоволення.
Оскаржуючи ухвалу Кузнецовського міського суду від 03 серпня 2015 року, прокурор прокуратури міста Кузнецовська Рівненської області юрист 1 класу ОСОБА_4 , сам вчинив кримінальне правопорушення, передбачене статтею 366 КК України.
Так, в тексті апеляційної скарги ( аркуш 3, абзац 7 ) зазначено, що: « потім, 14.04.2015 досудове розслідування у даному кримінальному провадженні знову зупинено у зв`язку із хворобою підозрюваного та неможливістю проведення з ним слідчих дій».
Зазначене не відповідає дійсності, поскільки, станом на 14.04.2015, досудове розслідування не було зупинене у зв`язку з його хворобою, а проводилось за межами 2-х місячного строку, визначеного ст.219 КПК України.
Таким чином, враховуючи те, що апеляційна скарга виготовлена на бланку прокуратури міста Кузнецовська Рівненської області, має всі необхідні реквізити (вих.№ 64-1692 вих-15 від 07.07.2015), та являється офіційним документом, в діях прокурора прокуратури міста Кузнецовська Рівненської області юриста 1 класу ОСОБА_4 , наявний склад кримінального правопорушення, передбаченого статтею 366 КК України, тобто внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, інше підроблення офіційних документів.
28 жовтня 2015 року звернувся до Генеральної прокуратури України з письмовою заявою про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_4 , яка всупереч вимогам ст. 214 КПК України, була перенаправлена в прокуратуру Рівненської області як просте звернення, за результатами розгляду якої мені була надана письмова відповідь від 04.12.2015 за підписом заступника прокурора Рівненської області ОСОБА_5 про відсутність підстав для вжиття заходів прокурорського реагування.
Просить суд визнати протиправною бездіяльність заступника прокурора Рівненської області ОСОБА_5 , яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого статтею 366 КК України прокурором міста Кузнецовська Рівненської області юристом 1 класу ОСОБА_4 та зобов`язати прокурора Рівненської області внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого статтею 366 КК України прокурором міста Кузнецовська Рівненської області юристом 1 класу ОСОБА_4 та розпочати розслідування.
Скаржник ОСОБА_3 в судовому засіданні скаргу підтримав та просив її задовольнити.
Прокурор в судове засідання не з`явився, однак був повідомлений належним чином про час місце та дату розгляду скарги.
Заслухавши пояснення скаржника, слідчий суддя вважає, що скарга до задоволення не підлягає з наступних підстав.
Відповідно до ст.303 КПК України передбачено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.
Відповідно до ч. 3 статті 366 КК України вбачається, що з об`єктивної сторони злочин може полягати у таких формах:
1) внесення службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей; 2) інше підроблення документів; 3) складання завідомо неправдивих документів; 4) видача завідомо неправдивих документів.
Внесення у офіційні документи неправдивих відомостей передбачає внесення у дійсний офіційний документ даних, що не відповідають дійсності повністю або частково (наприклад, внесення неправдивих відомостей у бухгалтерські книги).
Підроблення документів передбачає часткову чи повну заміну, змісту дійсного документа. Спосіб підроблення документів (дописка, підчистка, заміна тексту чи окремих слів, дати, підпису чи інших реквізитів) для кваліфікації діяння за сг. 366 значення не має.
Складання неправдивих документів - це внесення до документа, який зовні оформлено правильно, відомостей, що не відповідають дійсності повністю або частково (наприклад, запис у дійсний бланк, який має відтиск печатки і підпис, неправдивих відомостей про фактичне використання сировини та матеріалів).
Видача неправдивих документів - надання або випуск службовою особою документів, зміст яких повністю або частково не відповідає дійсності і які були складені цією ж або іншою службовою особою (наприклад, надання певним суб`єктам підприємницької діяльності завідомо фіктивних документів з метою приховування їх нечинної діяльності, або випуск фіктивних ліцензій, патентів з метою їх подальшого продажу тощо).
Внесення в офіційні документи, які не є предметом службової діяльності службової особи, завідомо неправдивих відомостей, виготовлення таких документів (документів, підроблення яких доступне будь-якому громадянину) без використання службового становища тягне за наявності інших необхідних ознак відповідальність за злочин, передбачений ч. ч. 1 або 2 ст. 358.
Якщо службове підроблення виступало способом вчинення іншого злочину, такі дії слід кваліфікувати за сукупністю злочинів - за ст. 366 та відповідною статтею, що передбачає відповідальність за вчинений злочин (розкрадання, обман покупців та замовників тощо). Якщо ж службове підроблення мало характер готування до злочину, який не був вчинений винним, його дії необхідно кваліфікувати як службове підроблення і готування до відповідного злочину, якщо він не є злочином невеликої тяжкості.
У випадку, коли службове підроблення є основною ознакою іншого злочину (наприклад, притягнення завідомо невинного до кримінальної відповідальності - ст. 381) або створює спеціальний склад злочину (скажімо, підлог виборчих документів - ст. 158), за правилами конкуренції норм відповідальність настає лише за такий злочин.
Службове підроблення, вчинене з метою приховати зловживання владою або службовим становищем, кваліфікується за сукупністю ст. 366 і ст. 364.
У разі, коли ухилення від сплати податків, зборів, інших обов`язкових платежів або його приховання вчинено шляхом службового підроблення, дії винної особи мають додатково кваліфікуватися за ст. 366. При цьому підроблення документів службовою особою може кваліфікуватися за ст. 366 незалежно від того, до якої відлові' дальності (кримінальної чи адміністративної) Її буде притягнуто за ухилення від сплати податків, зборів, інших обов`язкових платежів.
Злочин, передбачений ст. 366, вважається закінченим з моменту підроблення або складання завідомо неправдивого документа незалежно від подальшого його використання, а при видачі документа - з моменту його передачі зацікавленій особі.
Судом встановлено, що згідно листа від 04.12.2015, № 04/2/2-0173-15 за підписом заступника прокурора Рівненської області ОСОБА_6 вбачається, що прокуратурою Рівненської області розглянуто звернення щодо неправомірних дій окремих працівників прокуратури м. Кузнецовська та з інших питань, з якою встановлено про відсутність підстав для вжиття заходів прокурорського реагування, тому відсутні підстави для внесення відповідних відомостей до ЄРДР.
Відповідно до п. 1.2 Розділу ІІ Положення «Про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань» відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам пункту 4 частини 5 статті 214 Кримінального процесуального кодексу України.
Також слідчий суддя враховуючи ст.ст. 2 ч.1, 11 КК України вважає, що в заяві про злочин мають бути вказані фактичні дані про вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить ознаки складу злочину.
Отже, за змістом скарги щодо неправомірних, дій окремих працівників прокуратури міста Кузнецовська, не є заявою про кримінальне правопорушення, вчинене вказаними працівниками, оскільки в ній викладено власні міркування скаржника щодо вчинення правопорушень та висловлено незгоду з прийнятими рішеннями. Скарга не містить об`єктивних даних, що свідчать про ознаки того чи іншого правопорушення і ґрунтується лише на припущеннях та суперечить відомостям внесеним до ЄРДР, з огляду на що вона не може вважатись такою, яка підлягає внесенню до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Враховуючи вище викладене, слідчий суддя вважає, що скарга не обґрунтована, тому в задоволенні скарги ОСОБА_3 слід відмовити.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 214, 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя, -
В задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність заступника прокурора Рівненської області по невнесенню заяви про вчинення кримінального правопорушення за ознаками злочину,передбаченого ст.366 КК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань - відмовити.
Ухвала слідчого судді, відповідно до ст.309 КПК України є остаточна та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя

Рівненського міського суду ОСОБА_1