Справа № 404/5617/16-к
Номер провадження 1-кс/404/1020/16
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2016 року Слідчий суддя Кіровського районного суду міста Кіровограда ОСОБА_1 з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника підозрюваного-адвоката ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши в приміщенні Кіровського районного суду міста Кіровограда клопотання слідчого, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою по кримінальному провадженню 0008843 відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Донецьк, українця, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, одруженого, має на утриманні двох малолітніх дітей, проживаючого по АДРЕСА_1 , наявність хвороб заперечує, до кримінальної відповідальності притягується вперше,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Кіровоградського відділу поліції ГУ НП в Кіровоградській області за погодженням з прокурором Кіровоградської місцевої прокуратури, звернувся до Кіровського районного суду міста Кіровограда з клопотанням по кримінальному провадженню про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , який підозрюється в тому, що він 16.07.2016 року, приблизно об 11 годині по АДРЕСА_2 , з шиї ОСОБА_7 , із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої відкрито викрав належні їй ювелірні вироби.

Крім того, 31.08.2016 року приблизно о 14 годині ОСОБА_6 поруч з будинком, 7 по вулиці Коваленко в місті Кропивницький, відкрито зірвав з шиї ОСОБА_8 належний їй золотий ланцюжок

Слідчий і прокурор клопотання підтримали.

ОСОБА_6 і його захисник заперечують щодо запропонованого слідчим виду запобіжного заходу відносно підозрюваного-тримання під вартою, так-як: неправильною є кваліфікація пред`явленої підозри, відсутні ризики невиконання ОСОБА_6 процесуальних обов`язків, слідству він не перешкоджав і не переховувався. Обгрунтованість пред`явленої підозри підтверджується неналежними та недопустимими доказами.

Термін «обґрунтована підозра», згідно практики Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук і Ионкало проти України» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення. Внесене на розгляд слідчого судді клопотання, відповідає як вимогам ст. 184 КПК України, так і практиці застосування рішень Європейського суду, оскільки обставини зафіксовані в протоколі пред`явлення для впізнання за фотознімками, зміст витягу з ЄРДР та протоколі допиту потерпілої ОСОБА_7 , результати пред`явлення фотознімків для впізнання, квитанції про прийняття ломбардом від підозрюваного заставного майна, що є предметом посягання, допит свідка ОСОБА_9 в сукупності містять достатньо даних про наявність обґрунтованої підозри по відношенню до ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 186 КК України.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України. Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Злочин, по якому йому пред`явлено повідомлення про підозру є: тяжким, закінченим, умисним, посягає на суспільні інтереси проти власності, шкода потерпілим не відшкодована. Врахував і тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному до 6 років позбавлення волі. У даному випадку наявні реальні ознаки суспільного інтересу та необхідність забезпечення завдань кримінального провадження, у тому числі: завершення досудового розслідування по кримінальному провадженню, захист прав потерпілих, тощо (ст. 2 КПК України).

Крім того, в матеріалах клопотання наявні докази існування ризиків, зазначених в пунктах 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто застосований слідчим суддею запобіжний захід повинен забезпечити на початковому етапі досудового розслідування та у подальшому, належне виконання останнім його процесуальних обов`язків.

Відстоювання стороною захисту власної правової позиції, є беззастережним правом, але й вагомою підставою для приховування, перешкоджання чи перекручування визначальних обставин у справі, що негативно позначиться на розумних строках, так-як це затягне ухвалення остаточного рішення.

Разом з цим, відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Якщо при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання. (ч. 4 ст. 194 КПК України)

Додержуючись вимог частин 1 та 2 ст. 22 та ст. 26 КПК України, слідчий суддя дослідив клопотання у межах заявлених вимог, доводів і долучених до клопотання доказів, у зв`язку із чим переконаний в необхідності забезпечення ОСОБА_6 гарантованого йому права на свободу, згідно якого ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою не інакше як на підставах та у порядку, встановлених законом. (ст. 29 Конституції України). Відповідно ч. 1 ст. 12 КПК України, під час кримінального провадження ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах, передбачених цим Кодексом.

Дійсно, прокурор довів наявність обґрунтованої підозри у сукупності з існуванням ризиків передбачених ст. 177 КПК України, проте не зазначив переконливих доводів і не долучив беззастережних доказів недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам зазначеним у клопотанні.

Так, ОСОБА_6 має місце постійного проживання і реєстраційного обліку, офіційно не працевлаштований, але фактично працює. Створив родину, утримує дружину з батьками-пенсіонерами похилого віку, які потребують сторонньої допомоги, налагодив сталі соціальні зв`язки, мешкає в населеному пункті, що знаходиться поруч з містом, де проводиться досудове розслідування по означеному кримінальному провадженню. Є батьком, фактично опікується та здійснює постійне виховання відносно його малолітніх дітей, одному з яких виповнилось 6 місяців.

Останній запевняє у сприянні розкриттю злочину, зобов`язується беззастережно виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки та допомагати слідству. Вказані обставини свідчать, що він має достатній рівень репутації, позитивно характеризується, налагодив стійкі соціальні зв`язки. Вперше притягується до кримінальної відповідальності. Також приймаються до уваги твердження підозрюваного, що у подальшому він зобов`язується сприяти досудовому розслідуванню та не перешкоджати йому. Матеріали клопотання не містять належних і допустимих доказів, що засвідчують свідоме ухилення підозрюваного від сторони захисту. Зокрема, відсутні докази неявок до слідчого і в суд, а також дії сторони обвинувачення щодо вручення повідомлень підозрюваному для його виклику на проведення процесуальних дій за його участі. Перелічені обставини виключають твердження сторони обвинувачення про намір ухилення особи від органів досудового розслідування, та можливість впливу на його результати. Побоювання сторони обвинувачення про можливе вчинення підозрюваним нових злочинів не повинно бути визначальною ознакою для тримання підозрюваного під ватрою, оскільки на правоохоронні органи покладається обов`язок забезпечити умови неухильного дотримання підозрюваним процесуальних обов`язків, пов`язаних з виконанням умов застосованого щодо нього запобіжного заходу.

Із врахуванням можливих наслідків процесуального вирішення цього кримінального провадження, ступеню суспільної небезпеки та особи підозрюваного, вважаю, що на час досудового розслідування ОСОБА_6 можливо застосувати запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою.

Згідно ч. 1-2, 6 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у злочині, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Строк дії ухвали про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

ОСОБА_6 як правомірний користувач, не заперечує щодо безперешкодного доступу працівників поліції до житла, що перебуває у його володінні.

Застосований слідчим суддею запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту співмірний з особою підозрюваного та обставинами пред`явленої йому підозри, у тому числі забезпечить право підозрюваного на свободу, та повністю буде запобігати ризикам, зазначеним в п. п. 1,3,4 ч. 1 ст. 177 КПК України, забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків. До ОСОБА_6 необхідно застосувати запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту з носінням електронного засобу контролю.

Учасники розгляду клопотання не довели загострення хронічних хвороб, чи перебування підозрюваного на стаціонарному лікуванні, або офіційного працевлаштування. Тобто цілодобовий домашній арешт не обмежить прав підозрюваного ОСОБА_6 , а буде сприяти зміцненню сімейних відносин, забезпечить догляд підозрюваного за членами родини, тощо.

Звертаю увагу, що на початковій стадії досудового розслідування на слідчого суддю не покладається обов`язок визначати кваліфікацію, достатність, належність, допустимість, достовірність доказів. Ці питання є прерогативою суду при розгляді кримінального провадження по суті, тому твердження сторони захисту про недоведеність дій підозрюваного, не є предметом доказування при вирішенні цього клопотання. Достатньо встановити наявність обґрунтованості пред`явленої підозри, що і було виконано слідчим.

Через зміну географічної назви міста, сторона захисту допустила технічну описку в назві посади слідчого судді, якому подано на вирішення заявлене клопотання. Така розбіжність була усунута при розгляді клопотання по суті. Прокурор і слідчий наполягають на вирішенні клопотання саме слідчим суддею Кіровського районного суду міста Кіровограда, таким чином технічна помилка не є підставою для відмови у вирішенні поданого слідчим клопотання.

Відповідно змісту ч. 1 ст. 42 КПК України, підозрюваним зокрема є особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення. За правилами ст. 209 КПК України, моментом затримання буде вважатись час, коли останній підкорюючись правомірному наказу працівника правоохоронного органу був вимушений прослідувати для проведення процесуальних дій з його участю, тобто з 17 години 00 хвилин 02 вересня 2016 року.

При цьому заслуговують на увагу слушні зауваження сторони захисту, що підозрюваний не був затриманий безпосередньо після факту інкримінованих йому подій, відтак існує сумнів у відповідності дій службових осіб вимогам п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України, під час затримання та подальшого утримання підозрюваного в період з 17 години 02.09.2016 року до моменту проголошення цієї ухвали, тобто у вказаний період мало місце незаконне фактичне незаконне затримання і подальше незаконне утримання ОСОБА_6 .

Слідчий наполягає на застосуванні заходу забезпечення до 04.11.2016 року, проте заявлену ним вимогу необхідно обмежити існуючим строком досудового розслідування, до 02.11.2016 року.

Керуючись ст.ст.184,193,196 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Застосувати підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту строком на 62 дні, тобто до 17 години 00 хвилин, 02 листопада 2016 року.

Початок строку дії ухвали про застосування ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, рахувати з моменту його фактичного затримання, тобто з 17 години 00 хвилин 02 вересня 2016 року. Застосований ОСОБА_6 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту припиняє свою дію о 17 годині 00 хвилин 02 листопада 2016 року.

У період дії запобіжного заходу покласти на підозрюваного ОСОБА_6 такі обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою; цілодобово заборонити залишати місце постійного проживання: домоволодіння, АДРЕСА_1 ; надавати можливість працівникам органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного з`являтись за місцем його проживання - домоволодіння, АДРЕСА_1 та вимагати від нього пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт ( паспорти ) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; утриматись від спілкування з потерпілим і свідками у даному кримінальному проваджені, за винятком їх участі в процесуальних діях ; при слідуванні за викликом до органів внутрішніх справ або суду і поверненні під домашній арешт не відвідувати магазини, кіоски, громадські розважальні заклади; носити електронний засіб контролю.

У разі невиконання покладених на підозрюваного вище наведених обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати. Контроль за виконанням ухвали покласти на начальника відділу поліції, за місцем проживання підозрюваного. Копію ухвали вручити підозрюваному, слідчому для виконання та постановления на облік ОСОБА_6 і здійснення за ним контролю.

Підозрюваного негайно доставити до місця його проживання, де звільнити з-під варти для подальшого виконання ним умов цілодобового домашнього арешту. Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до апеляційного суду Кіровоградської області. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда ОСОБА_1