Ухвала
іменем україни
20 липня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
за участю прокурора ОСОБА_5 ,

розглянула в судовому засіданні кримінальне провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 на вирок Апеляційного суду Чернівецької області від 09 лютого 2016 року.

Вироком Садгірського районного суду м. Чернівці від 10 листопада 2015 року
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця Сторожинецького району Чернівецької області, який мешкає у АДРЕСА_1 , такого, що не має судимості,
засуджено:

за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік;
за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки;
за ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки.
На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно йому визначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки та покладено на нього обов`язки згідно з пунктами 2, 3, 4 ст. 76 КК України.
Відповідно до вироку суду ОСОБА_7 26 серпня 2015 року приблизно о 09.00 год., перебуваючи на території МТК «Калинівський ринок», розташованого на вул. Калинівській, 13а у м. Чернівцях, із належного ОСОБА_8 автомобіля «Мерседес Віто», державний номерний знак НОМЕР_1 , таємно викрав майно останнього (3 набори автомобільних інструментів МХТ 94) на загальну суму 3000 грн.
Цього ж дня в період із 16.00 год. до 17.00 год., попередньо виготовивши дублікат ключів від належного цьому ж потерпілому контейнера № НОМЕР_2 , розташованого на території цього торгівельного комплекса, він, скориставшись відсутністю останнього, проник всередину, звідки повторно, таємно викрав належне останньому майно на загальну суму 35 787 грн.
04 жовтня 2015 року приблизно о 13.00 год., діючи повторно, шляхом зловживання довірою потерпілої ОСОБА_9 , під приводом замовлення товару підприємцем ОСОБА_8 , від імені котрого він начебто діяв, отримав від ОСОБА_9 15 коробок саморізів на загальну суму 1200 грн та, не збираючись виконувати домовленість, продав їх за ціною 1000 грн іншій особі, а отримані від продажу кошти привласнив і розпорядився ними на власний розсуд.

Вироком Апеляційного суду Чернівецької області від 09 лютого 2016 року вирок районного суду щодо ОСОБА_7 в частині призначеного покарання скасовано. Постановлено новий вирок, яким його визнано винним та засуджено за: ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік; ч. 3 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців; ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік.
На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим йому остаточно визначено покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців.
У касаційній скарзі захисник ОСОБА_6 просить вирок апеляційного суду щодо ОСОБА_7 змінити, пом`якшити призначене тому покарання, визначивши його таким, що не пов`язане із позбавленням волі, посилаючись на те, що апеляційним судом достатньою мірою не враховано молодий вік засудженого, що він свою визнав, у вчиненому розкаявся, раніше не судимий.
Заслухавши доповідача, доводи прокурора, який вважав ухвалені стосовно засудженого судові рішення законними та обґрунтованими, а тому просив їх залишити без зміни, перевіривши матеріали провадження та доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що ця скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених частинами 1, 3 ст. 185, частиною 2 ст. 190 КК України, за обставин, викладених у вироку, а також правильність кваліфікації його дій за цим законом ніким не оспорюються, а тому у касаційному порядку не переглядаються.
Відповідно до ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При призначенні ОСОБА_7 покарання апеляційний суд попри обставини, що пом`якшують покарання (щире каяття, повне визнання вини, сприяння слідству, відшкодування збитків), врахував й ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, один з яких є тяжким, кількість епізодів злочинної діяльності, дані про його особу (офіційно не працевлаштований, характеризується посередньо), а тому дійшов обґрунтованого висновку про неможливість виправлення засудженого без ізоляції від суспільства.

Натомість з урахуванням усіх обставин, у тому числі і пом`якшуючих покарання, апеляційний суд при призначенні ОСОБА_7 покарання за ч. 3 ст. 185 КК України правильно застосував положення ст. 69 КК України та призначив йому покарання нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією цього закону.

У касаційній скарзі захисник засудженого не наводить нових підстав, які б давали можливість пом`якшити призначене ОСОБА_7 покарання, а усі наведені ним доводи були враховані апеляційним судом під час розгляду апеляційної скарги прокурора.

У цьому випадку призначене засудженому покарання є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочиніві відповідає вимогам статей 65-67 КК України.
Вирок суду апеляційної інстанції належним чином обґрунтований і є таким, що відповідає вимогам ст. 374 КПК України.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити апеляційному суду повно та всебічно розглянути провадження і постановити законне та обґрунтоване рішення, а також підстав для зміни вироку цього суду, як зазначено у касаційній скарзі захисника, у провадженні не встановлено.

З огляду на викладене, керуючись статтями 434, 436 КПК України, колегія суддів
ухвалила:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Апеляційного суду Чернівецької області від 09 лютого 2016 року щодо нього без зміни.

Ухвала набирає законної сили моменту проголошення й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_1 ОСОБА_3