УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

слідчого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання слідчого управління ГУ Національної поліції у м. Києві підполковника поліції ОСОБА_3 про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:
Слідчий управління ГУ Національної поліції у м. Києві підполковник поліції ОСОБА_3 вернувся до суду з клопотанням, погодженим прокурором відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_4 , про арештмайна, а саме квартири АДРЕСА_1 , що необхідно в межах кримінального провадження №0001087 відкритого 24.09.2015 р. за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 353, ч. 2 ст. 368-4, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України.

Клопотання мотивовано наступним. У провадженні СУ ГУНП перебуває кримінальне провадження за фактами вчинення шахрайських дій, самовільного присвоєння владних повноважень та підкупу особи, яка надає публічні послуги, підроблення та використання підробленого документа. Предметом кримінального правопорушення є в тому числі і квартира АДРЕСА_1 , в тому є обрідність здійснити арешт майна в силу ч. 2 ст. 170 КПК України, зважаючи на те, що нерухоме майно відповідає критеріям, визначеним у ст. 167 КПК України.

Дослідивши матеріали клопотання, приходжу до висновку, що наявні підстави для повернення його матеріалів прокурору, виходячи з наступного.

Як свідчать матеріали клопотання СУ ГУНП здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0001087 внесеного до ЄРДР 24.09.2015 р. за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 353, ч. 2 ст. 368-4, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України.

Слідчий просить суд накласти арешт квартиру АДРЕСА_1 , оскільки нерухоме майно відповідає критеріям, визначеним у ст. 167 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку, відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України.
За змістом положень ст.. 3 КПК України , при застосуванні будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження має бути забезпечено дотримання прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, умов, за яких жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
За приписами ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.
Слідчий зазначає, що підставою для накладення арешту є ч. 2 ст. 170 УПК України, оскільки є достатні підстави вважати, що майно відповідає критеріям, визначеним в ч. 2 ст. 167 КПК України, зокрема на нього було спрямоване кримінальне правопорушення.

Проте, на день подачі клопотання ч. 2 ст. 170 КПУ України викладена в іншій редакції та законотворець не пов`язує арешт майна з вищенаведеними критеріями.

Зважаючи на те, що слідчим не виконані положення КПК України не зазначено в розумінні положень ст.. 170 КПК України, підстав для арешту майна, з метою недопущення порушення прав всіх учасників кримінального провадження та дотримання положень ст. 173 КПК України, вважаю за можливе повернути клопотання прокурору для усунення його недоліків.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 170,171, 172, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ :
Клопотання слідчого управління ГУ Національної поліції у м. Києві підполковника поліції ОСОБА_3 про арешт майна повернути прокурору у кримінальному провадженні для усунення недоліків та встановити строк для усунення останніх у сімдесят дві години.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя :