АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/528/16 Справа № 200/2282/15-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2016 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

представників потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду кримінальне провадження №0003954, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.09.2014року, за апеляційними скаргами прокурора, який приймав участь у розгляді справи судом першої інстанції, обвинуваченого ОСОБА_11 та в його інтересах захисника ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_13 та представників потерпілого ОСОБА_14 адвокатів ОСОБА_15 , ОСОБА_10 на вирок Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 грудня 2015 року щодо ОСОБА_11 , обвинуваченого за ч.2 ст.15 ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 263, ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 115, ч.1 ст. 162 КК України, ОСОБА_12 , обвинуваченого за ч.3 ст.185 КК України, та ОСОБА_13 , обвинуваченого за ч.3 ст.185 КК України, -

В с т а н о в и л а:

цим вироком

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Яргара Леовського району республіки Молдова, громадянин України, не одружений, не працюючий, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий :

- 11.08.1997 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська за ст. 86-1, 17, ч.3 ст. 81, ч.1 ст. 89 КК України до десяти років позбавлення волі. Відповідно до постанови Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 22.08.2002 року знижено покарання до семи років позбавлення волі. Звільненого з місць позбавлення волі 08.11.2004 року по відбуттю строку покарання;

- 09.11.2004 року Царичанським районним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст. 185, ч.4 ст. 185, ст. 304, ч.1 ст. 369, ст. 70 КК України до п`яти років позбавлення волі. Звільненого з місць позбавлення волі 14.02.2009 року по відбуттю строку покарання;

- 24.06.2009 року Царичанським районним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст. 185 КК України до трьох років позбавлення волі;

- 31.07.2009 року Царичанським районним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст. 186 КК України до чотирьох років позбавлення волі. Постановою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 18.03.2011 року за сукупністю вироків від 24.06.2009 року та 31.07.2009 року до відбуття призначено покарання у вигляді п`яти років шести місяців позбавлення волі;

- 05.10.2011 року Царичанським районним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст. 185 КК України до двох років позбавлення волі. На підставі ч.4 ст. 70 КК України вказане покарання поглинуто покаранням призначеним по вироку Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 31.07.2009 року та до відбуття призначено покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі. Відповідно до постанови Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 20.01.2012 року вважається засудженим до п`яти років шести місяців позбавлення волі;

- 10.02.2015 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська за ч.3 ст. 185 КК України до чотирьох років позбавлення волі,

засуджений за ч.2 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України до трьох років позбавлення волі;за ч.1 ст. 263 КК України до трьох років шести місяців позбавлення волі;за ч.3 ст. 185 КК України до трьох років семи місяців позбавлення волі;за ч.1 ст. 115 КК України до восьми років шести місяців позбавлення волі;за ч.1 ст. 162 КК України до двох років обмеження волі. На підставі ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарань за сукупністю злочинів остаточно призначено покарання у вигляді дев`яти років позбавлення волі з відбуттям покарання в кримінально-виконавчій установі закритого типу. На підставі ч.4 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання за вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 10 лютого 2015 року більш суворим за даним вироком остаточно призначено покарання за сукупністю вироків у вигляді дев`яти років позбавлення волі з відбуттям покарання в кримінально-виконавчій установі закритого типу. Стягнуто з ОСОБА_11 на користь потерпілого ОСОБА_14 матеріальну шкоду у розмірі 50000 грн., моральну шкоду у розмірі 1000000 грн. Стягнуто з ОСОБА_11 на користь СП «Марком» матеріальну шкоду у розмірі 6538 грн. 80 копійок. Запобіжний захід ОСОБА_11 до вступу вироку в законну силу залишено тримання під вартою. Строк відбування покарання постановлено рахувати з 15.10.2014 року. Судом також вирішено долю речових доказів та питання розподілу процесуальних витрат.

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Дніпропетровська, громадянин України, не одружений, не працюючий, який проживає за адресою: АДРЕСА_3 , раніше судимий :

- 22.06.1995 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст. 140, ст. 86-1, 44, 42 КК України до трьох років позбавлення волі;

- 14.07.1997 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст. 141 КК України до трьох років позбавлення волі. Звільненого з місць позбавлення волі 01.04.2000 року по відбуттю строку покарання;

- 24.12.2001 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська за ч.4 ст. 185, ч.1 ст. 89, 42 КК України до шести років позбавлення волі. Звільненого з місць позбавлення волі 23.01.2006 року на підставі постанови Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 15.01.2006 року умовно-достроково на не відбутий строк три місяці чотири дня;

- 19.12.2006 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська за ч.3 ст. 185,71 КК України до трьох років одного місяця позбавлення волі. Звільненого з місць позбавлення волі 10.04.2009 року по відбуттю покарання;

- 22.03.2010 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська за ч.1 ст. 263 КК України до двох років позбавлення волі зі звільненням від відбуття покарання з іспитовим строком на один рік;

- 16.07.2010 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська за ч.1 ст. 309, ч.2 ст. 263, 71 КК України до трьох років позбавлення волі. Звільненого з місць позбавлення волі 08.06.2013 року по відбуттю покарання;

- 01.07.2014 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України до трьох років позбавлення волі зі звільненням від відбуття покарання з іспитовим строком на три роки;

- 07.11.2014 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська за ст. 395 КК України до двох місяців арешту;

- 02.12.2014 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст. 185, 71 КК України до трьох років одного місяця позбавлення волі;

- 10.02.2015 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська за ч.3 ст. 185, ч.4 ст. 70 КК України до трьох років шести місяців позбавлення волі,

засуджений за ч.3 ст. 185 КК України до трьох років позбавлення волі з відбуттям покарання в кримінально-виконавчій установі закритого типу. На підставі ч.4 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання за даним вироком більш суворим за вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 10 лютого 2015 року остаточно призначено покарання за сукупністю вироків у вигляді трьох років шести місяців позбавлення волі з відбуттям покарання в кримінально-виконавчій установі закритого типу. Запобіжний захід ОСОБА_12 до вступу вироку в законну силу залишено тримання під вартою. Строк відбування покарання постановлено рахувати з 15.10.2014 року. Судом також вирішено долю речових доказів та питання розподілу процесуальних витрат.

ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець м. Дніпропетровська, громадянин України, не одружений, не працюючий, який проживає за адресою: АДРЕСА_3 , раніше судимий :

- 09.11.1993 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст. 81 КК України до двох років позбавлення волі;

18.01.1995 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська за ч.3 ст. 140, ч.3 ст. 42 КК України до восьми років позбавленні волі. Ухвалою Дніпропетровського обласного суду від 14.02.1995 року вирок змінено в частині покарання, призначено покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі. Звільненого з місць позбавлення волі 31.07.1998 року по відбуттю строку покарання;

27.12.2002 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст. 307 КК України до п`яти років позбавлення волі;

29.12.2008 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст. 309, ч.2 ст. 307 КК України по п`яти років позбавлення волі. Звільненого з місць позбавлення волі 23.12.2011 року на підставі постанови Синельніківського районного суду Дніпропетровської області від 16.12.2011 року умовно-достроково на не відбутий строк один рік сім місяців п`ятнадцять днів;

27.12.2013 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст. 263 КК України до одного року шести місяців позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з іспитовим строком на один рік,

засуджений за ч.3 ст. 185 КК України до трьох років позбавлення волі з відбуттям покарання в кримінально-виконавчій установі закритого типу. На підставі ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднати не відбуте покарання за вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 27 грудня 2013 року та остаточно до відбуття призначити покарання по сукупності вироків у вигляді трьох років одного місяця позбавлення волі з відбуттям покарання в кримінально-виконавчій установі закритого типу. Запобіжний захід ОСОБА_13 до вступу вироку в законну силу залишено тримання під вартою. Строк відбування покарання постановлено рахувати з 15.10.2014 року. Судом також вирішено долю речових доказів та питання розподілу процесуальних витрат.

Вироком суду ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 визнано винними та засуджено за таких обставин.

10.09.2014 року близько 23.51 годин ОСОБА_11 , знаходячись біля виномаркету «Поляна», розташованому по вул. Запорізьке шосе у м. Дніпропетровську, який належить спільному українсько-німецькому підприємству « ІНФОРМАЦІЯ_4 », маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, зокрема продукції даного магазину, підійшов до вікна магазину, де, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, підібраною біля вікна палицею, розбив скло у вікні та проник у приміщення виномаркету « ОСОБА_16 ». Після чого він пройшов до складського приміщення, де зберігалася продукція виномаркету у вигляді ящиків з вино-горілчаними напоями. Продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_11 , діючи умисно, вчиняючи злочин повторно, взяв один ящик, в якому знаходилися 10 пляшок з горілкою «Первак Житній» об`ємом 0,5 л кожна, вартістю 47,50 грн. за одну пляшку, на загальну суму 475 грн., 10 пляшок з горілкою «Первак Пшеничний» об`ємом 0,5 л кожна, вартістю 47,50 грн. за одну пляшку на загальну суму 457 грн., а всього на загальну суму 950 грн., який підніс до пройому розбитого вікна з метою його послідуючого викрадення, та почув, що до магазину підійшли охоронці. Після чого ОСОБА_11 , не бажаючи викривати себе у вчиненні злочину, залишив ящик із горілкою біля віконного пройому та сховався у приміщенні складу виномаркету. У свою чергу охоронці при огляді складського приміщення виномаркету виявили ОСОБА_11 та затримали останнього. Таким чином, ОСОБА_11 , виконавши усі дії, які він вважав необхідними для доведення злочину до кінця, не зміг його закінчити з причин, які не залежали від його волі, оскільки при спробі виносу викраденого товару був затриманий працівниками охорони виномаркету.

Крім того, 08.10.2014 року близько 00.00 год. ОСОБА_11 , знаходячись біля буд. АДРЕСА_4 , реалізуючи раптово виниклий умисел, направлений на придбання, носіння та зберігання вогнепальної зброї, без передбаченого законом дозволу, знайшов, і таким чином придбав пістолет моделі «FP 9» виробництва Угорщини калібру 9 мм «PARABELLUM», який виготовлений заводським способом і придатний для проведення пострілів, який відноситься до категорії нарізної короткоствольної вогнепальної зброї, та яку він, не маючи передбаченого законом дозволу, зберігаючи при собі, доставив до свого тимчасового місця проживання у буд. АДРЕСА_2 , де зберігав її.

Продовжуючи свої злочинні дії ОСОБА_11 , у невстановлений слідством час, без передбаченого законом дозволу, переніс вищевказаний пістолет моделі «FP 9» виробництва Угорщини калібру 9 мм «PARABELLUM», який виготовлений заводським способом і придатний для проведення пострілів, який відноситься до категорії нарізної короткоствольної вогнепальної зброї, у домоволодіння АДРЕСА_5 , де сховав її і зберігав. 12.10.2014 року у період часу з 12.00 год. до 13.45 годин працівниками міліції в ході проведення огляду ділянки місцевості біля домоволодіння АДРЕСА_5 , був виявлений та вилучений пістолет моделі «FP 9» виробництва Угорщини калібру 9 мм «PARABELLUM», який виготовлений заводським способом і придатний для проведення пострілів, який відноситься до категорії нарізної короткоствольної вогнепальної зброї, яку ОСОБА_11 придбав, зберігав та носив при собі без передбаченого законом дозволу.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 09.10.2014 року близько 23.30 годин ОСОБА_11 , знаходячись у кв. АДРЕСА_6 , за місцем мешкання ОСОБА_13 та ОСОБА_12 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, вступив у попередню змову з ОСОБА_13 та ОСОБА_12 , розподіливши ролі у вчиненні злочину. Реалізуючи свій злочинний умисел, 10.10.2014 року близько 04.00 години ОСОБА_11 , реалізуючи заздалегідь обумовлені ролі при вчиненні злочину, направлені на таємне викрадення чужого майна, разом із ОСОБА_13 та ОСОБА_17 на автомобілі марки «LDV Convoy» д/н НОМЕР_1 типу фургон малотоннажний під керуванням ОСОБА_18 , якому не було відомо про злочинні наміри ОСОБА_11 , ОСОБА_13 та ОСОБА_12 , за вказівкою ОСОБА_11 прибули до недобудованої будівлі по АДРЕСА_7 . Після чого ОСОБА_11 , діючи погоджено у групі з ОСОБА_13 та ОСОБА_12 , виконуючи відведену роль у скоєнні злочину, скориставшись тим, що за їх діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, з корисливих мотивів, вчиняючи злочин повторно, за допомогою металевої викрутки, відкрив металеві двері приміщення АДРЕСА_7 . Після цього ОСОБА_11 , діючи погоджено у групі з ОСОБА_13 та ОСОБА_12 , які вчиняли злочин повторно, проникли всередину вказаного приміщення, де виявили майно, яке належить ОСОБА_19 та ОСОБА_20 . Продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_11 діючи у групі з ОСОБА_13 та ОСОБА_12 по черзі винесли із приміщення та завантажили до автомобіля майно, яке належить потерпілому ОСОБА_19 , а саме: масляні радіатори марки «SCARLET» у кількості 7 шт. вартістю 834, 20 грн. за один радіатор на загальну суму 5839,40 грн., обігрівачі марки «Уфо» у кількості 3 шт. вартістю 605,93 грн. за один обігрівач на суму 1817,79 грн., столи офісні у кількості 5 шт. вартістю 478,46 грн. за один стіл на загальну суму 2392,30 грн., офісні крісла у кількості 10 шт. вартістю 1052,80 грн. за одне крісло на загальну суму 10528 грн., а всього на загальну суму 20577,49 грн. А також майно, яке належить потерпілому ОСОБА_20 , а саме: взуття марки «NASITE» у кількості 54 пари вартістю 200 грн. за одну пару на загальну суму 10800 грн. Після чого із викраденим майном ОСОБА_11 разом із ОСОБА_13 та ОСОБА_12 зникли з місця скоєння злочину. Таким чином, ОСОБА_11 , діючи за попередньою змовою у групі з ОСОБА_13 та ОСОБА_12 , умисно, із корисливих мотивів, кожен вчиняючи злочин повторно, таємно викрали майно, яке належить потерпілому ОСОБА_19 на загальну суму 20577,49 грн. та потерпілому ОСОБА_20 на суму 10800 грн.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 11.10.2014 року близько 03.00 годин ОСОБА_11 , діючи з єдиним умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна у групі із ОСОБА_13 із приміщення недобудованої будівлі, розташованої по АДРЕСА_7 , яке належить ОСОБА_21 , усвідомивши те, що при вчиненні протиправних дій можуть виникнути обставини, при яких їх можуть викрити сторонні особи, не бажаючи бути затриманим за вчинення злочину або відразу після цього, з метою забезпечення особистої безпеки взяв із собою пістолет моделі «FP 9» виробництва Угорщини калібру 9 мм «PARABELLUM», який виготовлений заводським способом і придатний для проведення пострілів, який поклав у натільну кобуру та разом із ОСОБА_13 прибув до недобудованої будівлі АДРЕСА_7 та безперешкодно через незачинені вхідні двері проник до приміщення.

У свою чергу ОСОБА_13 за обумовленою домовленістю з ОСОБА_11 пішов від зазначеної будівлі з метою придбання тютюнових виробів та напоїв, і в подальшому добровільно відмовився від доведення свого злочинного умислу на таємне викрадення чужого майна. Після чого ОСОБА_11 , знаходячись на першому поверсі вказаної будівлі, побачив, як до входу підходять сторонні особи, і не бажаючи бути викритим на місці скоєння злочину, сховався за складеними у приміщенні меблями. Після цього до приміщення зайшов ОСОБА_22 , який усвідомлюючи, що у приміщенні знаходиться стороння особа, став вимагати припинити переховування, не чинити йому опір та вийти з приміщення. У свою чергу ОСОБА_11 , не підкорився законним вимогам ОСОБА_22 , не викрив себе у приміщенні, та розуміючи, що зовні приміщення знаходиться ще одна особа, дії якої також направлені на його затримання, усвідомлюючи можливість довести свої злочинні наміри до кінця, добровільно відмовився від доведення свого злочинного умислу, направленого та таємне викрадення чужого майна. У подальшому ОСОБА_11 , скориставшись тим, що ОСОБА_23 відійшов від входу у приміщення, вибіг з будівлі, та усвідомлюючи, що його дії припинили бути таємними та носять відкритий характер, не бажаючи бути затриманим, почав бігти по тротуару вул. Артема у напрямку вул. Благоєва. Одночасно з цим ОСОБА_11 почув постріли з боку ОСОБА_22 та усвідомлюючи, що його переслідують і реалізуючи раптово виниклий умисел, направлений на умисне противоправне заподіяння смерті ОСОБА_22 , не припиняючи бігти у зазначеному напрямку, маючи при собі заздалегідь заготовлений пістолет моделі «FP 9» калібру 9 мм «PARABELLUM», який відноситься до категорії нарізної короткоствольної вогнепальної зброї, споряджений бойовими набоями, привів його механізм у положення для проведення пострілів, та бажаючи заподіяти смерть ОСОБА_22 , який був позаду та переслідував його, усвідомлюючи злочинний характер своїх дій та бажаючи подальшого настання суспільно-небезпечного наслідку у вигляді заподіяння смерті ОСОБА_22 , цілеспрямовано провів декілька пострілів у ОСОБА_22 та поцілив йому однією кулею у голову, тим самим заподіяв йому наскрізне кульове поранення голови з порушенням кісток склепіння та основи черепу з руйнуванням головного мозку. Від отриманого поранення у ОСОБА_22 відразу настала смерть. Після чого ОСОБА_11 втік з місця скоєння злочину.
В апеляціях:
-прокурор, який приймав участь у розгляді справи судом першої інстанції, не оспорюючи доведеність вини і правильності кваліфікації дій засуджених, просить вирок суду скасувати у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та ухвалити новий вирок, яким призначити покарання ОСОБА_11 з урахуванням положень ст.. 70, ч.4 ст. 70 КК України у виді 9 років 5 місяців позбавлення волі, ОСОБА_12 - з урахуванням положень ч.4 ст. 70 КК України у виді 4 років позбавлення волі, ОСОБА_13 - з урахуванням положень ст. 71 КК України у виді 3 років 8 місяців позбавлення волі.

-обвинувачений ОСОБА_11 не згоден з вироком суду в частині призначення покарання та просить його переглянути й зменшити йому покарання;

-захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_11 просить вирок суду змінити, призначивши останньому більш м`яке покарання;
-обвинувачений ОСОБА_13 з урахуванням доповнень просить вирок суду скасувати, зарахувати йому строк попереднього ув`язнення у строк покарання і на підставі цього звільнити від подальшого відбування покарання, оскільки, на його думку, строк, який він перебуває під вартою, є вже достатнім покаранням для його виправлення;
-представники потерпілого ОСОБА_14 адвокати ОСОБА_9 та ОСОБА_10 просять вирок суду відносно ОСОБА_11 скасувати в частині призначення покарання та ухвалити свій вирок, яким останньому призначити покарання у виді 15 років позбавлення волі.

На апеляційну скаргу прокурора обвинуваченим ОСОБА_13 були подані заперечення, в яких він просить залишити її без задоволення.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, думку прокурора ОСОБА_6 , який підтримав апеляцію прокурора, який приймав участь в розгляді провадження судом першої інстанції, апеляцію представників потерпілого ОСОБА_14 та заперечував проти задоволення інших апеляцій, думки обвинуваченого ОСОБА_11 та в його інтересах захисника ОСОБА_7 , які підтримали свої апеляції та заперечували проти апеляцій прокурора та представників потерпілого ОСОБА_14 , обвинуваченого ОСОБА_13 , який підтримав свою апеляцію та заперечував проти апеляційної скарги прокурора, обвинуваченого ОСОБА_12 та в його інтересах захисника ОСОБА_8 , які заперечували проти апеляції прокурора, позицію представників потерпілого ОСОБА_14 адвокатів ОСОБА_15 та ОСОБА_10 , які підтримали свою апеляцію та апеляцію прокурора та просили задовольнити їх в повному обсязі, а в задоволенні інших апеляцій відмовити, перевіривши матеріали справи в межах апеляцій, обговоривши їх доводи, колегія суддів вважає за необхідне дані апеляційні скарги залишити без задоволення з таких підстав.
Висновки суду першої інстанції про винність ОСОБА_11 у скоєнні злочинів, за які він засуджений, кваліфікація його дій за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст.185 КК України - закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у приміщення, ч. 1 ст. 263 КК України - придбання, носіння та зберігання вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу, ч. 3 ст.185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у приміщення, ч. 1 ст.162 КК України - незаконне проникнення до володіння особи, ч. 1 ст. 115 КК України - вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині; про винність ОСОБА_12 у скоєнні злочину, за який він засуджений, кваліфікація його дій за ч. 3 ст.185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у приміщення; про винність ОСОБА_13 у скоєнні злочину, за який він засуджений, кваліфікація його дій за ч. 3 ст.185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у приміщення, учасниками судового провадження не оспорюються, а тому, відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України судом апеляційної інстанції не перевіряються.

Що ж стосується доводів захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_11 , заявлених нею під час судового засідання в суді апеляційної інстанції, відносно неправильної кваліфікації дій її підзахисного, колегією суддів до уваги не приймаються з підстав того, що дане кримінальне провадження в суді першої інстанції було розглянуто в порядку ч.3 ст. 349 КПК України, рішення суду з огляду на це було оскаржено учасниками судового провадження, а саме і захисником ОСОБА_7 , тільки в частині призначеного обвинуваченим покарання, а тому у відповідності до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції не має права розглядати обвинувачення, що не було висунуте в суді першої інстанції і оскаржуване рішення переглядається колегією суддів тільки в межах поданих апеляційних скарг.
При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_11 суд врахував ступінь суспільної небезпеки вчинених кримінальних правопорушень, дані про особу обвинуваченого. Обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнає з`явлення із зізнанням, щире каяття у скоєних злочинах та активне сприяння розкриттю злочинів. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що покарання у вигляді позбавлення волі строком на 9 років буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів погоджується з огляду на наступне.

Як убачається з вимог ст.65 КК України, суд призначає покарання з урахуванням ступеню тяжкості скоєного злочину, особи винного та обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до положень ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами, а також не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Ці вимоги закону суд першої інстанції виконав і обґрунтував у мотивувальній частині вироку свій висновок про вид і розмір покарання належним чином , призначивши покарання в межах санкції статті.

Апеляційним розглядом встановлено, що при призначенні покарання ОСОБА_11 за вчинення вищезазначених злочинів суд в повній мірі врахував ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які згідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії злочинів невеликої тяжкості, тяжких та особливо тяжких, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_11 , який раніше неодноразово судимий, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, за місцем ув`язнення характеризується посередньо, суд дійшов обґрунтованого висновку про необхідність призначення остаточного покарання обвинуваченому у вигляді позбавлення волі в межах санкцій інкримінованих йому статей Кримінального Кодексу України згідно правил ст. 70, ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів та вироків, з реальним його відбуттям.

При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_12 суд врахував ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого. Обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів погоджується з огляду на наступне.

Як убачається з вимог ст.65 КК України, суд призначає покарання з урахуванням ступеню тяжкості скоєного злочину, особи винного та обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до положень ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами, а також не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Ці вимоги закону суд першої інстанції виконав і обґрунтував у мотивувальній частині вироку свій висновок про вид і розмір покарання належним чином , призначивши покарання в межах санкцій статей.

Апеляційним розглядом встановлено, що при призначенні покарання ОСОБА_12 за вчинення вищезазначеного злочину суд в повній мірі врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_12 , який раніше судимий, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, за місцем ув`язнення характеризується позитивно, суд дійшов обґрунтованого висновку про необхідність призначення остаточного покарання обвинуваченому у вигляді позбавлення волі в межах санкції інкримінованої йому статті Кримінального Кодексу України згідно правил ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю вироків, з реальним його відбуттям.

При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_13 суд врахував ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого. Обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки 1 місяць буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів погоджується з огляду на наступне.

Як убачається з вимог ст.65 КК України, суд призначає покарання з урахуванням ступеню тяжкості скоєного злочину, особи винного та обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до положень ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами, а також не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Ці вимоги закону суд першої інстанції виконав і обґрунтував у мотивувальній частині вироку свій висновок про вид і розмір покарання належним чином , призначивши покарання в межах санкції статті.

Апеляційним розглядом встановлено, що при призначенні покарання ОСОБА_13 за вчинення вищезазначеного злочину суд в повній мірі врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_13 , який раніше судимий та скоїв злочин у період іспитового строку, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, за місцем ув`язнення характеризується позитивно, суд дійшов обґрунтованого висновку про необхідність призначення остаточного покарання обвинуваченому у вигляді позбавлення волі в межах санкцій інкримінованих йому статей Кримінального Кодексу України згідно правил ст. 71 КК України за сукупністю вироків, з реальним його відбуттям.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про те, що наведені судом обставини ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження та даних судового розгляду справи, підтверджені показами самих обвинувачених в судовому засіданні, які відповідають фактичним обставинам справи і учасниками судового провадження не оспорюються у відповідності до ч.3 ст. 349 КПК України.

Колегія суддів вважає, що при призначенні обвинуваченим покарання суд першої інстанції не порушив загальних засад призначення покарання, передбачених Кримінальним кодексом України, дотримався принципу індивідуалізації покарання, врахував тяжкість вчинених злочинів та дані по особи ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , та призначив покарання, яке є необхідним та достатнім для виправлення обвинувачених та попередження скоєння нових злочинів. Тому доводи апеляційних скарг, принесених на оскаржуване рішення суду щодо невідповідності призначеного покарання тяжкості злочинів та особам обвинувачених, яке є несправедливим як через м`якість, так і через суворість, спростовуються матеріалами кримінального провадження, є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Будь-яких даних, які б свідчили про наявність при розслідуванні кримінального провадження та його розгляді істотних вимог норм кримінально-процесуального закону, які б тягли за собою безумовне скасування всього вироку, по справі не встановлено.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.376 ч.2, ст.404, ст.405, ст.407, ст.419 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційні скарги прокурора, який приймав участь у розгляді справи судом першої інстанції, обвинуваченого ОСОБА_11 та в його інтересах захисника ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_13 та представників потерпілого ОСОБА_14 адвокатів ОСОБА_15 , ОСОБА_10 залишити без задоволення, а вирок Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 грудня 2015 року щодо ОСОБА_11 , обвинуваченого за ч.2 ст.15 ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 263, ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 115, ч.1 ст. 162 КК України, ОСОБА_12 , обвинуваченого за ч.3 ст.185 КК України, та ОСОБА_13 , обвинуваченого за ч.3 ст.185 КК України, без змін.

Відповідно до абз. 1 ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , кожному окремо, в строк відбування покарання строк їх попереднього ув`язнення в межах цього кримінального провадження з 15 жовтня 2014 року по 24 березня 2016 року включно з розрахунку: один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала набирає чинності з дня її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді:

_____________ _______________ _____________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4