Провадження № 1-кп/646/44/2016
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.03.16 року Червонозаводський районний суд міста Харкова у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

За участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

Прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

Захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

Потерпілого ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0002350 за підозрою ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Харкова, громадянина України, українця з середньою технічною освітою, працюючого на посаді інженера ТОВ НВП «Електропром», одруженого, маючого двох малолітніх дітей 2005 та 2011 року народження, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 122 КК України,-

Встановив:

21 липня 2014 року, близько 17 години 15 хвилин, ОСОБА_12 , на території ТОВ НВП «Електропром», за адресою: місто Харків, в`їзд Ващенківський 4, в ході раптово виниклих неприязних відносин з колегою по роботі ОСОБА_11 , з метою спричинення тілесних ушкоджень, наніс удар кулаком правої руки в ліву частину обличчя ОСОБА_11 , після чого наніс удар кулаком лівої руки в груди та відразу наніс удар правою ногою в нижню частину правої ноги ОСОБА_11 , від чого останній підвернув ногу та впав на нерівну забетоновану ділянку дороги на сідниці. Своїми злочинними діями ОСОБА_12 спричинив ОСОБА_11 , згідно висновку судово-медичної експертизи №282-КЕ/2014 від 27.11.2014 року, середньої тяжкості тілесне ушкодження у вигляді закритого двухщиколотного перелому правого гомілковостопного суглобу.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_12 свою провину не визнав та пояснив суду, що 21.07.2014 року знаходився за місце своєї роботи, після обіду ОСОБА_13 повідомив, що ОСОБА_14 збирається відзначити весілля своєї доньки. Під час чергового перекуру, він вийшов на подвір`я, там був ОСОБА_14 , який в ході розмови почав його ображати на що він вдарив його по голові, після чого на нього накинувся потерпілий, на що він вдарив його у груди та в обличчя, ОСОБА_15 поступився назад та впав. Після цього до нього підійшов ОСОБА_14 та вдарив його в обличчя, обвинувачений зазначив, що після цього, витерши кров в офісі, він поїхав додому. На питання прокурора, пояснив, що перебував у стані алкогольного сп`яніння, випивши три чарки. Після сварки йому стало відомо, що у потерпілого болить нога, потерпілий його не бив, але намагався. З показаннями свідка ОСОБА_16 щодо розмови між ним та ОСОБА_17 стосовно визнання в ході цієї розмови спричинення тілесних ушкоджень потерпілому, обвинувачений підтвердив. Вказав, що після того, що відбулося, він надавав потерпілому ОСОБА_18 якусь матеріальну допомогу, але як другу, а не на підтвердження визнання своєї провини, питання прокурора чи надавав він іншим своїм друзям подібну допомогу, обвинувачений відповідати відмовився, зазначив, що ногу потерпілому не ламав.

Потерпілий ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснив, що з обвинуваченим знайомий з 2007 року, на роботу його приймав батько обвинуваченого. 21.07.2014 року один зі співробітників в зв`язку з одруженням дочки влаштував фуршет для колег. Після якогось часу гуляння, за столом почалися сварки і деякі вийшли на повітря подихати, зазначив, що до цього у нього з обвинуваченим ніколи конфліктів не виникало. Вказав, що вийшовши з приміщення він помітив, що обвинувачений та ОСОБА_19 (чоловік, що організував фуршет) почали бійку між собою, їх розміряв ОСОБА_20 . Потерпілий зазначив, що коли він підійшов ближче до обвинуваченого, ОСОБА_19 та ОСОБА_20 та почав казати, щоб вони припинили сварку та бійку, обвинувачений наніс йому удари в обличчя, сонячне сплетіння та нижче коліна правої ноги в районі ікри з внутрішньої сторони, після чого він поступився назад та впав, під час нанесення удару обвинувачений знаходився від нього на відстані витягнутої руки, після нанесення ударів обвинувачений не підходив до нього, не допомагав піднятися, оскільки був в дуже емоційному, збудженому стані, який він пояснює тим, що обвинувачений перебував в стані сильного алкогольного сп`яніння всі інші присутні намагалися його заспокоїти. На питання учасників судового засідання стосовно його пояснень лікарю в травмпункті про побутове походження травми пояснив, що про це його вмовляв свідок ОСОБА_20 , який і возив його до лікаря, а також те, що він поважає батька обвинуваченого, а оскільки в подальшому обвинувачений почав поводити себе неадекватно, навіть не вибачився перед ним за скоєне, він звернувся до правоохоронних органів.

Свідок ОСОБА_21 , будучи приведеним до присяги свідка в судовому засіданні пояснив, що обвинувачений та потерпілий є його колегами по роботі, 21.07.2014 року він пригощав колег з приводу одруження дочки. В ході гуляння між ним та ОСОБА_22 виник конфлікт, ОСОБА_23 на нього накинувся з незрозумілих йому причин, на шум прийшла його дружина та потерпілий ОСОБА_24 , останній заспокоював ОСОБА_23 , його заспокоювала дружина, як ОСОБА_23 ударив ОСОБА_15 він не бачив, бачив тільки, що потерпілий лежав на землі, потім його посадили на лавку, обличчя у нього було в крові. В ході допиту свідок також зазначив, що бійки між ним та обвинуваченим не було, при цьому на питання чому тоді їх з ОСОБА_23 рознімали потерпілий та дружина свідка, відповісти не зміг.

Свідок ОСОБА_25 , якого було приведено до присяги в судовому засіданні пояснив, що обвинуваченого та потерпілого знає як колег по роботі, зазначив, що 21.07.2014 року після робочого часу на роботі був корпоратив організований ОСОБА_26 з приводу весілля дочки на якому були присутні він, ОСОБА_14 з дружиною, ОСОБА_27 та ОСОБА_28 . В ході гуляння між ОСОБА_26 та ОСОБА_22 виник конфлікт з якого приводу йому не відомо. Вийшовши на вулицю він побачив сутичку між ними, ОСОБА_14 та ОСОБА_27 гучно розмовляли та штовхалися, він, дружина ОСОБА_19 та ОСОБА_24 намагалися розняти ОСОБА_12 та ОСОБА_29 , на питання свідок пояснив, що потерпілий знаходився ближче до ОСОБА_12 ніж він, з ситуації йому стало відомо, що ОСОБА_30 вдарили, хто вдарив останнього він точно не пам`ятає, зазначив, що саме він відвозив потерпілого до лікаря і питання щодо звернення до міліції з зазначеного інциденту обговорювалося, в травмпункті ОСОБА_24 пояснив свої травми як побутові, однак це не відповідало дійсності, на питання потерпілого пояснив, що коли потерпілого оглядав лікар - лор, останній діагностував перелом носу.

Свідок ОСОБА_31 , будучі приведеним до присяги пояснив, що працює інженером охоронної сигналізації ТОВ «Охорона та безпека», з потерпілим товаришує, з обвинуваченим службові відносини, присутнім при обставинах спричинення ушкоджень потерпілому не був, зазначив, що йому зателефонував його знайомий ОСОБА_32 і повідомив, що в ході конфлікту ОСОБА_27 вдарив ОСОБА_30 , після він приїхав до ОСОБА_12 та спитав як йому живеться після того, що він вчинив, на що останній відповів, що добре, свою причетність до травм потерпілого не заперечував, на питання чи зламав він ногу потерпілому, ОСОБА_27 відповів, що так.

Свідок ОСОБА_33 , яка була приведена судом до присяги в судовому засіданні пояснила, що є дружиною ОСОБА_14 , 21.07.2014 року приїхала на роботу до чоловіка, вони накривали стіл для колег чоловіка з приводу весілля дочки. Під кінець святкування вони з ОСОБА_17 почули шум, щось сталося, спочатку на вулицю вийшла вона, а потім ОСОБА_24 , пояснила, що вона підійшла до свого чоловіка, а ОСОБА_13 відтягував ОСОБА_12 , коли повернулася до ОСОБА_12 , то побачила, що ОСОБА_24 лежить на землі з кров`ю на обличчі та не міг піднятися. Після ОСОБА_12 відвели в офісне приміщення, а ОСОБА_18 допомогли піднятися, у нього боліла нога, ОСОБА_13 відвіз його до лікарні. Бійка відбувалася між її чоловіком та ОСОБА_22 , оскільки свою увагу зосередила на своєму чоловікові і тому як підійшов ОСОБА_24 не бачила, пояснила, що виключає можливість нанесення ударів ОСОБА_18 її чоловіком та ОСОБА_13 , оскільки першого стримувала вона, а ОСОБА_13 стримував ОСОБА_12 та зазначила, що сам собі потерпілий таких ушкоджень нанести не міг, пояснила, що після того, як всіх розняли, ОСОБА_27 продовжував поводити себе не зовсім адекватно, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, на питання потерпілого пояснила, що останній намагався стримати конфлікт та бійку, яка виникла між її чоловіком та ОСОБА_22 і останній поводив себе навіть агресивно та нападав на оточуючих. Всі інші з присутніх: ОСОБА_13 та ОСОБА_14 не перебували в такому агресивному стані, як обвинувачений та не могли на думку свідка спричинити пошкодження ОСОБА_34 .

Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_35 пояснив, що підтримує наданий ним висновок № 282-КЕ/2014 від 08.10.2014 року, та зазначив, що показання потерпілого, які були прийняті до уваги, та наявні у нього травми узгоджуються між собою, механізм спричинення ушкоджень на які вказує потерпілий відповідає тим наслідкам (ушкодженням), які отримав ОСОБА_24 , висновок експерта викладений у попередньому експертному дослідженню, що такі травми можливі за умови ходьби сходами, дійсно такі травми характерні в разі ходьби сходами, але отримання такої травми можливо і за умови якщо травмована нога була опорною, тобто на неї було суміщено центр ваги тіла, при цьому візуально особа може стояти на двох ногах, з наданих на експертизу матеріалів, вбачалося, що удар потерпілому було спричинено у внутрішню поверхню правої ноги в районі ладижки, що узгоджується з отриманими ушкодженнями, мав місце поворот стопи, що і призвело до закритого двухщиколотного перелому правого гомілковостопного суглобу. Експерт зазначив, що виходячи з характеру перелому, експерта комісія не виключає та вказує, що це є можливим - спричинення ушкоджень потерпілого, які мають місце за умов на які вказує потерпілий. Також експерт зазначив, що перелом, який має місце у потерпілого, виник не з причини падіння потерпілого, а в наслідок саме зовнішнього дії, удару. На питання захисника зазначив, що висновок № 282-КЕ/2014 від 08.10.2014 року надавався відповідно до встановлених умов та визначених механізмів, експертами була надана відповідь чи могли бути такі ушкодження, експерти не гадають чи була рівна поверхня, чи була не рівна поверхня, даних про те, що поверхня, на якій знаходився потерпілий була не рівна матеріли справи не містили, а тому при наданні висновку до уваги не приймалися, також, експерт пояснив, що нерівна поверхня не є обов`язковою вимогою отримання відповідних ушкоджень, оскільки причиною виникнення перелому є саме зовнішня дія на ногу потерпілого. На питання захисника також зазначив, що попередній висновок експерта ОСОБА_36 ґрунтувався на умовах та припущеннях: ходьба сходами, ходьба з висоти та інше, які були завдані самим експертом, але експерт повинен надавати висновок відповідно до тих умов та механізмів, які перед ним ставляться, а не передбачати можливі умови.

Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_36 підтримав надані ним висновки, а також в ході поставлених йому питань пояснив, що за умов на які в судовому засіданні вказує потерпілий ОСОБА_24 , приймаючи до уваги, що удар в ногу потерпілому був не єдиним, були ще удари в обличчя та в тулуб, отримані потерпілим ушкодження можливі за умов на які останній вказує, також вказав, що подібні ушкодження можуть утворитися і за умови, що травмована нога в момент удару була опорною.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_37 , будучи приведеним до присяги, пояснив, що є братом потерпілого, зазначив, що йому подзвонив ОСОБА_24 і сказав, що він у лікарні з переломом від травми, що йому завдав ОСОБА_27 , в подальшому, коли він зустрічався з ОСОБА_22 , останній не заперечував заподіяння ним ушкоджень ОСОБА_18 навіть надавав допомогу в сумі 500 700 гривень, точно не пам`ятає.

Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні, будучи приведеною до присяги, пояснила, що вона є дружиною ОСОБА_38 брата потерпілого, з ОСОБА_22 зустрічалася один раз та зазначила, що після лікарні потерпілий знаходився у них вдома, на восьмий день приїхав ОСОБА_27 , вона допомогла ОСОБА_18 вийти на подвір`я для розмови з останнім і вони попросили залишити їх оскільки розмова приватна, але вона зайшла до під`їзду, але в квартиру не піднялася та чула розмову, що відбувалася між ОСОБА_22 та потерпілим ОСОБА_17 в ході якої на питання потерпілого ОСОБА_27 пояснив, що наніс удари останньому, оскільки йому здалося, що ОСОБА_24 йому погрожує. Дані пояснення свідка ОСОБА_16 обвинувачений ОСОБА_27 підтвердив та визнав про що свідчить технічний запис судового засідання та журнал.

Свідок ОСОБА_39 , будучи приведеним до присяги в судовому засіданні пояснив, що ввечері того дня, коли сталася бійка, як йому потім стало відомо, він бачив ОСОБА_12 в стані алкогольного сп`яніння, останній стукав у ворота, у двері і не заспокоювався, поводився агресивно. Внаслідок такої поведінки ОСОБА_12 він вимушений був викликати міліцію, коли приїхала міліція, ОСОБА_12 вже забрали якась жінка з чоловіком, посадили в машину та відвезли.

За клопотанням прокурора, в порядку вимог ст.ст.23, 92, 93, 327, 349 КПК України, за погодженням з учасниками кримінального провадження, судом не проводився допит свідка ОСОБА_40 , оскільки прокурор відмовився від його допиту в якості свідка сторони обвинувачення, сторона захисту не наполягала на допиті вказаного свідка.

Крім показань потерпілого та свідків сторони обвинувачення, експертів ОСОБА_36 та ОСОБА_41 вина ОСОБА_12 у вчиненні інкримінованого злочину підтверджується наступними письмовими доказами, дослідженими та перевіреними судом:

Протоколом про прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 11.09.2014 року (а.п.6);

Протоколом огляду місця події від 27.09.2014 року (а.п. 11-14);

Протоколом проведення слідчого експерименту від 13.09.2014 року в ході якого потерпілий ОСОБА_24 пояснив про механізм та умови спричинення йому тілесних ушкоджень (а.п.18-21);

Копією консультативного висновку від 04.09.2014 року (а.п.35);

Копією медичної картки амбулаторного хворого ОСОБА_11 (а.п. 37-50);

Висновком комісійної судово медичної експертизи № 282-КЕ/2014 від 08.10.2014 року відповідно до якої у потерпілого встановлена закрита травма правого гомілковостопного суглобу у вигляді переломів двух кісточок зі зміщенням, підвивіху стопи вперед та ззовні, за ступенем тяжкості відноситься до середнього і закрита травма правого гомілковостопного суглобу за рахунок непрямого прикладення ротаційного зусилля зі зміщенням з незначним навантаженням по вісі кінцівки та могла виникнути в термін часу і при тих умовах на які вказує потерпілий (а.п. 62-68).

Достовірність та об`єктивність наведених доказів у суду сумніву не викликає, адже вони отримані без порушення закону, узгоджуються один з одним, відносні, допустимі та достатні, у зв`язку з чим суд вважає можливим прийняти вказані докази. Суд вважає безпосередньо досліджені докази належними, допустимими, достовірними, і в сукупності достатніми для належної правової оцінки дій обвинуваченого та визнання його винуватості.

Висновки експерта ОСОБА_42 № 3215 та № 3296 суд до уваги не приймає, оскільки останні протирічать висновку комісійної експертизи, крім того, як пояснив в судовому засіданні експерт ОСОБА_36 в ході поставлення йому уточнюючих запитань ушкодження ноги потерпілого може мати місце не тільки за умови ходьби сходами, а і при умові, що травмована нога була опорною в момент зовнішнього впливу на неї (удару), крім цього, експерт, який складав висновок комісійної експертизи зазначив, що перелом утворився внаслідок саме удару в ногу, а не в результаті падіння потерпілого.

Таким чином, до показань обвинуваченого ОСОБА_12 в частині заперечення своєї провини, суд ставиться критично, оскільки зазначені показання повністю спростовуються показаннями свідків, а також і самого обвинуваченого, який підтвердив показання свідка ОСОБА_16 , яка вказувала, що раніше обвинувачений визнавав спричинення інкримінованих тілесних ушкоджень потерпілому. Зазначені показання обвинуваченого ОСОБА_12 в порядку вимог ст.ст.94-96 КПК України, розцінюються судом як такі, що носять неправдивий та недостовірний характер, є такими, що спрямовані на ухиленні особи від кримінальної відповідальності, оскільки його вина повністю підтверджується всім комплексом зібраних по даному кримінальному провадженню доказів.

Щодо показань обвинуваченого та потерпілого в частині спричинення ОСОБА_12 перелому носа ОСОБА_11 , суд оцінки не надає, оскільки останні виходять за межі висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта (ст. 337 КПК України).

Аналізуючи досліджені докази суд приходить до висновку про повну доведеність вини ОСОБА_12 у скоєному злочині та кваліфікує його дії за ч.1 ст.122 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Обставин відповідно до вимог статей 66,67 КК України, судом не встановлено.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_12 встановлено, що він на обліку у лікарів нарколога чи психіатра не перебуває, одружений, є батьком двох малолітніх дітей 2005 року на народження та 2011 року народження, має постійне місце реєстрації та проживання, працює, за місцем роботи характеризується позитивно, має молодий вік, є раніше не судимою особою.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_12 , суд виходить з положень ст.65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який згідно вимог ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, враховуючи положення статті 50 КК України відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Враховуючи те,що згідно вказаної норми Закону суд призначає більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин лише у разі якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів, суд вважає за можливе призначити обвинуваченому ОСОБА_12 покарання в межах санкції частини 1 статті 122 КК України із застосуванням положень статті 75 КК України, оскільки все ж таки, не дивлячись на те, що в ході судового розгляду допитані судом свідки викривали обвинуваченого у скоєнні інкримінованого йому злочину, останній у вчиненому не розкаявся, при промові останнього слова вказав, що не він був ініціатором бійки і потерпілий сам винен у тому, що опинився на місці бійки.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні потерпілим не заявлявся, витрати відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.369 - 371, 373, 374, 376, 395 Кримінального процесуального Кодексу України, суд
У Х В А Л И В:

ОСОБА_12 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.

В силу ст. 75 КК України ОСОБА_12 від відбування покарання, призначеного по даному вироку суду звільнити з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку 2 (два) роки не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно статті 76 КК України покласти на ОСОБА_12 наступні обов`язки:

?не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

?повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;

?періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з дня його проголошення, у разі не подачі на нього апеляції.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Червонозаводський районний суд міста Харкова шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1