Бродівський районний суд Львівської області
Справа № 446/1130/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2016 року м. Броди
Бродівський районний суд Львівської області в складі головуючої судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , потерпілого ОСОБА_9 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, одруженого, з середньою освітою, непрацюючого, уродженця та зареєстрованого у АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
за ч. 3 ст. 185 КК України та
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , українця, громадянина України, не одруженого, з середньою освітою, не працюючого, уродженця та жителя АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
за ч. 3 ст. 185 КК України,
17 грудня 2014 року близько 09.00 години ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_5 та ОСОБА_10 , попередньо розподіливши свої ролі у вчиненні кримінального правопорушення, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів проникли в житловий будинок, який розташований по АДРЕСА_6 та належить ОСОБА_14 , звідки таємно викрали золоті вироби на загальну суму 7000 гривень, чим спричинили останньому матеріальних збитків на вищевказану суму.
27 лютого 2015 року в період з 09.00 години по 13.00 годину, ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_10 , попередньо розподіливши свої ролі у вчиненні кримінального правопорушення, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, проникли у житловий будинок, який розташований по АДРЕСА_6 та належить ОСОБА_16 , звідки таємно викрали грошові кошти в сумі 700 гривень, пару золотих сережок, м`ясні вироби та мобільний телефон «Samsung», чим спричинили потерпілій матеріальних збитків на загальну суму 2300 гривень.
5 березня 2015 року близько 10.00 години ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_5 та ОСОБА_10 , попередньо розподіливши свої ролі у вчиненні кримінального правопорушення, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, проникли у підсобне приміщення, яке знаходиться на території господарства, що по АДРЕСА_8 та належить ОСОБА_17 , звідки таємно викрали дерев`яну вагонку породи липа в кількості 10 штук, вартість яких згідно довідки, виданої ПП «Світлиця» станом на 05.03.2015 року становить 264 гривні.
17 грудня 2014 року близько 09 години ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_4 та ОСОБА_10 , попередньо розподіливши свої ролі у вчиненні кримінального правопорушення, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, проникли у житловий будинок, який розташований по АДРЕСА_6 та належить ОСОБА_14 , звідки таємно викрали золоті вироби на загальну суму 7000 гривень, чим спричинили потерпілому матеріальних збитків на вищевказану суму.
19 лютого 2015 року близько 11 години ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_10 та ОСОБА_4 , попередньо розподіливши свої ролі у вчиненні кримінального правопорушення, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, проникли у житловий будинок, який розташований по АДРЕСА_7 та належить ОСОБА_15 , звідки таємно викрали ноутбук марки «ASUS», ювелірні вироби та гроші, чим спричинили потерпілому матеріальних збитків на загальну суму 52 700 гривень.
В період з грудня 2013 року по 04.03.2014 року, точної дати слідством не встановлено, ОСОБА_10 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_5 , попередньо розподіливши свої ролі у вчиненні кримінального правопорушення, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, проникли у житловий будинок, який розташований по АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_18 , звідки таємно, з корисливих спонукань, викрали компресор марки «Rostek», болгарку невстановленої марки швецького виробництва, електрорубанок невстановленої марки швецького виробництва, автомагнітолу «Prology», флеш накопичувач, чотири резинових килимки до автомобіля ВАЗ, набір накидних ключів, чим спричинили потерпілому матеріальних збитків на загальну суму 5500 гривень.
5 березня 2015 року близько 10 години ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_10 та ОСОБА_4 , попередньо розподіливши свої ролі у вчиненні кримінального правопорушення, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, проникли у підсобне приміщення, яке знаходиться на території господарства, що по АДРЕСА_8 та належить ОСОБА_17 , звідки таємно викрали дерев`яну вагонку породи липа в кількості 10 штук, вартість яких згідно довідки, виданої ПП «Світлиця» станом на 05.03.2015 року становила 264 гривні.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України визнав повністю, у вчиненому щиро кається.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_19 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України визнав повністю, у вчиненому щиро кається.
Суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому враховано, що проти цього не заперечують учасники судового провадження, присутні в залі суду під час розгляду справи, вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції. Цим особам роз?яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
На думку суду, дії ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України, так як останній вчинив крадіжку за попередньою змовою групою осіб, поєднану з проникненням у житло.
Дії ОСОБА_20 правильно кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України, так як останній вчинив крадіжку за попередньою змовою групою осіб, поєднану з проникненням житло.
Обставиною, що обтяжує відповідальність ОСОБА_4 суд визнає вчинення злочину групою осіб за попередньою змовою.
Обставиною, що пом?якшує покарання ОСОБА_4 суд визнає його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставиною, що обтяжує відповідальність ОСОБА_20 суд визнає вчинення злочину групою осіб за попередньою змовою.
Обставиною, що пом?якшує покарання ОСОБА_20 суд визнає його щире каяття.
За таких обставин обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_21 мають нести відповідальність за вчинені злочини.
При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, а саме - вчинив тяжкий злочин, особу обвинуваченого, який позитивно характеризується за місцем проживання, має на утриманні чотирьох малолітніх дітей, вперше притягується до кримінальної відповідальності, не перебуває на обліку в лікаря нарколога, перебуває на обліку в лікаря психіатра з 1990 року, а тому приходить до висновку, що його виправлення можливе із застосуванням покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції статті, за якою кваліфіковано інкримінований злочин.
Встановлено, що під час досудового розслідування в межах даного кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_4 перебував під вартою в період 05.03.2015 року по 18.03.2015 року. Виходячи із вимог ч. 5 ст. 72 КК України суд вважає необхідним зарахувати у строк покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_22 за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, а саме, вчинив тяжкий злочин, особу обвинуваченого, який позитивно характеризується за місцем проживання, його молодий вік, вперше притягується до кримінальної відповідальності, не перебуває на обліку в лікаря нарколога, не перебуває на обліку в лікаря психіатра, а тому приходить до висновку, що його виправлення можливе із застосуванням покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції статті, за якою кваліфіковано інкримінований злочин.
Встановлено, що під час досудового розслідування в межах даного кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_21 перебував під вартою в період 05.03.2015 року по 03.08.2015 року. Виходячи із вимог ч. 5 ст. 72 КК України суд вважає необхідним зарахувати у строк покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Згідно зі ст. 75 КК України, якщо суд при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п?яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Отже, враховуючи, що ОСОБА_4 щиро кається у вчиненому діянні, усвідомлює протиправність своїх дій, активно сприяв розкриттю злочину, позитивно характеризується за місцем проживання, має на утриманні чотирьох малолітніх дітей, перебуває на обліку у лікаря психіатра, суд вважає за можливе звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням.
Враховуючи, що ОСОБА_21 щиро кається у вчиненому діянні, усвідомлює протиправність своїх дій, позитивно характеризується за місцем проживання, не перебуває на обліку у лікаря нарколога, не перебуває на обліку у лікаря психіатра, його молодий вік, суд вважає за можливе звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням.
Із змісту ст. 128 КПК України вбачається, що особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до обвинуваченого. Якщо процесуальні відносини не врегульовані КПК України, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
До початку судового розгляду з цивільними позовами звернулися потерпілі ОСОБА_15 (а.с. 25-26 т. 1), ОСОБА_13 (а.с. 86 т. 1), ОСОБА_18 (а.с. 87 т. 1), ОСОБА_9 (а.с. 114 т. 1), ОСОБА_16 (а.с. 141 т. 1), ОСОБА_14 (а.с. 145 т. 1) про стягнення матеріальної та моральної шкоди.
Проте, в ході судового розгляду потерпілий ОСОБА_9 підтримав свої вимоги в лише в частині стягнення з обвинувачених матеріальної шкоди, а вимогу про стягнення моральної шкоди просив залишити без розгляду, про що подав суду письмову заяву (а.с. 96 т. 2). Також він уточнив розмір матеріальної шкоди, про що представив суду письмову заяву (а.с. 136 т. 2).
Статтею 119 ЦПК України визначено, що до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору. Статтею 5 Закону України «Про судовий збір» передбачене звільнення від сплати судового збору позивачів у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Проте, до цивільних позовів позивачами ОСОБА_15 , ОСОБА_13 , ОСОБА_18 , ОСОБА_16 , ОСОБА_14 про стягнення матеріальної та моральної шкоди не долучено документів про сплату судового збору. За таких обставин судом прийнято до розгляду ці цивільні позови лише в частині стягнення матеріальних збитків, завданих потерпілим внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно вимог ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов?язана довести ті обставини, на які вона покликається як на підставу своїх вимог і заперечень. Проте, ч. 1 ст. 61 ЦПК України передбачено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.
Пунктом 3 частини 1 статті 207 ЦПК України передбачено обов?язок суду постановити ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з?явився в судове засідання, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.
Цивільний позивач (потерпіла) ОСОБА_16 в судове засідання не з?явилася, проте, судом отримано її заяву про розгляд справи та цивільного позову у її відсутності (а.с. 85 т. 2). За таких обставин цивільний позов ОСОБА_16 про стягнення з обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_23 слід задовольнити частково та стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 4600,00 грн., оскільки у даному кримінальному провадженні ОСОБА_23 не є обвинуваченим.
Враховуючи, що в судове засідання жодного разу не з?явився потерпілий ОСОБА_14 та від нього не надходило до суду заяв про розгляд цивільного позову у його відсутності, такий цивільний позов слід залишити без розгляду та роз?яснити йому право звернутися до суду з цивільним позовом в порядку цивільного судочинства, оскільки залишення позову без розгляду не позбавляє позивача права повторного звернення до суду.
Частиною 2 статті 124 КПК України визначено, що суд у разі ухвалення обвинувального вироку стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Із змісту обвинувального акта вбачається, що розмір витрат на проведення експертиз становить 7264,00 грн. Проте, під час судового розгляду на підтвердження розміру витрат на залучення експертів суду прокурором представлено дев?ятнадцять довідок ГУ МВС України у Львівській області, що підтверджують розмір витрат на залучення експертів на загальну суму 6775,32 грн.
За таких обставин ці витрати слід стягнути з обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_20 на користь держави, а саме: з кожного обвинуваченого по 3387,66 грн.
В судовому засіданні встановлено, що згідно постанови слідчого від 16.05.2015 року (а.с. 146 т. 2) та розписки потерпілого ОСОБА_9 від 21.05.2015 року (а.с. 145 т. 2) речовими доказами у справі є золоте кільце у вигляді переплетіння, пара срібних сережок, золотий ланцюжок з золотим хрестиком, які передані потерпілому ОСОБА_9 . Враховуючи, що ці речові докази знаходяться у потерпілого ОСОБА_9 , то йому слід надати дозвіл на користування чи розпорядження ними.
Згідно постанови слідчого від 16.05.2015 року (а.с. 223 т. 2) речовими доказами у справі є пара золотих сережок з камінцями червоного та білого кольору, одна срібна сережка у вигляді квітки з камінцем, які слід віддати потерпілій ОСОБА_15 під розписку. Проте, суду не представлено такої розписки чи іншого доказу на підтвердження того, що постанову слідчого виконано і згадані речові докази передано потерпілій ОСОБА_15 . За таких обставин суд не має можливості вирішити питання про долю цих речових доказів на виконання вимог ч. 9 ст. 100 КПК України.
Згідно постанови слідчого від 25.05.2015 року (а.с. 230 т. 2) речовими доказами у справі є резиновий килимок до автомобіля та ручка чорного кольору з металевими вставками, які слідчий вирішив направити начальникові Кам?янка-Бузького РВ ГУ МВСУ у Л/о для забезпечення їх збереження згідно квитанції. Проте, суду не представлено такої квитанції чи іншого доказу на підтвердження того, що постанову слідчого виконано і забезпечено збереження згаданих речових доказів. За таких обставин суд не має можливості вирішити питання про долю цих речових доказів на виконання вимог ч. 9 ст. 100 КПК України.
Згідно постанови слідчого від 25.05.2015 року (а.с. 231 т. 2) речовими доказами у справі є USB флеш-накопичувач, який слідчий вирішив направити начальникові Кам?янка-Бузького РВ ГУ МВСУ у Л/о для забезпечення їх збереження згідно квитанції. Проте, суду не представлено такої квитанції чи іншого доказу на підтвердження того, що постанову слідчого виконано і забезпечено збереження згаданого речового доказу. За таких обставин суд не має можливості вирішити питання про долю цих речових доказів на виконання вимог ч. 9 ст. 100 КПК України.
Згідно постанови слідчого від 24.04.2015 року (а.с. 232 т. 2) речовим доказом у справі є в?язка вагонки, в кількості десять штук, яку слідчий вирішив віддати на зберігання потерпілому ОСОБА_17 під розписку. Проте, суду не представлено такої розписки чи іншого доказу на підтвердження того, що постанову слідчого виконано. За таких обставин суд не має можливості вирішити питання про долю цих речових доказів на виконання вимог ч. 9 ст. 100 КПК України.
Згідно постанови слідчого від 06.03.2015 року (а.с. 233 т. 2) речовими доказами у справі є одинадцять гривень банконотами: 5 гривень одна банкнота, 2 гривні три банкноти. Із змісту постанови вбачається, що ці грошові кошти слід направити у відділення «Приват Банк», що у м. Львові по вул. Гуцульській, 14 згідно акту прийому-передачі майна на зберігання. Проте, суду не представлено такого акта прийому-передачі, не повідомлено про його дату і місце складання. За таких обставин суд не має можливості вирішити питання про долю цих речових доказів на виконання вимог ч. 9 ст. 100 КПК України.
Згідно постанови слідчого від 16.05.2015 року (а.с. 218 т. 2) речовими доказами у справі є гроші: дві банкноти номіналом по 20 фунтів стерлінгів кожна, одна банкнота номіналом 10 доларів США, чотири банкноти юань номіналом три по 10 і одна 20, чотири банкноти російських рублів номіналом 50 і дві по 10, сім банкнот номіналом по 200 гривень, три банкноти номіналом по 100 гривень, три банкноти по 10 гривень, чотири банкноти по 5 гривень, три банкноти по 2 гривні, одна банкнота номіналом одна гривня. Із змісту постанови вбачається, що ці грошові кошти направлені у відділення «Приват Банк», що у м. Львові по вул. Гуцульській, 14 згідно акту прийому-передачі майна на зберігання. Проте, суду не представлено такого акта прийому-передачі, не повідомлено про його дату і місце складання. За таких обставин суд не має можливості вирішити питання про долю цих речових доказів на виконання вимог ч. 9 ст. 100 КПК України.
Відповідно до нотаріально засвідченої довіреності від 19.03.2014 року, копію якої долучено до матеріалів справи (а.с. 99 т. 2) законним володільцем автомобіля марки «Пежо Партнер», державний реєстраційний знак НОМЕР_1 є ОСОБА_24 , який проживає у АДРЕСА_9 . За таких обставин, виходячи із вимог ст. 100 КПК України автомобіль марки «Пежо Партнер», державний реєстраційний знак НОМЕР_1 слід повернути законному володільцю ОСОБА_24 .
Окрім того, згідно постанови слідчого від 16.05.2015 року (а.с. 217 т. 2) речовими доказами у справі є свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки «Пежо Партнер», д.р.н. НОМЕР_1 сірого кольору та ключі чорного кольору з брилком сигналізації до вище вказаного автомобіля.
Виходячи з того, що судом вирішено автомобіль марки «Пежо Партнер» повернути ОСОБА_24 , то ключі з брилком сигналізації та свідоцтво про реєстрацію цього транспортного засобу також слід повернути законному володільцю даного транспортного засобу ОСОБА_24 .
Встановлено, що згідно ухвал Бродівського районного суду Львівської області від 20.10.2015 року до обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_20 застосовано запобіжні заходи у виді домашнього арешту (а.с. 69-72 т. 2). На думку суду, ці запобіжні заходи слід залишити без змін до вступу вироку в законну силу.
Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України по факту крадіжки в гр. ОСОБА_11 та призначити покарання у виді трьох років позбавлення волі.
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України по факту крадіжки в гр. ОСОБА_12 та призначити покарання у виді трьох років і двох місяців позбавлення волі.
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України по факту крадіжки в гр. ОСОБА_9 та призначити покарання у виді трьох років і чотирьох місяців позбавлення волі.
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України по факту крадіжки в гр. ОСОБА_13 та призначити покарання у виді трьох років і шести місяців позбавлення волі.
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України по факту крадіжки в гр. ОСОБА_14 та призначити покарання у виді трьох років і восьми місяців позбавлення волі.
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України по факту крадіжки в гр. ОСОБА_15 та призначити покарання у виді трьох років і десяти місяців позбавлення волі.
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України по факту крадіжки в гр. ОСОБА_16 та призначити покарання у виді чотирьох років позбавлення волі.
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України по факту крадіжки в гр. ОСОБА_17 та призначити покарання у виді чотирьох років і двох місяців позбавлення волі.
За правилами ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки і два місяці позбавлення волі.
Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати у строк покарання ОСОБА_4 строк застосованого до нього в межах даного кримінального провадження попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі за період з 5 березня 2015 року до 18 березня 2015 року включно.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, призначити іспитовий строк тривалістю три роки.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 у виді домашнього арешту залишити без змін до вступу вироку в законну силу.
Прокоп?юка ОСОБА_26 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України по факту крадіжки в гр. ОСОБА_9 та призначити покарання у виді трьох років позбавлення волі.
ОСОБА_27 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України по факту крадіжки в гр. ОСОБА_14 та призначити покарання у виді трьох років і двох місяців позбавлення волі.
Прокоп?юка ОСОБА_26 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України по факту крадіжки в гр. ОСОБА_15 та призначити покарання у виді трьох років і чотирьох місяців позбавлення волі.
Прокоп?юка ОСОБА_26 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України по факту крадіжки в гр. ОСОБА_18 та призначити покарання у виді трьох років і шести місяців позбавлення волі.
Прокоп?юка ОСОБА_26 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України по факту крадіжки в гр. ОСОБА_17 та призначити покарання у виді трьох років і восьми місяців позбавлення волі.
За правилами ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити ОСОБА_22 покарання у виді позбавлення волі на строк три роки і вісім місяців позбавлення волі.
Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати у строк покарання ОСОБА_28 строк застосованого до нього в межах даного кримінального провадження попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі за період з 5 березня 2015 року до 3 серпня 2015 року включно.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_20 від відбування покарання з випробуванням, призначити іспитовий строк тривалістю два роки.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_20 у виді домашнього арешту залишити без змін до вступу вироку в законну силу.
Стягнути із ОСОБА_4 та ОСОБА_20 на користь ОСОБА_18 по 5630,00 грн. з кожного.
Стягнути із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_16 4600,00 грн.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 3387,66 грн. у відшкодування витрат, пов?язаних із залученням експертів.
Стягнути з ОСОБА_20 на користь держави 3387,66 грн. у відшкодування витрат, пов?язаних із залученням експертів.
Надати дозвіл потерпілому ОСОБА_9 на користування речовими доказами, а саме, на золоте кільце у вигляді переплетіння, пару срібних сережок, золотий ланцюжок з золотим хрестиком, які знаходяться у потерпілого.
Речові докази: автомобіль марки «Пежо Партнер» державний реєстраційний знак НОМЕР_1 , ключі з брилком сигналізації та свідоцтво про реєстрацію цього транспортного засобу повернути законному володільцю ОСОБА_24 , що прож. у АДРЕСА_9 .

На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення через Бродівський районний суд Львівської області.
Суддя ОСОБА_1