"24" червня 2016 р. Справа № 363/4967/15-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 червня 2016 року Вишгородський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3

захисника: ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду в м. Вишгород обвинувальний акт по кримінальному провадженню №0000636 відносно ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.121 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
До Вишгородського районного суду Київської області від прокурора прокуратури Вишгородського району Київської області надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні №0000636 відносно ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні висловив думку про можливість призначення справи до розгляду у відкритому судовому засіданні, зазначив, що справа підсудна Вишгородському районному суду Київської області, підстав для її зупинення чи закриття немає, підстав для повернення обвинувального акту також не вбачається.

Захисник ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні заперечував проти призначення кримінального провадження до судового розгляду. Зазначив, що дана справа розглядалась Вишгородським районним судом Київської області та 16.02.2016 року було постановлено вирок відносно ОСОБА_5 . Ухвалою апеляційного суду Київської області від 19.05.2016 року даний вирок було скасовано у зв`язку із істотними порушеннями вимог КПК України, зокрема того, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст.291 КПК України, оскільки не містить формулювання обвинувачення, таким чином дане кримінальне провадження не може бути призначено до розгляду, а обвинувальний акт повинен бути повернутий прокурору. Крім того, заявив клопотання про зміну у відношенні ОСОБА_5 обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з 22.00 години до 06.00 години ранку, у зв`язку з тим, що ризики, передбачені ст.177 КПК України відсутні, характеризується позитивно, погіршився стан його здоров`я, має хвору матір.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав думку свого захисника, також просив змінити йому запобіжний захід.

Заслухавши думку учасників процесу, вивчивши обвинувальний акт з додатками, суд приходить до висновку, що обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору з наступних підстав.

Згідно п. 13 ч. 1 ст.3 КПК України, обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом. Процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування, відповідно до положень ч. 4 ст.110 КПК України є обвинувальний акт, який повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст.291 КПК України. Частини 5 та 7 п. 2 ст.291 КПК України передбачають, що формулювання обвинувачення в обвинувальному акті викладається після викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, та правової кваліфікації кримінального правопорушення з посилання на положення закону і статті (частини статті) закону України з зазначенням, встановленого відповідно до вимог даного КПК України розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
Аналіз змісту обвинувального акту у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України вказує на те, що прокурором не було дотримано цих вимог закону, оскільки направлений обвинувальний акт не містить у собі сформульованого ОСОБА_5 обвинувачення у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, а наводить лише фактичні обставини, які встановлені під час досудового розслідування та правову кваліфікацію.
Виклад фактичних обставин не може одночасно вважатись і підміняти собою формулювання обвинувачення, як помилково дійшов прокурор, яким складено, затверджено та підписано обвинувальний акт.
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішення застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено те, що суди застосовують при розгляді справи Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Європейський суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» від 09.10.2008 року зазначив, що у тексті підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню обвинувачення особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час судового розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення. Крім того Європейський суд з прав людини нагадує, що положення зазначеного вище підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення, а також про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду.
Відповідно до ст. 314 ч. 3 п. 3 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

На підставі викладеного суд вважає за необхідне повернути прокурору обвинувальний акт по кримінальному провадженню №0000636 відносно ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.121 КК України, оскільки він не відповідає вимогам до нього, викладеним у ст. 291 КПК України.

Щодо заявленого клопотання захисником ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт, заслухавши думку прокурора, який заперечував проти задоволення клопотання, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд зазначає про наступне.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, під час досудового розслідування кримінального провадження ухвалою слідчого судді від 23.10.2015 року щодо підозрюваного ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів до 22.11.2015 року.
Під час підготовчого судового засідання ухвалою суду від 19.11.2015 року строк тримання під вартою обвинуваченому продовжено до 22.01.2016 року. Ухвалою суду від 13.01.2016 року строк тримання під вартою продовжено до 22.03.2016 року. Ухвалою апеляційного суду Київської області від 19.05.2016 року запобіжний захід було залишено попередній тримання під вартою та продовжений на 60 днів по 17.07.2016 року включно.
З огляду на зазначене, суд прийшов до висновку, що обставини по справі з часу обрання запобіжного заходу не змінювались, а ризики, передбачені ст.177 КПК України не зменшились, що унеможливлює застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, а тому клопотання захисника про зміну запобіжного заходу задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.291, 314-317, 372 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Обвинувальний акт по кримінальному провадженню №0000636 відносно ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.121 КК України повернути прокурору.

У задоволенні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Київської області через Вишгородський районний суд Київської області протягом 7 днів з дня її проголошення.

Головуючий ОСОБА_1