Номер провадження 1-кп/754/182/16
Справа№754/2027/16-к
Вирок
Іменем України
04 липня 2016 року м. Київ

Деснянський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарях - ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження №0014325 по обвинуваченню

ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,уродженця м. Києва, громадянина України,

з середньою спеціальною освітою, одруженого, непрацюючого,

зареєстрованого та проживаючого за адресою:

АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1/ 27.03.2014 року Деснянським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, 70 КК України до 4 років позбавлення волі,

07.08.2015 року звільнений з місць позбавлення волі умовно-достроково на 7 місяців,

- за ст. 186 ч. 2 КК України,

за участю сторони обвинувачення: прокурора ОСОБА_5

сторони захисту: обвинуваченого ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_6

потерпілого ОСОБА_7 .

Встановив:
02 грудня 2015 року, приблизно о 17.10, обвинувачений ОСОБА_4 по АДРЕСА_2 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою відкритого викрадення чужого майна, повторно, ввівши в оману ОСОБА_8 , у якого умислу на відкрите викрадення чужого майна не було, підійшли вдвох до раніше не знайомого ОСОБА_7 ззаду. ОСОБА_8 закрив руками рот та очі потерпілого, притиснув останнього до себе, а обвинувачений ОСОБА_4 , скориставшись обмеженням волі потерпілого, повторно відкрито викрав чуже майно, що належить потерпілому ОСОБА_7 , а саме: мобільний телефон марки «Samsung Galaxy Grand» разом з навушниками, вартістю 3 518 грн., в якому знаходилась сім-карта оператора мобільного зв`язку «МТС», яка матеріальної цінності для потерпілого не становить, на рахунку якої грошових коштів не було.

Після цього, обвинувачений ОСОБА_4 , з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, заподіявши потерпілому ОСОБА_7 матеріальної шкоди.

Суд дійшов висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України - відкрите викрадення чужого майна (грабіж), повторно.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину не визнав та показав що дане кримінальне правопорушення не вчиняв.

Доказами на підтвердження встановлених судом обставин є:

покази потерпілого ОСОБА_7 про те, що 02.12.2015 року, у вечірній час, коли заходив у двір по АДРЕСА_2 , ззаду його схопив свідок ОСОБА_8 , а саме: однією рукою закрив рота та носа, а другою очі та притиснув до грудей, щоб не міг пручатись. Ззаду підійшов обвинувачений ОСОБА_4 та намагався з правої кишені куртки витягнути телефон. Він / ОСОБА_9 / притримував телефон, але ОСОБА_4 дістав руку з телефоном та висмикнув телефон марки «Samsung Galaxy Grand» разом з навушниками, вартістю 3 518 грн., в якому знаходилась сім-карта оператора мобільного зв`язку «МТС» і втік, а ОСОБА_8 далі тримав його. Коли звільнився від ОСОБА_8 , утримував його до приїзду поліції. Останній розповів, що це був розіграш, йому ОСОБА_4 сказав, що він / ОСОБА_9 / його знайомий, і що його треба розіграти;

покази свідка ОСОБА_8 про те, що 02.12.2015 року, в вечірній час, йшов по вулиці зі своїм знайомим ОСОБА_4 . Попереду побачили потерпілого, вирішили пожартувати над ним, налякати його. Він / ОСОБА_10 / вибіг вперед, схопив потерпілого ззаду та притис його головою до грудей. Силу до потерпілого не застосовував, лише тримав. Не бачив, що саме робив в цей час ОСОБА_4 , бо голову потерпілого притис до грудей, свою голову підняв догори, щоб потерпілий не вдарив його, ледь не втрачав рівновагу. Потім відпустив потерпілого, перехожі викликали поліцію. Куди подівся ОСОБА_4 , не бачив. Після цього з ОСОБА_4 не зустрічався. Умислу на відкрите викрадення майна потерпілого у нього / ОСОБА_10 / не було;

покази свідка ОСОБА_11 про те, що 02.12.2015 року по вул. Бальзака до нього підійшов ОСОБА_4 та друга особа, запитали, чи потрібен телефон, показали телефон, хотіли отримати за нього 1000 грн. Він подивився та віддав телефон, оскільки не було такої суми грошей. Коли збирався йти, вони попросили здати телефон в ломбард, бо в них не було документів. Він / ОСОБА_12 / дав свої документи, втрьох зайшли до ломбарду. ОСОБА_4 на його паспорт здав в ломбард телефон. ОСОБА_13 не повідомляв, що телефон викрадений, сказав, що це його телефон. Коли здали телефон, взяв в них пару цигарок та пішов. При цьому сказав ОСОБА_4 , коли будуть гроші, викупить телефон та залишив йому свій номер телефону. Через декілька днів йому зателефонували, оскільки забажали викупити телефон. Вони зустрілись та викупили телефон;

протокол огляду місця події від 02.12.2015 року за участю потерпілого ОСОБА_7 - ділянки місцевості, яка розташована за адресою: м. Київ, вул. Радунська, 3 /а.п. 62-64/;

ксерокопія чеку магазину «ITbox» про покупку мобільного телефону «Samsung Galaxy Grand», вартістю 3518 грн. 40 коп. /а.п. 69/;

ксерокопія частини коробки від мобільного телефону «Samsung Galaxy Grand», на якій зазначено номери IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 /а.п. 70/;

постанова від 02.12.2015 року про визнання речовими доказами ксерокопії чеку магазину «ITbox» про покупку мобільного телефону «Samsung Galaxy Grand», вартістю 3518 грн. 40 коп. та ксерокопії частини коробки від мобільного телефону «Samsung Galaxy Grand», на якій зазначено номери IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 /а.п. 71/;

відповідь з ломбарду «Скарбниця» від 23.12.2015 року, в якій зазначено, що ОСОБА_11 заклав 02.12.2015 року до ломбарду мобільний телефон «Samsung Galaxy Grand» IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 /а.п. 73/;

постанова від 23.12.2015 року про визнання речовим доказом відповідь з ломбарду «Скарбниця» від 23.12.2015 року, в якій зазначено, що ОСОБА_11 заклав 02.12.2015 року до ломбарду мобільний телефон «Samsung Galaxy Grand» IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 /а.п. 74/;

протокол проведення слідчого експерименту від 13.01.2016 року за участю потерпілого ОСОБА_7 , свідка ОСОБА_8 , в ході якого останні розповіли показуючи на статисті про обставини даного кримінального правопорушення /а.п. 93-95/.

До показів обвинуваченого ОСОБА_4 про те, що дане кримінальне правопорушення він не скоював, суд ставиться критично, розцінює їх, як бажання обвинуваченого уникнути кримінальної відповідальності за скоєний злочин, оскільки вони повністю спростовуються вищенаведеними дослідженими в судовому засіданні доказами.

Обставин, що пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченого, суд не вбачає.

Призначаючи покарання, суд приймає до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який характеризується посередньо, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, має на утриманні неповнолітнього сина, скоїв кримінальне правопорушення через нетривалий термін після звільнення з місць позбавлення волі, і призначає йому покарання, яке необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових злочинів у виді позбавлення волі.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 скоїв дане кримінальне правопорушення не відбувши покарання за попереднім вироком Деснянського районного суду м. Києва від 27 березня 2014 року, остаточне покарання суд йому призначає на підставі ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутого покарання за попереднім вироком.

Строк попереднього ув`язнення, починаючи з 23 грудня 2015 року по 04 липня 2016 року включно, відповідно до ч. 5 абз. 3 п. «ґ» ст. 72 КК України, суд зараховує ОСОБА_4 у час відбування покарання із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Потерпілим ОСОБА_7 заявлено цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 3 518 грн. 40 коп., який підлягає задоволенню в повному обсязі та моральної шкоди в сумі в сумі 10 000 грн., пославшись на те, що дане кримінальне правопорушення дуже вплинуло на його життя, спричинило моральні страждання.

Відповідно до вимог ст. 23 ЦК України при визначенні розміру моральної шкоди, суд виходячи із засад справедливості, добросовісності та розумності, враховуючи, що розмір грошового відшкодування має бути співмірний із заподіяною шкодою, із врахуванням обставини справи, характеру та обсягу душевних страждань яких зазнав потерпілий у зв`язку із його пограбуванням, задовольняє цивільний позов про відшкодування моральної шкоди частково в сумі 500 грн.
Відповідно до вимог ст. 100 КПК України, речові докази документи, необхідно зберігати в матеріалах кримінального провадження.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 368, 370 КПК України, суд -

Засудив:
ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ст. 186 ч. 2 КК України і призначити йому покарання у виді 4 /чотирьох/ років 3 /трьох/ місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України остаточне покарання по даному вироку та вироку Деснянського районного суду м. Києва від 27 березня 2014 року, призначити ОСОБА_4 шляхом часткового приєднання невідбутого покарання за попереднім вироком у виді 4 /чотирьох/ років 6 /шести/ місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_4 обчислювати з 23 грудня 2015 року.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, термін попереднього ув`язнення ОСОБА_4 з 23 грудня 2015 року по 04 липня 2016 року включно, зарахувати у строк відбування покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Запобіжний захід, до набрання вироком законної сили, обвинуваченому ОСОБА_4 залишити тримання під вартою в Київському СІЗО Управління ДПСУ в м. Києві та Київській області.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 3 518 грн. 40 коп. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, 500 грн. моральної шкоди.

Речові докази: документи зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Деснянський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору.

Суддя: