Справа № 755/8726/16-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" травня 2016 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

Головуючого - слідчого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
підозрюваного ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань №6 в м. Києві клопотання старшого слідчого Дніпровського управління поліції ГУ Національної поліції в м. Києві ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з не повною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, дітей не має, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0007272 від 25.05.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, -

в с т а н о в и в :
Старший слідчий СВ Дніпровського УП Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 за погодженням з прокурором Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , враховуючи наявність у провадженні обставин, передбачених п.п. 1-3 ч. 1 ст. 194 КПК України.
У судовому засіданні прокурор заявлене клопотання підтримав у повному обсязі, просив задовольнити, посилаючись на те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у вигляді позбавленні волі на строк від 5 до 8 років, з 1992 року по 2013 року підозрюваний безперервно притягувався до кримінальної відповідальності, тому є обґрунтовані підстави вважати, що він у рамках цього провадження може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, а також продовжити злочинну діяльність. При цьому прокурор просив врахувати, що потерпілий, свідки і підозрюваний є знайомими мі собою особами, тому підозрюваний може незаконно впливати на потерпілого або свідків. Зазначені у сукупності обставини свідчать про те, що менш суворі запобіжні заходи не є достатніми для запобігання вищевказаним ризикам.
Захисник заперечував проти задоволення даного клопотання, просив застосувати щодо підозрюваного цілодобовий домашній арешт, зазначивши, що підозрюваний сам викликав поліцію, дав показання, в яких визнав вину у вчиненому та розкаявся, тому вважає, що зазначені у клопотанні ризики не відповідають дійсності.
Підозрюваний підтримав думку захисника, просив обрати альтернативний захід забезпечення кримінального провадження, не пов`язаний з триманням під вартою, пояснивши у судовому засіданні, що у квартирі, в якій він зареєстрований, проживає його сестра з чоловіком, а квартиру, в якій він фактично проживає, він використовує на умовах найму.
Слідчий суддя, заслухавши думки сторін кримінального провадження, доводи сторін, дослідивши надані до клопотання матеріали, приходить до наступного.

Органами досудового розслідування ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, а саме у тому, що він 24.05.2016, приблизно о 22.20 год., в АДРЕСА_2 , вживав алкогольні напої разом з іншими особами, в числі яких був ОСОБА_7 , 1984 року народження.

Після вживання алкогольних напоїв, в житловій кімнаті вказаної квартири, у вказаний час, у ОСОБА_5 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння, на грунті лайки з ОСОБА_7 , виник злочинний умисел, направлений на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень останньому. З метою з`ясування спірних відносин ОСОБА_5 та ОСОБА_7 перейшли з кімнати в санвузол даної квартири, при цьому ОСОБА_5 з метою заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_7 взяв з собою з кімнати до санвузла кухонний ніж.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки у вигляді заподіяння тяжкої шкоди здоров`ю ОСОБА_7 , за допомогою кухонного ножа умисно заподіяв останньому один удар ножем в область живота, спричинивши своїми умисними протиправними діями ОСОБА_7 тяжкі тілесні ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення черевної порожнини, з ушкодженням правої та лівої долі печінки, правої нирки, правої ниркової вени.

З отриманими тілесними ушкодженнями ОСОБА_7 було доставлено з місця події до Київської міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги та поміщено на стаціонарне лікування.

За вказаним фактом 25.05.2016 року відомості було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань та присвоєно реєстраційний номер № 0007272.
25.05.2016 р. о 10-00 год. підозрюваного фактично затримано у порядку ст. 208 КПК України.

25.05.2016 р. підозрюваного повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та подано до слідчого судді дане клопотання про обрання запобіжного заходу, яке отримано підозрюваним 27.05.2016р. о 10-10 год.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам.

Згідно норм ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини визначені п. 1 п. 3 частини 1 даної статті та згідно з положеннями ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, оцінити дані, що характеризуються особу підозрюваного та визначені у п. 1- п. 11 частини 1 вказаної статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Згідно із п. 5) ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Як убачається з матеріалів клопотання, необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий обґрунтовує тим, що 1) ОСОБА_5 об`єктивно підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, яке відноситься до категорії тяжких та за який передбачено покарання у вигляді позбавленні волі на строк від 5 до 8 років, а тому будучи обізнаним про міру покарання, може переховуватися від слідства та суду; його вина підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема відомостями, що містяться у протоколі огляду місця події в АДРЕСА_2 ; протоколах допитів свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ; довідці № 134 Київської міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги про діагноз потерпілого ОСОБА_7 ; інших матеріалах кримінального провадження; 2) підозрюваний ОСОБА_5 неодноразово судимий, має непогашену судимість за скоєння умисного злочину, не працює, не одружений, тобто, не маючи міцних соціальних зв`язків та джерела постійного доходу, може вчинити інше кримінальне правопорушення; 3) знаючи потерпілого, свідків та місце їх проживання, може впливати на них.

Частинами 3 та 5 ст. 132 КПК України передбачено, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі при визначенні запобіжного заходу (п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України), сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Слідчий суддя враховує, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Слідчий суддя дослідивши матеріали клопотання, долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що наявні у провадженні докази, передбачені параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (показання, речові докази і документи та інші) свідчать про обґрунтованість підозри підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, оскільки об`єктивно зв`язують його з ним, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний, міг вчинити дане правопорушення.

В свою чергу, обставини визначені п. п. 1-3 ч. 1 ст. 194 КПК України, які свідчать про наявність встановлених стороною обвинувачення ризиків у даному провадженні, достовірність підозри, недостатність застосування менш суворого запобіжного заходу для запобігання наявним ризикам, слідчий суддя визнає обґрунтованими, оскільки вони належним чином умотивовані слідчим, прокурором та підтверджуються наявними матеріалами, у зв`язку з чим клопотання органу досудового розслідування підлягає задоволенню.

Доводи сторони захисту про можливість уникнення зазначеним у клопотанні ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів слідчий суддя, враховуючи дані про особу обвинуваченого та зазначені ризики, визнає сумнівними, а наявність останніх (сумнівів) не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року, (ч. 2 ст. 8, ч. 5 ст. 9 КПК України), у зв`язку з чим, останні є надуманими та не відповідаюь конктертним обставинам справи, на даному етапі, її провадження.

При цьому, суд надає оцінку і тим обставинам, що підозрюваний зареєстрований за однією адресою, фактично проживає за іншою адресою, правові підстави для зміни його місця проживання, документального підтвердження вказаних обставин, позиції власника квартири стороною захисту слідчому судді не надано, тобто, не підтвердженим є клопотання в частині доводів захисника про можливість застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні:
1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;
2) щодо злочину, який спричинив загибель людини;
3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.
ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України (умисне тяжке тілесне ушкодження), безпосереднім об`єктом якого є здоров`я людини, тож, слідчий суддя не убачає підстав для визначення розміру застави.

Враховуючи вище викладене, керуючись вимогами ст.ст. 1-2, 7-29, 131, 132, 176-178, 182, 183, 193, 194, 309, 310, слідчий суддя,-

у х в а л и в :
Клопотання задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням у Київському слідчому ізоляторі Управління Державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київській області.
Визначити строк тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у межах шістдесяти діб, а саме - до 20 липня 2016 року включно.
Будь-які твердження чи заяви підозрюваного, зроблені під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, не можуть бути використані на доведення його винуватості у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, або у будь-якому іншому правопорушенні.
Ухвала слідчого судді, щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя: