Справа № 357/2031/16-к
У Х В А Л А
20 квітня 2016 року Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3

сторіни кримінального провадження підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_5

розглянувши клопотання старшого слідчого Білоцерківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області майора поліції ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0002520 від 22.06.2015 р. про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тернувате Миколаївського району Миколаївської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, працюючого заступником генерального директора ТОВ «Українська експертна група», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
15 квітня 2016 р. до слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшло клопотання старшого слідчого Білоцерківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області майора поліції ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0002520 від 22.06.2015 р. про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання щодо ОСОБА_4 , підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України, у зв`язку з наявністю ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: можливість переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Відповідно до клопотання та доданих до нього матеріалів ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 366 КК України, а саме в тому, що він відповідно до наказу №1 від 25.01.2002 ТОВ «Українська експертна група» призначений на посаду генерального директора цього товариства, яке зареєстроване за адресою: Київ, вул. Миколи Василенка, 7-А та відповідно до ч.3 ст.18 КК України являється службовою особою, наділеною організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями по поточному керівництву фінансово-господарської діяльності очолюваного ним товариства.

Відповідно до статті 15 Статуту ТОВ «Українська експертна група» генеральний директор мав право укладати від імені Товариства контракти, угоди та забезпечувати їх виконання; діяти без довіреності від імені Товариства; представляти Товариство в державних, громадських, юрисдикційних та інших органах; представляти Товариство у взаєминах з українськими, іноземними юридичними та приватними особами; видавати довіреності; видавати накази та розпорядження, обов`язкові для виконання працівниками Товариства; приймати на роботу та звільнити з роботи працівників Товариства; здійснювати керівництво структурними підрозділами Товариства, умисно вчинив службове підроблення, шляхом складання та видачі службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів та внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей за наступних обставин.

Відповідно до кваліфікаційного сертифіката №1495 від 25.12.1999 р., виданого Фондом державного майна України спільно з Українським товариством оцінювачів, Міжнародним центром приватизації інвестицій і менеджменту ОСОБА_4 має достатній рівень підготовки для самостійного проведення робіт з експертної оцінки майна, майнових прав та бізнесу на території України.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію в Державному реєстрі оцінювачів № 3677 від 14.07.2005 р. ОСОБА_4 має право здійснювати оцінку майна та майнових прав за такими напрямками:

1. Оцінка об`єктів у матеріальній формі:

1.1 Оцінка нерухомих речей (нерухомого майна, нерухомості) у тому числі експертна грошова оцінка земельних ділянок;

1.2 Оцінка машин і обладнання;

1.3 Оцінка дорожніх транспортних засобів;

1.4 Оцінка літальних апаратів;

1.5 Оцінка судноплавних засобів

1.7 Оцінка рухомих речей, крім таких, що віднесені до машин, обладнання, дорожніх транспортних засобів, літальних апаратів, судноплавних засобів та тих, що становлять культурну цінність

2. Оцінка цілісних майнових комплексів, паїв, цінних паперів, майнових прав та нематеріальних активів, у тому числі оцінка прав на об`єкти інтелектуальної власності:

2.1 Оцінка цілісних майнових комплексів, паїв, цінн6их паперів, майнових прав та матеріальних активів (крім оцінки права на об`єкти інтелектуальної власності).

2.2 Оцінка прав на об`єкти інтелектуальної власності.

Відповідно до Сертифікату суб`єкта оціночної діяльності № 9665/10 від 11.06.2010 р., виданого Фондом державного майна України, терміном дії з 11.06.2010 р. до 11.06.2013 р. ТОВ «Українська експертна група» дозволена практична оціночна діяльність в напрямках оцінки майна:

Оцінка нерухомих речей (нерухомого майна, нерухомості) у тому числі експертна грошова оцінка земельних ділянок;

Оцінка машин і обладнання;

Оцінка дорожніх транспортних засобів;

Оцінка літальних апаратів;

Оцінка судноплавних засобів

Оцінка рухомих речей, крім таких, що віднесені до машин, обладнання, дорожніх транспортних засобів, літальних апаратів, судноплавних засобів та тих, що становлять культурну цінність

Оцінка цілісних майнових комплексів, паїв, цінн6их паперів, майнових прав та матеріальних активів (крім оцінки права на об`єкти інтелектуальної власності).

Оцінка прав на об`єкти інтелектуальної власності

Відповідно до статуту ТОВ «Українська експертна група» на ОСОБА_4 покладено наступні права та обов`язки:

Укладати від імені Товариства контракти, угоди та забезпечувати їх виконання;

Діяти без довіреності від імені Товариства;

Здійснювати керівництво структурним підрозділами Товариства.

Працюючи на посаді генерального директора ТОВ «Українська експертна група» ОСОБА_4 , виконуючи роботу експерта-оцінювача з незалежної оцінки об`єктів в матеріальній формі, маючи відповідну освіту, теоретичні спеціальні знання та практичні навики в галузі оцінки майна в матеріальній формі, умисно вчинив службове підроблення шляхом складання офіційного документу звіту з незалежної оцінки майна: нерухоме майно - ? частина двокімнатної квартири АДРЕСА_3 та реалізував свій злочинний умисел за наступних обставин:

Так, 30.03.2012 р. державним виконавцем МВ ДВС Білоцерківського МРУЮ ОСОБА_7 в рамках виконавчого провадження № 30466576 винесено постанову про призначення експерта, суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні, відповідно до якої призначено ТОВ «Українська експертна група» в особі директора ОСОБА_8 експертом, суб`єктом оціночної діяльності суб`єктом господарювання у виконавчому провадженні № 30466576 з примусового виконання виконавчого листа № 2-5827/10, виданого 01.11.2011 р. Білоцерківським міськрайонним судом Київської обл. про стягнення з ОСОБА_9 , ОСОБА_10 солідарно на користь ТОВ «ТОТП Факторинг Україна» боргу в сумі 747 181,4 грн.

Відповідно до даної постанови, експерту, суб`єкту оціночної діяльності суб`єкту господарювання ТОВ «Українська експертна група» постановлено надати міському відділу державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції письмовий висновок, звіт про оцінку майна (акт оцінки майна) з питань вартості описаного майна - ? квартири АДРЕСА_4 , яка належить ОСОБА_9 .

05.04.2012 р. ОСОБА_4 був ознайомлений з вищевказаною постановою та попереджений про кримінальну відповідальність про дачу завідомо неправдивого висновку.

В ході проведення оцінки вказаного нерухомого майна, експерт-оцінювач ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, в невстановлений слідством час в період з 05.04.2012 р. по 15.05.2012 р., особисто виготовив та видав завідомо неправдивий офіційний документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення, а саме: звіт з незалежної оцінки майна: нерухоме майно -1/2 частина двокімнатної квартири АДРЕСА_3 , власником якої є ОСОБА_9 , до якого вніс завідомо неправдиві відомості про вартість оцінюваного об`єкта нерухомості в розмірі 82 838,00 грн., що не відповідало дійсності, завідомо знаючи, що вартість вказаного об`єкта нерухомості є значно вищою.

При цьому, під час складання даного звіту експертом-оцінювачем ОСОБА_4 з метою заниження вартості оцінюваного об`єкта в порушення вимог п.п.51,53 Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2003 р. №1440, не повністю ідентифіковано об`єкт оцінки щодо форми власності, яка на момент оцінки була визначена як приватна спільна часткова та не визначено правові обмеження щодо об`єкта оцінки та не враховано їх вплив на вартість об`єкту оцінки.

Крім того, ОСОБА_4 у вказаному звіті застосовано вид вартості «ринкова вартість (початкова ціна майна на прилюдних торгах (аукціоні)», що є порушенням вимог Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2003 № 1440 та Національного стандарту №2 «Оцінка нерухомого майна» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.10.2004 № 1442, оскільки така дефініція як «ринкова вартість (початкова ціна майна на прилюдних торгах (аукціоні)» в нормативно-правових актах з оцінки майна відсутня.

При цьому, ОСОБА_4 під час складання вищевказаного звіту під час використання методичних підходів, методів оцінки та наявності обґрунтування їх застосування в розділі 8.1 висновку використано термінологію, яка відсутня в Національному стандарті №1 та Національному стандарті № 2, а саме: прибутковий підхід, підхід оцінок, оснований на порівнянні з аналогами продажу.

Крім того, ОСОБА_4 в п.16 переліку нормативно-правових актів, використаної літератури та довідкових даних, відповідно до яких проводилась оцінка, який наявний у вищевказаному звіті, зазначено посилання на «Ежемесячный журнал «Практика оценки» февраль 2009 № 2 (29), издательство «Экономика» Киев, 98 ст: - Рекомендации по оценке недвижимости в условиях экономической неопределенности; - Рекомендації щодо оцінки вартості майна в умовах вимушеного продажу за обставин економічної невизначеності», які не являються нормативними документами.

Крім того, ОСОБА_4 в розділі 4.3 вищевказаного звіту наведено посилання на нормативні акти, зазначені в квадратних дужках, які не відповідають нормативним актом, зазначеним в переліку та на статті, номера яких є помилковими.

Крім того, ОСОБА_4 у вищевказаному звіті в порушення вимог п.53 Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2003 № 1440, не наведено аналізу зовнішніх факторів та ринку подібного майна.

Крім того, ОСОБА_4 у вищевказаному звіті, в порушення вимог п.п.43,49,53 Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2003 р. №1440 та п.п.13,19 Національного стандарту №2 «Оцінка нерухомого майна» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.10.2004 р. №1442, застосовано в якості об`єкту порівняння для розрахунку за процедурами порівняльного та дохідного підходів цілих квартир, незважаючи на не те, що об`єктом оцінки виступала частина квартири. При цьому ОСОБА_4 під час застосування коефіцієнтів коригування, які використані при розрахунках, дані детально не обґрунтовані, а також відсутнє коригування на технічний стан.

Крім того, більшість зроблених оцінювачем ОСОБА_4 припущень, на підстав яких проводилась оцінка, за текстом звіту не обґрунтовані, а тому в порушення вимог п. 3 Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2003 р. №1440 недостатньо зібрано вихідних даних та іншої інформації необхідної для проведення оцінки майна та проведення майнових прав на нерухомість.

Вказані дії ОСОБА_4 під час складання звіту з незалежної оцінки майна: нерухоме майно - 1/2 частина двокімнатної квартири АДРЕСА_3 , власником якої є ОСОБА_9 , призвели до недостовірної оцінки вказаного майна в розмірі 82838,00 грн., а тому вказаний звіт класифікується за ознакою абзацу 4 п.67 Національного стандарту оцінки №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затвердженого Постановою КМУ № 1440 від 10.09.2003 р., як такий, що не повною мірою відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна і має значні недоліки, що вплинули на достовірність оцінки, але може використовуватись з метою, визначеною у звіті, після виправлення зазначених недоліків.

Однак, ОСОБА_4 , склавши зазначений завідомо підроблений звіт, достовірно знаючи про порушення, допущені ним під час складання даного звіту, допущені ним недоліки не виправив та з метою надання цьому звіту правильного зовнішнього оформлення, завірив його своїми підписами та печаткою ТОВ «Українська експертна група» та таким чином посвідчив факт, що має юридичне значення.

Після підписання та скріплення печаткою ТОВ «Українська експертна група» вищевказаного офіційного документу, який містить завідомо неправдиві відомості та надання йому у такий спосіб юридичної сили, ОСОБА_4 видав цей звіт, який в подальшому був переданий до МВ ДВС Білоцерківського МРУЮ, на підставі якого майнові права на нерухоме майно - 1/2 квартири АДРЕСА_4 , яка належить ОСОБА_9 , під час проведення прилюдних торгів 26.10.2012 року за 70 600 грн. були передані ОСОБА_11 .

При цьому, згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи №14835/15-42 від 23.11.2015 р., вартість нерухомого майна: 1/2 квартири АДРЕСА_4 , яка належить ОСОБА_9 , станом на дату його реалізації 26.10.2012 р. становила 138076 грн.

Таким чином, як вважає слідчий, внаслідок неправомірних дій ОСОБА_4 , було спричинено шкоду ОСОБА_9 , яка виразилась у позбавлені її можливості погасити свої боргові зобов`язання перед ТОВ «ТОТП Факторинг Україна» в повній мірі від реалізації вказаного майна на загальну суму 55238 грн.

12 квітня 2016 р. о 19 год. 30 хв. підозрюваному ОСОБА_4 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.366 КК України.

Відомості по даному факту були внесені до ЄРДР 22 червня 2015 р. за №0002520 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України.

Обґрунтовуючи ризик переховування від органів досудового розслідування та суду слідчий посилається на ту обставину що підозрюваний вчинив злочин невеликої тяжкості, під час досудового розслідування неодноразово викликався слідчим для проведення з ним слідчих дій, однак умисно ухилявся від явки та жодного разу до слідчого не з`явився, тому до нього було застосовано примусовий привід.

Посилання на матеріали, які підтверджують ці обставини, крім копії ухвали слідчого судді від 17.02.2016 р. про привід свідка ОСОБА_4 , відсутні.

Прокурор клопотання у судовому засіданні підтримав у повному обсязі, однак будь-яких доказів наявності обґрунтованої підозри (обставин, що підтверджують підозру у вчиненні злочину), слідчому судді не надано.

Підозрюваний ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України категорично не визнав. При цьому надав суду копію рішення Білоцерківського міськрайонного суду від 23.12.2013. №357/4884/13-ц, яке Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 25.02.2014 р. залишено без змін, згідно яких спір щодо визнання прилюдних торгів недійсними та визнання переважного права на придбання спірного майна (1/2 частини квартири АДРЕСА_3 ) вирішено і в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 проти задоволення клопотання категорично заперечує, посилаючись на відсутність обґрунтованої підозри та наявності хоча б одного заявленого ризику та будь-якого доказу, який би його підтверджував.

При цьому як підозрюваний так і його захисник вказали на ті обставини, що КПК України не передбачає такого виду обов`язку, як прибуття до слідчого з періодичністю 1 раз на тиждень у зв`язку з необхідністю профілактично впливати на підозрюваного з метою сприяння не ухиленню останнім від слідства та суду, не вчиненню ним інших злочинів; не відлучатися за межі Київської області без дозволу слідчого, прокурора або суду, що обґрунтовується необхідністю полегшення працівникам поліції профілактичного нагляду за підозрюваним задля недопущення вчинення ним інших злочинів.

Проаналізувавши вищенаведені обставини, заслухавши доводи сторін, оглянувши матеріали клопотання, надані підозрюваним та його захисником матеріали під час розгляду клопотання, приходжу до висновку, що клопотання слідчого не підлягає задоволенню.

Слідчим у клопотанні та прокурором в суді беззаперечно не доведені обставини, що дають підстави на час розгляду клопотання, обґрунтовано підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України.

Всупереч вимогам п.5 ч.1 ст.184 КПК України слідчим та прокурором не надано будь-яких доказів на підтвердження викладених у клопотанні обставин, на підставі яких вони дійшли висновку, про наявність заявленого ризику.

Додані до клопотання копії матеріалів, а саме: ухвали слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду від 17.02.2016 р., витягу з ЄРДР від 22.06.2015 р. та повідомлення про підозру від 12.04.2016 р. самі по собі беззаперечно не можуть свідчити про обґрунтованість заявленого ризику.

Доводи підозрюваного та його захисника, викладені в запереченнях, належним чином обґрунтовані.

Відповідно до ч.ч. 1,2,3 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

2. Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

3. Слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті.

Враховуючи, що прокурор не довів обставини, викладені в клопотанні, рахую необхідним в задоволенні клопотання відмовити та зобов`язати при цьому підозрюваного ОСОБА_4 прибувати до слідчого або прокурора за кожною вимогою.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст.176-179, 183, 193, 194, 196, 309 КПК України,-

У Х В А Л И В:
У задоволенні клопотання старшого слідчого Білоцерківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області майора поліції ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0002520 від 22.06.2015 р. про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання щодо ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України відмовити.

Зобов`язати ОСОБА_4 прибувати за кожною вимогою до слідчого або прокурора .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1