АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

власника майна ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 який діє в інтересах ТОВ «Юнівет груп» на ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 06 вересня 2016 року, -

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого з ОВС СУ ФР ГУ ДФС у Київській області старшого лейтенанта податкової міліції ОСОБА_8 та накладено арешт на грошові кошти, що містяться на банківських рахунках ТОВ «Юнівет Груп» () № НОМЕР_1 (українська гривня, долар США, євро, російський рубль ТОВ «Консалтпрайм » () № НОМЕР_2 відкритих у ПАТ «ПУМБ»

В ухвалі слідчий суддя вказав, що клопотання слідчого містить достатньо правових підстав для арешту майна, передбачених ст. 170 КПК України та з метою збереження речових доказів, та з метою забезпечення можливої спеціальної конфіскації майна, наявні підстави для накладення арешту на вищевказані грошові кошти, оскільки слідчим доведено те, що у разі не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, існують ризики приховування або зникнення цього майна.

В апеляційній скарзі захисник, який діє в інтересах ТОВ «Юнівет груп» не погоджуючись з ухвалою слідчого судді просить її скасувати та відмовити в задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на рахунок товариства ТОВ «Юнівет груп» В обґрунтування своїх вимог зазначає, що клопотання слідчого було постановлене з істотними порушеннями кримінального процесуального закону, оскільки, в ньому відсутня аргументація накладення арешту на рахунки товариства в банківській установі, також відсутні конкретні факти незаконної діяльності товариства.
Апелянт вважає, що слідчий в своєму клопотанні не надав доказів того, що кошти на рахунках товариства здобуті незаконним, злочинним шляхом і є знаряддям кримінального правопорушення та набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, не врахував відсутність правової підстави для арешту рахунків товариства «Юнівет Груп». Крім того, апелянт зазначає про те, що директор ТОВ ««Юнівет Груп» не є підозрюваним, як і не пред`явлено жодній особі даного товариства підозри в даному кримінальному провадженні.
Одночасно апелянтом заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 06.09.2016 р. В обґрунтування поважності причин пропуску встановленого законом строку на апеляційне оскарження апелянт вказує на те, що оскаржувана ухвала суду була постановлена без виклику директора та представника товариства, про ухвалу слідчого судді дізнались лише 03.10.2016.

Заслухавши доповідь судді, пояснення власника майна ОСОБА_6 та його захисника, які підтримали вимоги апеляційної скарги та просили їх задовольнити, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів дійшла наступних висновків.
З апеляційної скарги, доданих до неї документів та матеріалів судового провадження вбачається, що клопотання органу досудового розслідування про накладення арешту було розглянуто судом у відсутність власника та його захисника, ухвалу слідчого судді отримали лише 03.10.2016 року, а тому оскарження ухвали про накладення арешту на майно здійснено без пропущення процесуального строку.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Під час апеляційного розгляду колегією суддів встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані.

Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

Треті особи, майно яких може бути арештовано, - особи, які отримали чи придбали у підозрюваної, обвинуваченої чи засудженої особи майно безоплатно або в обмін на суму, значно нижчу ринкової вартості, або знали чи повинні були знати, що мета такої передачі - отримання доходу від майна, здобутого внаслідок вчинення злочину, приховування злочину та/або уникнення конфіскації.

Вищезазначені відомості щодо третьої особи повинні бути встановлені в судовому порядку на підставі достатності доказів.

Підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину. Арешт майна можливий також у випадках, коли санкцією статті Кримінального кодексу України, що інкримінується підозрюваному, обвинуваченому, передбачається застосування конфіскації, до підозрюваної, обвинуваченої особи заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні. Арешт також може бути застосовано до майна третіх осіб з урахуванням частини другої цієї статті.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у випадках, якщо існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до зникнення, втрати, знищення, перетворення, пересування, відчуження майна.

Як вбачається з матеріалів провадження, Слідчим управлінням фінансових розслідувань головного управління ДФС у Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000019 від 28.07.2015 року за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч.5 ст.27, ч.3 ст. 212, ч.2 ст. 205 КК України за фактом фіктивного підприємництва та сприяння в ухилення від сплати податків у особливо великих розмірах юридичним особам.

29 серпня 2016 р. старший слідчий з ОВС СУ ФР ГУ ДФС у Київській області старшого лейтенанта податкової міліції ОСОБА_8 звернувся з клопотанням на грошові кошти що містяться на банківських рахунках, ТОВ «Юнівет Груп» (), ТОВ «Консалтпрайм » () відкритих у ПАТ «ПУМБ», посилаючись на те, що з метою всебічного, повного та неупередженого розслідування, встановлення всіх обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню, припинення злочинної діяльності, збереження речового доказу в заявленому вище розмірі грошових коштів та просив задовольнити його.

Встановивши зазначені обставини, перевіривши обґрунтованість висновків органу досудового розслідування з приводу обставин вчинення кримінального правопорушення та врахувавши положення ст.ст. 170 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про наявність правових підстав для арешту майна та наклав арешт на грошові кошти товариств.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, слідчий суддя, обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 131-132, 170-173 КПК України, наклав арешт на грошові кошти на банківських рахунках, які належать ТОВ «Юнівет Груп» (), ТОВ «Консалтпрайм » (), відкритого в ПАТ «ПУМБ заборонивши розпоряджатися грошовими коштами в частині видаткових операцій, крім обов`язкових платежів до бюджету та виплати заробітних плат працівникам товариств з тих підстав, що вони можуть відповідати критеріям, передбачених ч. 1 ст. 98 КПК України, оскільки можуть бути отримані кримінально протиправним шляхом.

Як вважає колегія суддів, слідчий суддя під час розгляду клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту.

Колегія суддів погоджується з такими висновками слідчого судді, виходячи з того, що з огляду на положення ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно яке може мати ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Арешт майна з підстав передбачених ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

З урахуванням вищенаведеного, слідчий суддя всупереч твердженням апелянта, встановив належні правові підстави, передбачені ч. 1 ст. 170, п. п. 2, 3 ч. 2 ст. 170, ч. ч. 4, 5 ст. 170 КПК України.

Доводи апеляційної скарги щодо порушень судом норм КПК України не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та зазначені в апеляційній скарзі обставини не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали суду.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, апелянтами не надано та колегією суддів не встановлено.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається.

Керуючись ст.ст. 117, 131, 132, 170, 173, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Поновити захисника ОСОБА_7 який діє в інтересах ТОВ «Юнівет груп» строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді.

Ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 06 вересня 2016 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого з ОВС СУ ФР ГУ ДФС у Київській області старшого лейтенанта податкової міліції ОСОБА_8 та накладено арешт на грошові кошти, що містяться на банківських рахунках ТОВ «Юнівет Груп» () № НОМЕР_1 (українська гривня, долар США, євро, російський рубль відкритих у ПАТ «ПУМБ» - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 який діє в інтересах ТОВ «Юнівет груп» - без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/796/3538/2016 Категорія ст. 172 КПК України

Слідчий суддя суду 1-ї інстанції ОСОБА_9
Доповідач: ОСОБА_1