Справа № 513/1201/16-к
Провадження № 1-кс/513/174/16
Саратський районний суд Одеської області

У Х В А Л А
про відмову у задоволенні клопотання

28 листопада 2016 року слідчий суддя Саратського районного суду Одеської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого Білгород-Дністровського відділу поліції ГУНП в Одеській області про накладення арешту на майно,

В С Т А Н О В И В:

слідчий звернувся з даним клопотанням до суду про арешт майна. Клопотання обґрунтував тим, що ним проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000561 від 21 листопада 2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п. 12 ч.2 ст. 115 КК України.

Під час проведення досудового розслідування встановлено, що 17 листопада 2016 року приблизно о 22 годині, ОСОБА_3 з неповнолітніми ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, за попередньою змовою між собою, знаходячись на мосту ґрунтової дороги, яка веде від автодороги «Сарата-Старосілля» до с. Нова Плахтіївка Саратського району Одеської області, на ґрунті неприязні, умисно, з метою протиправного заподіяння смерті іншій особі, під час виниклої сварки, наносили удари руками стиснутими в кулак по обличчю, та ногами по голові, обличчю та тілу ОСОБА_6 , який перебував разом з ними.

Після чого, погрузивши ОСОБА_6 , який вже знаходився в непритомному стані в кузов мотоблока відвезли його на околицю Саратського заповіднику, приблизно на відстань 24 метрів від ґрунтової дороги, та 2-х кілометрах від південної околиці с. Нова Плахтіївка Саратського району Одеської області, де зупинившись на дорозі викинули ОСОБА_6 на землю та відволокли останнього під дерево заповідника, де ОСОБА_5 за проханням ОСОБА_3 передав йому молоток, який знаходився в мотоблоці, яким в подальшому ОСОБА_3 наніс потерпілому приблизно 5 ударів молотком в обличчя, від чого останній помер на місці.

Далі, з метою приховання злочину ОСОБА_3 разом з неповнолітніми ОСОБА_4 та ОСОБА_5 покрили тіло ОСОБА_6 сухою травою, поливши зверзу дизельним паливом після чого підпалили.

Слідчим зазначено, що 23 листопада 2016 проведено огляд місцевості - ґрунтової дороги, яка веде до с. Нова Плахтіївка Саратського району, Одеської області від автодороги «Сарата-Старосілля», в ході якого виявлено та вилучено: обгорілий фрагмент чорної та синьої тканини; чоловічу шапку темного кольору, на передній частині якої є надпис «NIKE; одну резинову калошу, які є речовими доказами по кримінальному провадженню.

На даний час не встановлено осіб яким належать чоловіча шапка темного кольору, на передній частині якої є надпис «NIKE та резинова калоша.

Вказані речі та предмети відповідають критеріям, вказаним в п.1 ч.2 ст. 167 КПК України, як такі що зберегли на собі сліди кримінального правопорушення.

З метою позбавлення можливості сторонніх осіб приховати або знищити виявлені на місці речі та предмети, слідчий просив накласти арешт на вилучене майно.

Слідчий, прокурор у судове засідання не прибули. За змістом ч. 1 ст. 172 КПК України, їх неприбуття не є перешкодою для розгляду клопотання.

Розглянувши клопотання, дослідивши надані матеріали та матеріали кримінального провадження №000561, суд вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з таких підстав.

Частинами 1, 2 статті 170 КПК України визначено, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження...

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 98 КПК України визначено, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно витягу з ЄРДР, 21 листопада 2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань слідчим внесено відомості про кримінальне правопорушення за фактом вбивства ОСОБА_6 (а.с.3). На цей час проводиться досудове розслідування.

Як вбачається з протоколу огляду, 23 листопада 2016 року, під час огляду місця події слідчим було вилучено: обгорілий фрагмент чорної та синьої тканини; чоловічу шапку темного кольору, на передній частині якої є надпис «NIKE; одну резинову калошу (а.с.4-6).

Ч.1 ст. 98 КПК України встановлено, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч.1,2 ст. 100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Вилучені слідчим під час огляду місця події 23 листопада 2016 року предмети, не відповідають поняттю «майно», яке належить підозрюваному, обвинуваченому щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

У разі, якщо на вилучених предметах збереглися сліди злочину та вони можуть бути використані як доказ факту чи обставин злочину, вказані речові докази повинні зберигатися слідчим, відповідно до порядку встановленого чинним законодавством для збереження речових доказів.

Посилання слідчого на те, що мета накладення арешту на виявлені предмети є позбавлення можливості сторонніх осіб приховати або знищити виявлені на місці речі суд вважає необгрунтованими, оскільки слідчим зазначено, що вилучені речові докази зберігаються у камері для зберігання речових доказів Саратського відділення поліції, тому сторонні особи позбавлені можливості знищити або приховати вилучені предмети.

Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання.

Керуючись ст.ст. 132, 170, 172, 173, 175, 369-372 КПК України,

суд

У Х В А Л И В:

у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на предмети, вилучені під час огляду місця події: обгорілий фрагмент чорної та синьої тканини; чоловічу шапку темного кольору, на передній частині якої є надпис «NIKE; одну резинову калошу відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області протягом п`яти днів з дня отримання її копії.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1