Справа №198/283/16-к
Провадження №1-кп/0198/39/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04.05.16 року Юр`ївський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши в підготовчому судовому засіданні в Юр`ївському районному суді Дніпропетровської області кримінальне провадження № 0000924 внесене до ЄРДР 08.04.2016 року за обвинуваченням
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що народився та проживає в АДРЕСА_1 , громадянина України, одруженого, з середньою освітою, не працюючого, на утриманні неповнолітня дитина (13 років), не судимого
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,
ВСТАНОВИВ :
Влітку 2013 року, більш точної дати вході досудового розслідування встановити не вдалося, приблизно о 12:00 годин, ОСОБА_5 у лісопосадці розташованій на території с.Варварівка Юр`ївського району Дніпропетровської області, виявив пластикову флягу та поліетиленовий пакет з сумішшю речовини рослинного походження та насіння сіро-зеленого кольору загальною масою 3 290,256 грам.
Дана речовина є особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом, котрий згідно «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №770 від 06.05.2000 року, віднесено до наркотичних засобів обіг яких заборонено.
Усвідомлюючи характер знахідки, ОСОБА_5 маючи умисел на вчинення дій, пов`язаних з незаконним обігом наркотичних засобів, а саме незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, переніс їх в домоволодіння (за місцем свого мешкання), розташоване по АДРЕСА_1 , де розфасував придбаний наркотичний засіб в 3 скляні банки різного об`єму і пластикову пляшку об`ємом 2,5 л. та став незаконно зберігати в приміщенні гаражу та будинку зазначеного домоволодіння, без мети збуту, для особистого вживання.
Цими діями ОСОБА_5 , порушив вимоги Закону України «Про обіг на Україні наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів і прекурсорів» та вимоги ст. 15 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», діючи без спеціального дозволу ліцензії, а також Постанови Кабінету Міністрів України №770 від 06.05.2000 року «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів».

06 лютого 2016 року в період часу з 10:41 годин до 14:30 годин, в ході обшуку, проведеного на підставі ухвали слідчого судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області, на території домоволодіння АДРЕСА_1 (за місцем проживання обвинуваченого) співробітники поліції виявили та вилучили наркотичний засіб канабіс, загальною масою 279, 949 гр. (в перерахунку на висушену речовину) незаконно придбаний та зберігаємий ОСОБА_5 без мети збуту, в порушення вимог Закону України «Про обіг на Україні наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів і прекурсорів» від 08.07.1999 року, діючи без спеціального дозволу - ліцензії.
Під час проведення обшуку ОСОБА_5 перебував у стані, викликаному вживанням інших одурманюючих засобів (амфетаміну).
Умисні дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч.1 tp:/search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_910952/ed_2014_06_19/pravo1/T012341.html?pravo=1#910952" title="Кримінальний кодекс України; нормативно-правовий акт № 2341-III від 05.04.2001"> ст. 309 КК України як незаконне придбання та зберіганні наркотичних засобів без мети збуту.
19 квітня 2016 року між прокурором Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_5 укладена угода про визнання винуватості, згідно якої, обвинувачений ОСОБА_5 зобов`язується беззастережно визнати свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення.
В угоді сторони погодилися на призначення ОСОБА_5 покарання за ч. 1 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі на строк два роки, на підставі ст.ст.75,76 КК України, звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком два роки, з обов`язками не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи.

Прокурор, обвинувачений, захисник обвинуваченого просили суд затвердити угоду про визнання винуватості, оскільки порядок і умови її укладення відповідають вимогам кримінального процесуального Закону України та ухвалити обвинувальний вирок, яким затвердити угоду про визнання винуватості і призначити узгоджене сторонами покарання.

Вислухавши думку обвинуваченого, його захисника та прокурора, дослідивши відомості щодо особи обвинуваченого, докази покази обвинуваченого надані, як в ході досудового слідства (м.к.п. а.с. 116-118) так і під час судового засідання; покази свідків (м.к.п. а.с. 55-60); ухвалу слідчого судді (м.к.п. а.с. 43), протокол обшуку (м.к.п.а.с. 44-49); висновок судової експертизи наркотичних засобів № 1/8.6/286 від 17.03.2016 року (м.к.п. а.с. 81-85); висновок судової дактилоскопічної експертизи (м.к.п. а.с. 66-72), постанову про визнання речовими доказами (м.к.п. 86-87), перевіривши наявність повідомлення про підозру (м.к.п. а.с. 109-111), котрі містяться в матеріалах кримінального провадження, суд приходить до висновку, що укладена між прокурором Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_5 19 квітня 2016 року угода про визнання винуватості підлягає затвердженню вироком з призначенням обвинуваченому узгодженого сторонами покарання, з наступних підстав.
Так, відповідно до ч.ч. 2, 4, 5 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або обвинуваченого; угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, а також особливо тяжких злочинів, віднесених до підслідності Національного антикорупційного бюро України за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим іншої особи у вчиненні злочину, віднесеного до підслідності Національного антикорупційного бюро України, якщо інформація щодо вчинення такою особою злочину буде підтверджена доказами, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається; укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.
Правова кваліфікація дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 309 КК України відповідає суті обвинувачення, викладеному в обвинувальному акті.
Зміст угоди відповідає вимогам ст. 472 КПК України, при цьому прокурором при укладенні угоди про визнання винуватості враховані обставини, закріплені у ст. 470 КПК України.
Угода про визнання винуватості укладена щодо злочину середньої тяжкості, внаслідок яких шкода завдана лише суспільним інтересам.
Обвинувачений, розуміючи наслідки укладення та затвердження угоди, зокрема, обмеження його процесуальних прав, у відповідності до ст. 473 КПК України, розмір та вид узгодженого покарання, діючи відповідно умов угоди, беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, не оспорюючи час, місце, мотив, характер та інші обставини злочину і погодився з призначенням йому узгоджених виду та міри покарання.
Укладення угоди, в чому суд переконався під час судового засідання, є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Узгоджене сторонами покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначеним ст. 65 КК України, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи обвинуваченого, котрий є несудимим, обставиною, яка пом`якшує покарання суд визнає щире каяття обставин, які б обтяжували покарання відсутні.

На переконання суду, перебування обвинуваченого під час обшуку у стані, викликаному вживанням інших одурманюючих засобів (амфетаміну) не є обставиною, яка обтяжує покарання, оскільки під час досудового слідства не здобуто доказів про те, що обвинувачений придбав (знайшов та залишив собі), а також розфасував і приготував для зберігання наркотичний засіб в цьому стані. Перебування ж обвинуваченому в цьому стані в певний період під час триваючого злочину (який може тривати роками) не утворює обставини, яка обтяжує покарання.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 373, 374, 468, 474, 475 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
Затвердити укладену 19 квітня 2016 року між прокурором Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_5 угоду про визнання винуватості.
Визнати ОСОБА_5 виним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 309 ч. 1 КК України та призначити йому покарання, узгоджене сторонами в угоді про визнання винуватості у виді позбавлення волі на строк два роки.
На підставі ст.ст. 75, 76 КК України, звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком тривалістю два роки, поклавши на ОСОБА_5 обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи.
Речові докази наркотичний засіб канабіс вагою 279,949 гр. (в перерахунку на висушену вагу) та речовину рослинного походження, яка не є наркотичним засобом і зберігаються в Павлоградському ВП ГУНП в Дніпропетровській області знищити.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано.
На вирок суду з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області, через Юр`ївський районний суд Дніпропетровської області, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно вручити прокурору, обвинуваченому.

Суддя: ОСОБА_1