21.11.16№ 336/5/16-к
Пр. 1-кп /336/125/2016
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2016 року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувщи матеріали кримінального провадження відносно ОСОБА_3 , засудженого за ч. ч. 2, 3 ст. 185 КК України,
В С Т А Н О В И В:

Вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 05.10.2016 року ОСОБА_3 засуджено за ч. 2, ч.3 ст. 185 КК України до двох років одного місяця позбавлення волі.
Вироком вирішено всі питання, що належить вирішувати в порядку ст. ст. 374, 475 КПК України.

Виконуючий обов`язки начальника слідчого ізолятору-начальника арештного дому звернувся до суду з клопотанням про надання роз`яснення щодо того, на підставі якої статті закону про кримінальну відповідальність до призначеного вироком суду від 05.10.2016 року покарання приєднане невідбуте за вироком суду від 11.11.2015 року покарання.

Учасники кримінального провадження, належним чином повідомлені про час та місце вирішення питання, пов`язаного з виконанням вироку, до суду не з`явилися, що в силу ч. 4 ст. 539 КПК України не є перешкодою для проведення судового розгляду.

Вивчивши матеріали кримінального провадження, суд вважає за необхідне роз`яснити висновки суду у зв`язку з необхідністю виконання вироку, виходячи з такого.

В силу ст. ст. 537, 539 КПК України всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку, вирішуються судом, який ухвалив вирок, питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарання, а також інших осіб, установ та органів у випадках, встановлених законом.

Відповідно до ст. 374 КПК України у резолютивній частині вироку зазначається, зокрема, остаточна міра покарання, обрана судом.

З матеріалів кримінального провадження випливає, що ОСОБА_3 засуджений вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 11.11.2015 року за ч. 1 ст.185 КК України до двох років позбавлення волі, від відбування покарання звільнений з випробуванням тривалістю в два роки, під час якого вчинив три епізоди кримінально караних діянь, за які йому призначено покарання вироком суду від 05.10.2016 року. Оскільки при призначенні покарання в такому випадку необхідно керуватися правилами призначення покарання за сукупністю вироків, встановленими ст. 71 КК України, суд при визначенні остаточного покарання застосував саме ці положення закону про кримінальну відповідальність.

Зазначене випливає з наведеного в резолютивній частині вироку рішення про те, що покарання за сукупністю вироків призначається шляхом часткового приєднання покарання, невідбутого за вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 11.11.2015 року.

Так як правила призначення покарання за сукупністю вироків передбачені лише статтею 71 КК України, саме цю статтю закону про кримінальну відповідальність мав на увазі суд, а відсутність посилання на її номер в резолютивній частині вироку за таких обставин не є помилкою і не може перешкоджати виконанню вироку.

Керуючись ст. ст. 537, 539, 392, 395 УПК Украины, суд

У Х В А Л И В:

Заяву виконуючого обов`язки начальника слідчого ізолятору-начальника арештного дому ОСОБА_4 про вирішення питання, пов`язаного з виконанням вироку, задовольнити.

Роз`яснити, що рішення суду в резолютивній частині вироку Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 05.10.2016 року щодо ОСОБА_3 про призначення покарання за сукупністю вироків прийняте на підставі ст. 71 КК України.
На ухвалу суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Запорізької області протягом семи днів з дня її проголошення:

Суддя ОСОБА_1