Справа №№ 148/1020/16-к
В И Р О К
Іменем України

15 липня 2016 року Тульчинський районний суд

Вінницької області

В складі головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Тульчина матеріали кримінального провадження по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, гр. України, уродженки с. Зачепилівка, Харківської області, жительки АДРЕСА_1 , освіта вища, працює приймальником замовлень Тульчинського хлібокомбінату, розлучена, на утриманні одна неповнолітня дитина, не судима, яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 191 ч. 1 КК України

В С Т А Н О В И В:
21.05.2014 року ОСОБА_4 була призначеною на посаду директора Тульчинського відділення КС «Злагода» на яку з 22.05.2014 року покладено виконання разом із її основною роботою, обумовленою трудовим договором, додаткову роботу касира Тульчинського відділення КС «Злагода». Окрім того відповідно до Договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність від 22.05.2014 ОСОБА_4 взяла на себе повну матеріальну відповідальність за збереження довірених їй Адміністрацією матеріальних цінностей, і в установленому законом порядку відповідає за їх збереження, таким чином була матеріально відповідальною особою.

Однак остання в порушення вимог посадової інструкції касира Тульчинського відділення КС «Злагода» та договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність касира, діючи з єдиним умислом, спрямованим на привласнення коштів, які були їй ввіреними в період з березня 2015 року по липень 2015 року привласнила грошові кошти у сумі 12042 грн., які належать КС «Злагода» за наступних обставин:

Так ОСОБА_4 діючи з єдиним умислом на привласнення коштів, які були їй ввірені та перебували у її віданні, не являючись службовою особою та не виконуючи організаційно розпорядчих функцій та не будучи наділеною правомочністю управління чи розпорядження майном КС «Злагода» через інших осіб, у м. Тульчин Вінницької області, умисно, з корисливих спонукань, з метою власного незаконного збагачення за рахунок чужого майна, в період з березня по липень 2015 року, створюючи видимість виконання умов договорів кредитної лінії зі сторони Кредитодавця,в порушення вимог Розділу 2, п. 2.10. "Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні", затвердженого постановою Правління Національного банку України від 19 лютого 2001 року за №72, у якій передбачено, що уся готівка, що надходить до кас підприємства, має своєчасно та в повній сумі оприбутковуватися в їх касах. Оприбуткування готівки в касі підприємства є здійснення підприємством обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень з оформленням цієї операції у встановленому порядку прибутковим касовим ордером та відображенням у касовій книзі в день одержання підприємством готівкових коштів, склавши прибуткові касові ордери, квитанції до яких завірила особистим підписом та відбитком печатки отримувала від позичальників КС «Злагода» грошові кошти: від ОСОБА_5 у сумі 400 грн., ОСОБА_6 у сумі 592 грн., ОСОБА_7 у сумі 4528,53 грн., ОСОБА_8 у сумі 498,22 грн., ОСОБА_9 у сумі 410 грн., ОСОБА_10 у сумі 3668,78 грн., ОСОБА_11 у сумі 1068,47 грн., ОСОБА_12 у сумі 936 грн. та ОСОБА_13 у сумі 1022 грн., які належать КС «Злагода». Отримавши готівкові кошти остання в порушення вимог посадової інструкції касира Тульчинського відділення КС «Злагода», не внісши відповідних даних до касових книг, та не склавши касову звітність привласнила їх та в подальшому обернула на власний розсуд.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого їй злочину визнала повністю і суду показав, що вчинила вона дане кримінальне правопорушення в зв`язку з тим, що працюючи на даній посаді, кредитною спілкою не в повній мірі виплачувалась заробітна плата, а їй необхідні були кошти, тому вона вирішила, що вказані кошти візьме і в послідуючому їх поверне. У вчиненому щиро кається, частково відшкодувала завдані збитки.

У відповідності до вимог ст. 349 КПК України, приймаючи до уваги позицію учасників судового розгляду, суд визначив обсяг дослідження доказів допитом обвинуваченого, оголошенням характеризуючих особу обвинуваченого матеріалів справи та документів, які визнанні речовими доказами.

Дослідивши зібрані докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 в привласнені чужого майна, яке було ввірене особі та перебувало у її віданні в судовому засіданні доведена в повному обсязі і її дії слід кваліфікувати за ст. 191 ч.1 КК України.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує суспільну небезпеку скоєного злочину, особу обвинуваченого, яка характеризується позитивно, щире каяття, часткове відшкодування завданих збитків.

До обставин, що пом`якшують відповідальність обвинуваченого суд відносить щире каяття в скоєному злочині, часткове відшкодування завданих збитків.

Обтяжуючих вину обставин в судовому засіданні не встановлено.

Враховуючи викладене, суд вважає, що достатньою мірою покарання з метою виправлення обвинуваченого та запобіганню вчинення нових злочинів, буде призначення покарання у виді сплати штрафу в дохід держави в межах санкції визначеної ст. 191 ч.1 КК України, з призначенням додаткової міри покарання.

Беручи до уваги позицію учасників судового розгляду, якими не заявлялось клопотань щодо обрання міри запобіжного заходу, суд вважає, що підстав для обрання запобіжного заходу, до вступу вироку в законну силу, не має.

Питання речових доказів судом вирішено відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 369-374, 377 КПК України, суд
З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 191 ч.1 КК України і призначити їй покарання у виді сплати штрафу в дохід держави в розмірі тридцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, в сумі 510 грн., з позбавленням права обіймати посади пов`язанні з повною матеріальною відповідальністю особи строком на два роки.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Речові докази: Особова справа на ім`я ОСОБА_4 ; Оригінал посадової інструкції директора Тульчинської філії КС «Злагода» ОСОБА_4 , Оригінал посадової інструкції касира Тульчинської філії КС «Злагода» ОСОБА_4 , Оригінал заяви про прийняття на роботу ОСОБА_4 . Оригінал наказу №Н/80 від 21.05.2014 про прийняття на роботу; Оригінал заяви ОСОБА_4 про звільнення від 24.06.2015 року; Оригінал наказу №Н/75 від 24.07.2015 про звільнення; Оригінал наказу №95 від 12.10.2015 року про проведення службового розслідування відносно ОСОБА_4 . Оригінал розписки ОСОБА_4 від 16.09.2015 року, Оригінали вхідних листів від членів КС «Злагода», що стосуються неправомірних дій ОСОБА_4 відносно останніх, Оригінал трудового договору від 22.05.2014 між ОСОБА_4 та КС «Злагода», Оригінал договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність касира від 22.05.2014 року, Оригінал посадової інструкції Директора Тульчинського відділення КС «Злагода» ОСОБА_4 від 21.05.2014 року, Оригінал посадової інструкції касира Тульчинського відділення КС «Злагода» ОСОБА_4 від 21.05.2014 року, Оригіналів особових справ з усіма без виключення документами на ім`я ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , - зберігати при матеріалах кримінального провадження. Касові книги за березень липень 2015 року, які знаходяться в кімнаті зберігання речових доказів Тульчинського ВП ГУНП у Вінницькій області повернути КС «Злагода».

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Вінницької області через Тульчинський районний суд протягом тридцяти діб з дня його проголошення.

Суддя: