Номер провадження: 11-кп/785/1232/16
Номер справи місцевого суду: 519/262/16-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.09.2016 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Суворовського районного суду м. Одеси від 12.07.2016 року відносно:

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Новомосковськ, Тульської області, Російської Федерації, громадянина України, маючого середню освіту, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 22.09.2011 року вироком Суворовського райсуду м. Одеси за ст.ст. 187 ч. 2, 185 ч. 2, 395, 70 КК України до 7 років позбавлення волі; звільненого 25.12.2014 року на підставі ухвали Вінницького райсуду Вінницікої обл. від 16.12.2014 року за ст. 84 КК України, по хворобі,

- обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185 КК України,

встановив:
Зазначеним вироком суду, ОСОБА_7 визнаний винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, та йому призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на два роки.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою залишений без змін.

Строк відбування ОСОБА_7 покарання відрахований з 16.02.2016 року.

Відповідно до вироку суду 1-ої інстанції ОСОБА_7 вчинив злочини за наступних обставин.

14.09.2015 року, в період часу з 12 год. 25 хв. до 12 год. 35 хв., ОСОБА_7 , таємно, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу викрав з кабінету № 4, який знаходиться в приміщенні Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м, Южне, яке розташоване за адресою: Одеська область, м. Южне, пр. Леніна, 5 мобільний телефон марки «SAMSUNG C 3592» вартістю 1019 гривень, та гаманець червоного кольору, який не представляє майнової цінності із документами на ім`я ОСОБА_9 . Після чого з викраденим майном з місця злочину зник, розпорядившись ним на власний розсуд, заподіявши потерпілій ОСОБА_9 матеріальний збиток в сумі 1019 гривень.

Крім того, 18.09.2015 року, в період часу з 12 год. 25 хв. до 12 год. 35 хв., ОСОБА_7 , таємно, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу з кабінету № 118, який знаходиться в приміщенні виконавчого комітету Южненської міськради, яке розташоване за адресою: Одеська область, м. Южне, вулиця Гр. Десанту, 26 викрав мобільний телефон марки «NOKIA С-5», вартістю 319 гривень та гаманець темно-коричневого кольору, вартістю 1622 гривні, в якому знаходились грошові кошти в сумі 200 гривень, 8 доларів США, банківські картки та водійське посвідчення, техпаспорт на автомобіль «Хонда» та фотознімки, які не мають матеріальної цінності, що належать потерпілій ОСОБА_10 , заподіявши потерпілій матеріальну шкоду на суму 3 498, 60 грн. Після чого з викраденим майном з місця злочину зник та розпорядився ним на власний розсуд.

Крім того, 10.10.2015 року, близько 14 год., ОСОБА_7 , маючи намір на таємне викрадення чужого майна, діючи навмисно, із корисливих мотивів, зайшов до приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ФОП « ОСОБА_11 », який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , де реалізуючи свій злочинний намір, із шухляди для грошей касового апарату таємно та навмисно викрав гроші в сумі 3000 гривень, чим спричинив потерпілій ОСОБА_11 матеріальну шкоду на вказану суму, після чого з місця події зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Крім того, 14.02.2016 року о 15 год. 30 хв., ОСОБА_7 , прибув до ТЦ «Таврія В», який розташований за адресою: м. Одеса, вул. Марсельська, 9, де реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_7 , впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав гаманець ОСОБА_12 із її сумки в якому знаходилися грошові кошти у розмірі 100 доларів США та 1600 грн., чим спричинив потерплій матеріальну шкоду на загальну суму 4214,7 грн. Викрадені грошові кошти витратив на власний розсуд.

В апеляційній скарзі, обвинувачений ОСОБА_7 , не оскаржуючи доведеність своєї вини у вчиненні інкримінованих йому злочинів та правильності кваліфікації його дій, вважає що вирок занадто суворий у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості вчинених кримінальних правопорушень та особі обвинуваченого.

Обвинувачений зазначає, що суд 1-ої інстанції, призначаючи йому покарання, не врахував пом`якшуючих обставин та даних про стан його здоров`я, а саме: наявність декількох тяжких хвороб, які потребують лікування.

На підставі викладеного обвинувачений просить вирок змінити, застосувати до нього положення ст. 69 КК України та пом`якшити призначене йому покарання.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, думку обвинуваченого та його захисника, які підтримали доводи апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечував проти її задоволення дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить висновку про таке.
Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому злочинів, фактичні обставини справи та правильність кваліфікації його дій в апеляційній скарзі не оспорюються.
У судовому засіданні суду 1-ої інстанції обвинувачений повністю визнав себе винним в інкримінованому йому злочині, у зв`язку з чим, суд обґрунтовано, в порядку ст. 349 КПК України, обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого, а його дії правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

З оскаржуваного вироку вбачається, що суд 1-ої інстанції, відповідно до вимог ст. 65 КК України, призначаючи ОСОБА_7 покарання врахував ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу обвинуваченого та обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання.
Оцінюючи особу обвинуваченого, суд взяв до уваги наявність обставин, що пом`якшують покарання, а саме щире каяття та сприяння розкриттю злочину, а також наявність обставин, що обтяжують покарання рецидив злочину.
Разом з тим, суд також врахував той факт, що обвинувачений ОСОБА_7 , 25.12.2014 року звільнившись з місць позбавлення волі за хворобою, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та знову вчинив умисні корисливі злочини.
При цьому, суд 1-ої інстанції, з урахуванням вищезазначених обставин призначив ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі ближче до найнижчої межі, яка передбачена санкцією ч. 2 ст. 185 КК України.
Апеляційний суд вважає безпідставними доводи ОСОБА_7 про те, що суд не врахував стан його здоров`я, оскільки дані про особу обвинуваченого були досліджені під час судового розгляду.
Окрім того, відповідно до інформації Южненського міськсуду Одеської області на теперішній час ОСОБА_7 притягується до кримінальної відповідальності та обвинувачується у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
Відповідно до ст. 69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційний злочин, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу.
Як вбачається з оскаржуваного вироку, обставини, які пом`якшують покарання, були враховані при постановленні вироку, проте, дані про особу обвинуваченого не дозволяють застосувати до нього положення ст. 69 КК України та призначити йому покарання нижче від найнижчої межі, передбаченої санкцією ч. 2 ст. 185 КК України.
Апеляційний суд вважає, що суд 1-ої інстанції, з урахуванням обставин вчинення злочинів та даних про особу обвинуваченого, дійшов обґрунтованого висновку про можливість виправлення і перевиховання ОСОБА_7 лише в умовах його ізоляції від суспільства.
Разом з тим, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 408 КПК України, суд апеляційної інстанції змінює вирок у разі в інших випадках, якщо зміна вироку не погіршує становища обвинуваченого.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» - попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених КПК України застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.
Законом України «Про внесення зміни до КК України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року, який набрав чинності 24 грудня 2015 року, внесені зміни до ч. 5 ст. 72 КК України та передбачено, що зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
В рамках даного кримінального провадження запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили обраний у вигляді тримання під вартою.

Оскаржуваний вирок Суворовського районного суду м. Одеси від 12.07.2016 р. набирає законної сили - з моменту постановлення даної ухвали апеляційним судом Одеської області.
Разом з цим попереднє ув`язнення у розумінні положень ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» закінчується з моменту набрання вироком законної сили.
Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 532 КПК України вирок суду, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Згідно ч. 4 цієї ж статті судові рішення суду апеляційної та касаційної інстанцій, Верховного Суду України набирають законної сили з моменту їх проголошення.
Отже, обвинувачений ОСОБА_7 перебував у режимі попереднього ув`язнення з 16 лютого 2016 року по 21 вересня 2016 року, тому саме цей термін попереднього ув`язнення має бути перерахований апеляційним судом за правилами ч. 5 ст. 72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Таким чином, апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_7 підлягає частковому задоволенню, а вирок суду 1-ої інстанції підлягає зміні.
Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407-409, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд, -
ухвалив:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 - задовольнити частково.
Вирок Суворовського районного суду м. Одеси від 12.07.2016 року, яким ОСОБА_7 визнаний винуватим у вчинені злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України - змінити.
Доповнити резолютивну частину вироку наступним абзацом:

Застосувати положення ч. 5 ст. 72 КК України та зарахувати обвинуваченому ОСОБА_7 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 16 лютого 2016 року по 21 вересня 2016 року включно, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

В решті вирок суду залишити без змін.
Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її оголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня отримання ним копії даної ухвали.
Судді апеляційного суду Одеської області:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4