Справа № 646/5124/16-к
№ провадження 1-кп/646/357/2016
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30.05.16 м. Харків
Червонозаводський районний суд міста Харкова Харківської області у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

представника потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні місцевого суду кримінальне провадження № 0000748, зареєстроване 01 квітня 2016 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань, за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Харкова, українця, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 12 березня 2016 року Ленінським районним судом міста Харкова за ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України до штрафу в сумі 850 грн.,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 15, частиною 2 статті 185 Кримінального кодексу України,

У С Т А Н О В И В:
31 березня 2016 року приблизно о 19-00 годині ОСОБА_5 , знаходячись у приміщенні магазину товариства з обмеженою відповідальністю „Брокард-Україна, розташованого за адресою: м. Харків, площа Павловська, 2, у Червонозаводському районі, діючи умисно, з корисливого мотиву, повторно, таємно заволодів коробкою з парфумованою водою "ESTEBAN Belle au parfum de oud" 100 ml вартістю 3689,81 грн., яка належить зазначеному товариству, поклавши її у заздалегідь заготовлений мішечок з фольги та липкої стрічки, і намагався залишити приміщення, виконавши таким чином всі дії на заволодіння чужим майном, проте не довів свій злочинний задум до кінця з причин, які не залежали від його волі, оскільки був затриманий охоронцями магазину.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 15, частиною 2 статті 185 КК України закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинений повторно.

Під час досудового розслідування, 26 квітня 2016 року між підозрюваним ОСОБА_5 та представником потерпілого ОСОБА_4 відповідно до вимог ст. 471 КПК України було укладено угоду про примирення, згідно умов якої обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою винуватість у вчиненому ним кримінальному правопорушенні, сприяв розкриттю злочину і взяв на себе зобов`язання беззастережно визнати обвинувачення у повному обсязі у судовому провадженні за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України.

Сторони угоди про примирення узгодили, що при затвердженні угоди ОСОБА_5 буде призначено покарання у вигляді обмеження волі на строк 2 (два) роки зі звільненням від відбування покарання на підставі статті 75 КК України.

В угоді про примирення між сторонами зазначена дата її укладення та вона підписана сторонами.

27 квітня 2016 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_5 разом з угодою про примирення надійшли на розгляд до Червонозаводського районного суду міста Харкова.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст. 468, ч. 3 ст. 469 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим чи обвинуваченим щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

В підготовчому судовому засіданні судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.

При цьому судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 розуміє права визначені ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, які у підготовчому судовому засіданні йому додатково роз`яснені, визнав свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, підтвердив обставини, викладені у пред`явленому йому обвинуваченні та надав згоду на призначення узгодженого сторонами угоди про визнання винуватості покарання.

Представник потерпілого ОСОБА_4 розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.

Прокурор вважає за доцільне затвердити угоду про примирення, укладену між ОСОБА_5 та представником потерпілого як таку, що відповідає вимогам закону, та призначити обвинуваченому обумовлене в угоді покарання.

Відповідно до вимог ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду та призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Суд приходить до переконання, що умови угоди від 26 квітня 2016 року про примирення, укладеної між обвинуваченим ОСОБА_5 та представником потерпілого відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України, міра покарання, узгоджена сторонами угоди, відповідає санкції ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України та приписам ст. 65 КК України, також укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку про можливість затвердження вказаної угоди про примирення із призначенням обвинуваченому узгодженої в угоді міри покарання.

Речові докази у справі органом досудового слідства та судом не приєднувались.

Судові витрати в розмірі 351,84 грн., у відповідності до правил ч.2 ст. 124 КПК України, підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Міра запобіжного заходу органом досудового розслідування до ОСОБА_5 не обиралась, необхідності в її застосуванні при судовому провадженні не вбачається.

На підставі вищенаведеного, керуючись статтями 100, 314, 373, 374, 468, 469, 475 Кримінального процесуального кодексу України, суд

З А С У Д И В:
Угоду про примирення, укладену 26 квітня 2016 року між обвинуваченим ОСОБА_5 та представником потерпілого ОСОБА_4 , затвердити.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України, та призначити покарання у вигляді обмеження волі на строк 2 (два) роки.

У відповідності до статей 75, 76 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного основного покарання, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку 2 (два) роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про місце проживання і роботи; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Початок іспитового строку ОСОБА_5 обчислювати із дня ухвалення вироку.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави (код доходів 24060300, р/р 0005, код банку 37999680, МФО 851011, УДКС України в Комінтернівському районі м. Харкова) судові витрати в сумі 351,84 грн.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. На вирок суду може бути подана апеляційна скарга Апеляційному суду Харківської області через Червонозаводський районний суд міста Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі невиконання угоди про примирення прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджено угоду, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1