Провадження № 1-кп/537/266/2016
Справа № 537/4742/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06.12.2016 року Крюківський районний суд м.Кременчука Полтавської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кременчуці Полтавської області кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Родинське Красноармійського району Донецької області, українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, не одруженого,не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 19.01.2007 року Калинським міськрайонним судом Донецької області за ч.1 ст.185, ст.75 КК України до позбавлення волі на строк 1 рік, з випробуванням іспитовий термін 1 рік,

- 10.08.2010 року Красноармійським міськрайонним судом Донецької області за ч.2 ст.187 КК України до позбавлення волі на строк 7 років, з конфіскацією майна. Звільнений 23.02.2015 року умовно-достроково на невідбутий строк 2 роки 3 місяці 15 днів,

у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_5 вчинив злочин проти власності, за наступних обставин.

19 вересня 2016 року, близько 18.00 години, поблизу будинку №89 по вул. Республіканській у м. Кременчуці Полтавської області, ОСОБА_5 , повторно, відкрито викрав чуже майно належне ОСОБА_6 , а саме золотий ланцюжок, вагою 8 грам, вартістю 7136 грн., чим спричинив потерпілій матеріального збитку на вказану суму.

Свою вину, у вчиненні встановленого судом злочину, обвинувачений ОСОБА_5 визнав у повному обсязі та показав, що вчинив злочин по мотивам та за обставин, що вказані в описовій частині вироку, зазначивши, що у дійсно перебуваючи у м.Кременчуці в районі «Раковки» йшов по вулиці та зірвав із жінки золотий ланцюжок і побіг з місця пригоди, але був затриманий громадянами.

Оскільки ніхто із учасників судового розгляду не оспорював доказів добутих по справі та фактичних обставин справи, обвинувачений правильно розуміє зміст обставин, зазначених в обвинувальному акті і у суду не має сумнівів у добровільності та істинності його позиції, суд, за згодою учасників судового провадження, прокурора, захисника та обвинуваченого, у порядку визначеному ч.3 ст..349 КПК України визнав недоцільним дослідження всіх доказів і обмежив їх дослідження допитом обвинувачених та документів, що характеризують особи обвинуваченого та стосуються речових доказів.

Обвинувачений ОСОБА_5 , раніше вчинивши злочини, передбачені ст.185, 187 КК України, повторно, відкрито викрав чуже майно належне ОСОБА_6 , тому суд його дії кваліфікує за ч.2 ст.186 КК України.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, у відповідності до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття у вчиненому та активне сприяння розкриттю злочину. При цьому суд не вбачає підстав для визнання пом`якшуючими покарання обставинами, зазначені стороною обвинувачення та захисту - відповідно: добровільне відшкодування завданого збитку та повне визнання вини, позитивні характеристики обвинуваченого за попереднім місцем відбування покарання і наявність у обвинуваченого хворою бабусі. Оскільки, збитки обвинуваченій були відшкодовані не самим обвинуваченим, а викрадене майно видано ним при його затриманні, що свідчить про активне сприяння розкриттю злочину обвинуваченим і дана пом`якшуюча обставина враховується судом. Розцінювати дії обвинуваченого щодо видачі викраденого одночасно як активне сприяння розкриттю злочину, так і добровільне відшкодування завданого збитку, неможливо. Повне визнання вини обвинуваченим не може бути визнане пом`якшуючою обставиною, оскільки не входить до переліку таких обставин, визначених ст.66 КК України, а суд не вбачає підстав для їх застосування, так як визнання чи не визнання вини обвинуваченим є його позицією щодо оголошеної підозри, і ніяким чином не може впливати на вирішення питання про тяжкість покарання. З цих підстав, суд не визнає пом`якшуючими і позитивні характеристики обвинуваченого і наявність у обвинуваченого хворою бабусі, так як позитивні характеристики обвинуваченого за попереднім місцем відбування покарання стали підставою для його умовно-дострокового звільнення і вже після цього обвинувачений вчинив злочин встановлений судом, а за хворою бабусею обвинувачений, відповідно до наданої характеристики, постійно не доглядає та фактично, зі слів самої бабусі, не проживає за зазначеною ним адресою місця проживання з 2014 року, здійснюючи короткочасні візити на 1-2 дні.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, у відповідності до ст..67 КК України, суд визнає рецидив злочинів, незважаючи на заперечення сторони захисту,оскільки наявність в діях обвинуваченого кваліфікуючої ознаки повторність, не виключає застосування при призначенні покарання обтяжуючої обставини рецидив злочинів, враховуючи вчинення обвинуваченим декількох умисних тотожних злочинів.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд в повній мірі враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, а саме те, що злочин відносить до категорії тяжких злочинів, всі конкретні обставини по справі, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий за вчинення корисливих злочинів, і вчинив злочин у період умовно-дострокового звільнення, не працює, по місцю проживання характеризується задовільно, по місцю попереднього ув`язнення позитивно, його молодий вік та стан здоров`я, який на обліку і лікаря психіатра та нарколога не перебуває.

З урахуванням вище викладеного суд вважає, що обвинуваченому потрібно призначити покарання необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів у межах санкції статі, що передбачає відповідальність за вчинений злочин у виді позбавлення волі.

Враховуючи, що ОСОБА_5 вчинив даний злочин у період умовно-достроквого звільнення за попереднім вироком Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від10.08.2010 року, остаточне покарання йому повинно бути призначено відповідно до положень ст.71 КК України. Враховуючи, що злочин вчинено обвинуваченим у період умовно-дострокового звільнення, наявність обтяжуючих покарання обставин, підстав для застосування положень ст.ст.75, 69 КК України суд не вбачає.

Питання про речовий доказ у справі необхідно вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

Згідно обвинувального акту цивільні позови та судові витрати не зазначені.

З метою забезпечення кримінального провадження, до набрання вироком законної сили, суд вважає за необхідне залишити обраний раніше відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

У відповідності до ч.5 ст.72 КК України, враховуючи перебування обвинуваченого під вартою під час судового розгляду, суд вважає за необхідне ОСОБА_5 врахувати строк попереднього ув`язнення у даному кримінальному провадженні, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Керуючись ст..ст.373,374 КПК України, суд ,-

УХВАЛИВ:

Визнати винуватим ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченому ч. 2 ст.186 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

Відповідно до ст.71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання, призначеного ОСОБА_5 за вироком Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від10.08.2010 року та визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 1 (один) місяць.

З метою забезпечення кримінального провадження, до набрання вироком законної сили, залишити обраний раніше відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Початок строку відбування покарання рахувати з часу затримання обвинуваченого ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні, тобто з 19 вересня 2016 року.

У відповідності до ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_5 строк попереднього ув`язнення з часу його затримання 19.09.2016 року по день набуття вироком у даному кримінальному провадженні законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Речові докази: золотий ланцюжок,585 проби, довжиною 50 см, вагою 8 грам, який переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_6 залишити у розпорядженні потерпілої, як їй належний.

Вирок набуває законної сили після сплину строку на його оскарження. Подання апеляційної скарги на вирок суду зупиняє набрання ним законної сили та його виконання, крім випадків встановлених Кримінальним процесуальним кодексом України.

Апеляційна скарга на вирок суду подається до апеляційного суду Полтавської області, через Крюківський районний суд м.Кременчука, протягом 30 днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії вироку суду.

Обвинувачений та потерпіла мають право ознайомитися з журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження. Обвинувачений до якого застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, має право заявляти клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1