Справа № 159/2976/16-к
Провадження № 1-кп/159/193/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 жовтня 2016 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області під головуванням

судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

в складі: прокурора ОСОБА_3

представника органу опіки і піклування ОСОБА_4

представника поліції у справах дітей ОСОБА_5

захисників ОСОБА_6

ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у судовому засіданні обвинувальний акт, що надійшов від прокурора Ковельської місцевої прокуратури Волинської області, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001209 від 14 червня 2016 року, за ст. 156 ч. 2 КК України щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, громадянин України, уродженець, зареєстрований та проживаючий по АДРЕСА_1 , з середньою освітою, працездатний, не працює, раніше судимий Ковельським міськрайонним судом: 1) 06.07.2006 року за ст. 185 ч. 3 КК України, застосовані заходи виховного характеру; 2) 08.12.2006 року за ст. 185 ч. 3 КК України, відповідно до ст.ст. 75, 76 КК України, до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки; 3) 21.08.2007 року за ст. 185 ч. 3 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі, частково приєднано покарання по попередньому вироку, до відбуття 3 роки 6 місяців позбавлення волі; 4) 31.03.2011 року за ст. 186 ч. 3 КК України до 5 років позбавлення волі, судимість за які не знята та не погашена у встановленому законом порядку, -
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_8 , будучи раніше неодноразово судимим за вчинення тяжких умисних корисливих злочинів, належних висновків не зробив, на шлях виправлення не став і, після звільнення з місць позбавлення волі, знову вчинив тяжкий умисний злочин.
Так, 14 червня 2016 року, близько 06 години, ОСОБА_8 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння та знаходячись в будинку АДРЕСА_2 , де проживає ОСОБА_9 разом з малолітньою дочкою ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , діючи умисно, протиправно, з метою задоволення власної статевої пристрасті, усвідомлюючи значення і суспільно-небезпечний характер власних дій, направлених на порушення нормального фізичного, психічного та соціального розвитку малолітньої потерпілої ОСОБА_10 , достовірно знаючи, що ОСОБА_10 , є малолітньою, зайшов у кімнату, де знаходилась ОСОБА_10 , та використовуючи безпорадний стан потерпілої, яка не могла правильно розуміти сутність та характер вчинюваних з нею розпусних сексуальних дій через свій вік, вчинив розпусні дії, які виразились в тому, що він, пообіцявши купити іграшки, ліг до неї на ліжко, оголив перед нею свої статеві органи та примусив останню до вчинення сексуальних дій, що виразились у непристойних доторканнях руками та губами малолітньою ОСОБА_10 до свого ( ОСОБА_8 ) статевого члена, чим вчинив розбещення малолітньої.
Тобто, своїми умисними діями, що виразились у вчиненні розпусних дій щодо малолітньої особи, ОСОБА_8 тим самим вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 2 ст. 156 КК України.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні не визнав повністю, надав суду показання про те, що він не визнає свою вину по факту розпусних дій, оскільки їх не вчиняв. Пояснив, що він дійсно перебував у будинку ОСОБА_9 , де разом з господинею та ОСОБА_11 вживали спиртні напої. Потім він пішов в кімнату до дочки ОСОБА_9 - ОСОБА_12 дивитися по комп`ютеру мультфільми. ОСОБА_9 сама йому запропонувала лягти на ліжко до дитини, він ліг та продовжував дивитися мультфільми, але своїх штанів та трусів не спускав та не показував свого статевого органу малолітній ОСОБА_12 , тим більше не пропонував його цілувати чи гладити. Коли ОСОБА_9 зірвала з нього ковдру, то він був повністю вдягнений, що підтвердив ОСОБА_11 , який стояв поряд. Вважає показання малолітньої потерпілої та її матері надуманими, щоб на цьому заробити грошей. Чому ОСОБА_11 у своїх показаннях зазначив, що він його будив, пояснити не може. Просить його повністю виправдати.

Суд оцінює такі показання обвинуваченого ОСОБА_8 , як не правдиві та такими, що мають на меті сприяти уникнути кримінальної відповідальності. Дані показання обвинуваченого в ході судового розгляду не знайшли свого підтвердження та спростовуються показаннями малолітньої потерпілої, яка в ході судового розгляду в присутності законного представника потерпілої та педагога-психолога, підтвердила обставини вчинення розпусних дій ОСОБА_8 щодо неї. Крім цього, його показання спростовує законний представник малолітньої потерпілої, яка бачила оголений статевий орган ОСОБА_8 перед її малолітньою дочкою ОСОБА_12 . Також спростовується позиція ОСОБА_8 про корисливу ціль потерпілих, оскільки будь-яких майнових претензій потерпіла чи її законний представник не висувають і не висували, а всі пропозиції на матеріальну компенсацію відхилили.

Допитана у судовому засіданні малолітня потерпіла ОСОБА_10 показала, що вона проживає з мамою. Коли вона дивилася по комп`ютеру мультфільми, то до неї в кімнату прийшов ОСОБА_8 та став дивитися мультфільми, потім він сам ліг до неї на ліжко і сказав, що купить їй ляльку та медичний набір, якщо вона погладить та поцілує його статевий орган. Він спустив свої штани та труси до колін і вона залізла під ковдру і робила те, що він казав, два рази поцілувала його статевий орган та гладила його. ОСОБА_8 також гладив її по тілу, але коли вона хотіла кликати маму, то він рукою закривав їй рота. Коли мама підняла ковдру, відразу почала сварити на ОСОБА_8 та трохи на неї, тому вона злякалася та почала плакати. Потім мама її заспокоїла і вона все розповіла їй як було. Вона вважає ОСОБА_8 поганим дядьком, який примушував її робити погане.

Суд оцінює, що показання малолітньої потерпілої є правдивими та відповідають суті тих подій, що сталися. У суду немає підстав вважати, що малолітню потерпілу хтось намовив давати показання, які звинувачують ОСОБА_8 , або сама дитина придумала таку подію.

У суду нема підстав ставити під сумнів показання малолітньої потерпілої, оскільки згідно з висновками судово-психолого-психіатричної експертизи, малолітня потерпіла схильності до вираженого фантазування не виявляє, її показання відповідають її віковому інтелектуальному розвитку.

Законний представник неповнолітньої потерпілої ОСОБА_9 , будучи допитаною у судовому засіданні, показала, що вона проживає в будинку АДРЕСА_2 разом з малолітньою дочкою ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 14.06.2016 року, близько опівночі, вона читала книжку, коли до їх будинку постукали її знайомі місцеві мешканці ОСОБА_11 разом з ОСОБА_13 , які попросили пустити їх до будинку та дати стакани, щоб випити спиртного, спочатку вона не хотіла їх впускати, але потім погодилася. Вони розмістилися на кухні та вживали спиртні напої, вона з ними випила невелику кількість спиртного. Приблизно після 02-ї години ОСОБА_13 пішов з її будинку, а через невеликий проміжок часу, приблизно через сім хвилин, в її будинок прийшов ОСОБА_8 , з яким теж вживали спиртні напої. Через те, що ОСОБА_11 голосно говорив проснулася її дочка, яка вже спала з 23 години. Дитина вийшла на кухню щось попила та попросила купити їй ляльку. В цей час ОСОБА_8 сказав, що завтра він отримає гроші та купить ляльку. Її дочка ОСОБА_12 пішла в свою кімнату, включила комп`ютер та дивилася мультфільми. В один з моментів ОСОБА_8 сказав, що йому щось погано і він піде теж подивиться мультфільми. Після цього пішов у сусідню кімнату, де перебувала її дочка ОСОБА_12 , дивитися з нею мультфільми. Через відчинені двері вона бачила, що спочатку ОСОБА_8 сидів на підлозі поблизу ліжка дитини. Через деякий час вона побачила, що ОСОБА_8 лежить на ліжку, а поряд з ним лежала ОСОБА_12 та вони дивилися мультфільми. ЇЇ це не насторожило, оскільки вона ставилася до ОСОБА_8 , як до своєї дитини та не могла навіть подумати про щось погане. Коли вона повернулася з вулиці, куди виносила миску з водою, то побачила, що ОСОБА_8 так же лежить, а її дитини не було видно, при цьому ковдра в області його пояса була піднята. Вона зірвала ковдру та побачила, що штани та труси ОСОБА_8 приспущені до колін, а її дитина ОСОБА_12 перебуває по ліву сторону ОСОБА_8 та обличчям до оголеного статевого органу останнього. Вона відразу почала кричати на ОСОБА_8 та виганяти його з хати і казати, що викличе працівників поліції. В цей час підійшов ОСОБА_11 , який повинен був бачити, як ОСОБА_8 вдягав штани. Коли вона вигнала ОСОБА_8 та ОСОБА_11 з будинку, то вони не пішли геть, а стали вимагати пустити їх в будинок, щоб обговорити ту ситуацію, але вона їх не пускала, тому ОСОБА_8 їй погрожував, що зарубає, якщо повідомить поліцію. В цей час підійшла до вхідних дверей її мати, яку вона попросила вигнати ОСОБА_8 та ОСОБА_11 з подвір`я. Зі слів дочки ОСОБА_12 їй стало відомо, що ОСОБА_8 пообіцяв їй подарувати іграшки, а взамін просив погладити та поцілувати його статевий орган, що дитина і робила. Дізнавшись про це вона викликала працівників поліції. У неї і її дитини не має підстав оговорювати ОСОБА_8 , оскільки до цього у них були хороші стосунки. Вона переживає за здоров`я своєї дочки ОСОБА_12 , щоб дана подія не вплинула на подальший її розвиток, тому дитина до цього часу відвідує психолога. Після події до неї приходила ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , сестра обвинуваченого, невідомі особи, які пропонували їй гроші та мирно вирішити це питання, але вона відмовилася, тому їй погрожували. При визначені міри покарання покладається на розсуд суду.

Показання потерпілої та законного представника є логічними і послідовними та, на переконання суду, підтверджують факт розпусних дій ОСОБА_8 , оскільки вони узгоджуються з іншими доказами у провадженні. Суд вважає, що у неповнолітньої потерпілої та її законного представника відсутні підстави для обмовлення обвинуваченого в інкримінованих діях.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_13 показав, що близько 24-ї години 13.06.2016 року він разом з ОСОБА_11 прийшли в будинок АДРЕСА_2 в гості до ОСОБА_16 , яка проживає в одній половині будинку з дочкою ОСОБА_12 , а в другій половині проживає її мати. В будинку ОСОБА_9 вони вживали спиртні напої, але близько 01 години 14.06.2016 року він пішов додому та по дорозі зустрів свого сина ОСОБА_8 , якому повідомив, що його товариш ОСОБА_11 перебуває у ОСОБА_9 . Син сказав, що теж піде до ОСОБА_9 , тому на цьому вони розійшлися та йому не відомо, що в подальшому сталося з його сином та що відбувалося в будинку ОСОБА_9 . Підтвердив, що у нього та його сина ОСОБА_17 до цієї події не було конфлікту з ОСОБА_9 чи її родичами, тому підстав вважати, що його сина оговорюють немає, але він вважає, що його син не винний. Про роботу сина ОСОБА_17 йому нічого не відомо.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_11 суду показав, що в будинок АДРЕСА_2 14.06.2016 року він прийшов разом з ОСОБА_13 , який є батьком обвинуваченого. Вони випили спиртного і ОСОБА_13 пішов додому, а через деякий час в будинок прийшов ОСОБА_8 , та вони знову продовжили вживати спиртне. Приблизно о 03 годині ночі він добряче сп`янів та, з дозволу ОСОБА_9 , приліг на її ліжку відпочити. Прокинувся він від того, що ОСОБА_9 заставила його помити ноги та дала переодіти нові шкарпетки. Коли він вийшов у сусідню кімнату, то побачив, що ОСОБА_8 спить на ліжкові спиною до дитини ОСОБА_12 . Він його почав будити, той відразу прокинувся та встав. ОСОБА_8 був повністю вдягнутий у сорочці та штанах, дитина ОСОБА_12 спала на ліжку обличчям до стіни. Він не бачив, щоб був ввімкнений комп`ютер. Він з ОСОБА_8 пішли на вулицю покурити. Потім ОСОБА_9 почала звинувачувати ОСОБА_8 у розбещенні її дочки ОСОБА_12 , той заперечував будь-які протиправні дії щодо дитини. Він бачив матір ОСОБА_9 , але заперечує, що вона їх виганяла з подвір`я. Потім прийшла ОСОБА_18 , з якою він пішов до ОСОБА_12 , щоб розпитати, що саме сталося і що з нею робив ОСОБА_8 , але дитини нічого їм не розповіла. ОСОБА_9 сперечалася з ОСОБА_8 на кухні, а потім всіх вигнала з свого будинку. Він не заперечує, що намагався поговорити з ОСОБА_9 , коли остання їх вигнала з будинку, а саме за те, що нічого не було і всі її підозри можливо мирно вирішити. Будь-яких зустрічей з ОСОБА_9 він не мав, не умовляв її відмовитися від звинувачень ОСОБА_8 та не погрожував їй і не пропонував грошей за позитивне вирішення цього питання. Заперечує, що при ньому хтось погрожував ОСОБА_9 чи її родичам. Про те, що його та ОСОБА_8 розшукує поліція, їм повідомив його батько через декілька годин, коли вони перебували у свого знайомого. Він з ОСОБА_8 прийшли до будинку ОСОБА_9 , де ОСОБА_8 затримали працівники поліції. Він дружить з ОСОБА_8 з дитинства, тому вважає, що той не міг вчинити розбещення щодо дитини.

Суд критично оцінює показання ОСОБА_11 , та вважає їх такими, що не в повній мірі відповідають суті тих подій, що сталися, оскільки вони суперечать іншим дослідженим у судовому засіданні доказам, зокрема показанням потерпілої, її законного представника, свідка ОСОБА_19 та частково показаннями самого обвинуваченого. Показання ОСОБА_11 є непослідовними, він плутається в конкретних відповідях, посилаючись на свій стан сп`яніння.

Разом з тим, суд вважає, що свідки ОСОБА_13 , ОСОБА_11 мають особисту зацікавленість у сприянні ОСОБА_8 уникнути кримінальної відповідальності, оскільки перший є батьком, а другий другом з дитинства.

Свідок ОСОБА_19 суду показала, що вона проживає в одному будинку з своєю дочкою ОСОБА_9 , але в різних половинах будинку. Її дочка ОСОБА_20 проживає зі своєю дочкою ОСОБА_12 . В ніч на 14.06.2016 року вона рано лягла відпочивати в своїй половині будинку та нічого не чула, щоб хтось стукав до дочки. Зранку вона проснулася та пішла поратися на город. Близько 07 годині, вона повернулася додому, оскільки їй потрібно було приймати ліки. Підійшовши до будинку вона побачила, що у двері до дочки стукають ОСОБА_11 та ОСОБА_8 , дочка їй через зачинені двері сказала їх гнати геть. ОСОБА_8 та ОСОБА_11 вимагали від дочки ОСОБА_21 їх до будинку, при цьому погрожували їй. Вона відігнала вказаних осіб, пригрозивши викликом поліції, вони вийшли до дороги та присіли на лавці, а вона сама пішла в половину будинку дочки. Дочка ОСОБА_20 та внучка ОСОБА_12 були заплакані. Дочка їй розповіла, що ОСОБА_8 примушував ОСОБА_12 гладити та цілувати його статевий орган, а тому вона викликала поліцію. Потім ОСОБА_8 та ОСОБА_22 знову почали стукати у вікно та вимагати пустити їх у будинок, при цьому ОСОБА_8 казав, що «заб`є бабку». У своєї онуки ОСОБА_12 вона про даний факт нічого не розпитувала, оскільки бачила, як дитина постійно плакала при нагадуванні про це, дитина перенесла сильний стрес, через що у неї у восьмирічному віці вже з`явилися сиві волосини. Вона вважає, що її внука ОСОБА_12 і її дочка ОСОБА_20 кажуть правду, оскільки у них немає підстав зводити наклеп на ОСОБА_8 . Останній, через своїх родичів і товаришів намагається підкупити свідків та її дочку з внучкою, щоб ті змінили показання і він не відповідав за скоєне. Також в адресу їх сім`ї лунали погрози, якщо вони не погодяться на такі пропозиції, то їх посадять в інвалідне крісло чи вб`ють. Дочці пропонували гроші, однак вона їх брати не хоче, т.я. вважає, що ОСОБА_8 повинен відповідати за скоєне.

Суд оцінює показання допитаного свідка правдивими, оскільки вони є послідовними та доповнюють показання малолітньої потерпілої та її законного представника, тобто підтверджують суть події, яка сталася. Одночасно вони спростовують показання обвинуваченого ОСОБА_8 про відсутність протиправних дій, в тій частині, де ОСОБА_19 була очевидцем певних подій.

З показань свідка ОСОБА_18 слідує, що 14.06.2016 року, близько 07 години, вона зайшла в будинок ОСОБА_9 , де побачила ОСОБА_23 , ОСОБА_24 і ОСОБА_25 , які сиділи на кухні та вживали спиртні напої. Вона з ними випила горілки та покурила. Дитина ОСОБА_20 була у дальній кімнаті та один раз виходила на кухню, щось попила та пішла назад в кімнату. Дитина була заплакана, але причину цього вона не виясняла, а ОСОБА_20 дитину заспокоювала. Про події в ту ніч в будинку ОСОБА_9 їй нічого не відомо. Через декілька днів вона з ОСОБА_11 ще приходила до ОСОБА_9 , щоб поговорити, що в ту ніч сталося, але дитина нічого не хотіла казати. Її допитували працівники поліції, але які покази вона надавала тоді, вона вже не пам`ятає, оскільки була в нетверезому стані та часто вживає спиртні напої, тому не пам`ятає, що коли і як відбувається.

Суд оцінює, що свідок ОСОБА_26 не була очевидцем подій, що інкримінуються обвинуваченому, а тому її показання є такими, що не стверджують і не спростовують винуватість ОСОБА_8 . Разом з тим, як ствердила сторона обвинувачення, що у судовому засіданні ОСОБА_26 надає показання в користь обвинуваченого, хоча під час досудового розслідування вона надавала протилежні показання, які викривали ОСОБА_8 у скоєному.

У судовому засіданні допитані в якості свідків ОСОБА_27 та ОСОБА_28 , показали, що по проханню сусідки ОСОБА_9 , їх залучили в якості понятих при огляді місця події 14.06.2016 року в будинку останньої, де з її слів була спроба зґвалтування малолітньої ОСОБА_12 . В будинку працівники поліції вже проводили огляд, вони перебували в кімнаті разом з малолітньою ОСОБА_10 , її матір`ю та іншими. ОСОБА_12 поводила себе спокійно, бігала, гралася, була веселою, її ніхто ні про що не розпитував, тому їм не відомо, що саме сталося в цьому будинку. Натомість мати дитини ОСОБА_9 була схвильованою, по обличчю було видно, що вона плакала.

Суд оцінює показання допитаних свідків правдивими, оскільки вони розповіли про обставини, які мали місце з їх участю.

Крім показань допитаних осіб, винуватість ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, а саме розпусних дій щодо малолітньої особи, доводиться дослідженими у судовому засіданні доказами.

Копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 23.06.2008 року Голобською селищною радою Ковельського району Волинської області стверджується, що ОСОБА_10 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 , тобто на час реєстрації даного кримінального правопорушення їй виповнилося повних вісім років.

З наданої характеристики слідує, що ОСОБА_10 є старанною, уважною, дисциплінованою ученицею, має добру слухову пам`ять, добре запам`ятовує навчальний матеріал, любить читати та переказувати прочитане, на уроках уважна, активна. Пропуски навчальних занять з неповажних причин відсутні. Неконфліктна, товариська, щедра, вміє співчувати, має друзів. До доручень ставиться відповідально, завжди виконує охоче, намагається зробити їх добре. Богдану виховує одна мати, яка приділяє належну увагу вихованню дочки.

Висновком експерта № 165 від 22.06.2016 року стверджується, що у ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , при судово-медичній експертизі не виявлено тілесні ушкодження, вона не досягла статевої зрілості, дівоча пліва у неї не пошкоджена. У статевих шляхах та на інших частинах її тіла слідів сперми, крові чи інших виділень не виявлено.

З висновку судово-психіатричної експертизи № 156 від 06.07.2016 року вбачається, що малолітня потерпіла ОСОБА_10 , як на час вчинення щодо неї кримінального правопорушення, так і на даний час, не виявляла та не виявляє ознак будь-якого психічного розладу. Її психічний та інтелектуальний розвиток відповідає її віку. Малолітня потерпіла ОСОБА_10 з урахуванням її віку та рівня інтелектуального розвитку здатна розуміти значення лише зовнішньої, формальної сторони протиправних дій сексуального характеру, що вчинялись проти неї і давати покази щодо їх зовнішньої, формальної сторони. З урахуванням її віку вона не здатна розуміти їх значення. З урахуванням свого рівня розумового розвитку, емоційного стану, вікових та індивідуально-психологічних особливостей малолітня ОСОБА_10 могла у неповній мірі розуміти лише характер вчинюваних з нею протиправних дій сексуального характеру, розуміння ж значення цих дій для неї не доступне. Відповідно свого розумового розвитку, особливостей психоемоційного стану вона могла правильно сприймати, запам`ятовувати обставини, що мають значення для справи. Але з огляду на поведінку підекспертної на момент обстеження, і беручи до уваги її малолітній вік, емоційну незрілість, не сформованість у неї критичних та прогностичних функцій, правової та моральної свідомості, вона може не відтворювати цих дій в рамках природної захисної реакції. Емоційний стан, в якому ОСОБА_10 перебувала у момент вчинення відносно неї кримінального правопорушення, не міг вплинути на правильність сприйняття, запам`ятовування та відтворення фактів, що мають значення по кримінальному провадженню. Немає підстав вважати, що малолітня ОСОБА_10 дає показання під впливом дорослих.

У судовому засіданні допитана експерт ОСОБА_29 суду пояснила, що в ході проведення експертного дослідження малолітньої ОСОБА_10 було встановлено, що дитина не може придумувати чи розповідати про її розбещення, як свою фантазію чи переказуючи чиєсь прохання. Вікові особливості дитини вказують на те, що вона вже в певній мірі обізнана у сексуальній сфері, однак соромиться про це говорити. З спілкування з дитиною було видно, що вона не залежна від позиції своєї матері, а тому розповіла про подію, яка фактично мала місце, так, як це відбувалося і як вона це сприйняла.

З рапорту помічника чергового Ковельського відділу поліції слідує, що 14.06.2016 року о 06.25 годин зателефонувала ОСОБА_9 , яка повідомила, що ОСОБА_8 чіплявся до її неповнолітньої дочки ОСОБА_12 , влаштовує скандал, стукає в двері.

Протоколом огляду предметів від 16.06.2016 року встановлено, що на трусах, футболці малолітньої ОСОБА_10 та її простирадлі, наволочці, підодіяльнику, слідів речовини біологічного походження (крові, сперми) не виявлено.

При огляді у судовому засіданні чоловічого паска, вилученого у ОСОБА_8 , встановлено, що для його розстібання потрібно докладати незначне фізичне зусилля.

Із заяви ОСОБА_8 від 14.06.2016 року, яку він написав власноручно старшому слідчому Ковельського ВП стверджується, що ковдру з нього зірвала ОСОБА_9 .

Тобто, підтверджуються показання законного представника малолітньої потерпілої ОСОБА_10 ОСОБА_9 , що вона побачивши відсутність дочки, зірвала ковдру з ОСОБА_8 та виявила свою дитину при вище зазначеній події. Тим самим спростовуються показання в цій частині свідка ОСОБА_11 , який стверджував, що ОСОБА_8 спокійно спав на ліжку з дитиною і він ОСОБА_8 розбудив.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 підтвердив, що саме ОСОБА_9 зірвала з нього ковдру, та заперечив показання ОСОБА_11 , що той його будив.

Тому суд переконаний, що ОСОБА_11 свідомо замовчує про відомі йому факти які викривають ОСОБА_8 у скоєному, в той же час надає показання, які можуть сприяти ОСОБА_8 уникнути кримінальної відповідальності.

Зазначених у ст. 87 КПК України підстав для визнання досліджених доказів недопустимими, судом не встановлено.

Враховуючи викладене, допитавши обвинуваченого, малолітню потерпілу, законного представника малолітнього потерпілого, свідків та дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення доведена повністю.

При призначенні виду покарання ОСОБА_8 , суд, у відповідності до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є тяжким злочином, особу ОСОБА_8 , який раніше неодноразово судимий, що на думку суду характеризує його з негативної сторони, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, працездатний, не працює, має постійне місце проживання.

Із характеристики засудженого ОСОБА_8 , яку видано Личаківською виправною колонією 05.11.2015 року слідує, що він є злісним порушником режиму, під час відбування покарання допустив шість порушень вимог режиму, за що притягнутий до відповідальності, в тому числі двічі поміщався в ДІЗО. Свідомо уникав виконання робіт по благоустрою установи, або перекидав їх виконання на інших осіб. На заходи виховного характеру не реагує, вірних висновків зі свого кримінального минулого не робить. В колективі засуджених уживається, однак підтримує стосунки із засудженими негативної спрямованості. За характером хитрий, схильний до обману. Самовдосконаленням не займається, не прагне до підвищення наявного загальноосвітнього рівня.

При звільненні з місць позбавлення волі відносно ОСОБА_8 було встановлено адміністративний нагляд, який ОСОБА_8 неодноразово порушував, за що було складено 15 протоколів про порушення адміністративного нагляду та його неодноразово судом було притягнуто до відповідальності за ст. 187 КУпАП.

До обвинувального акту надано довідку та характеристику від 28.07.2016 року про те, що ОСОБА_8 працює на підприємстві ТОВ «БОФ ГРУП» в м. Київ та займає посаду менеджера з 01.04.2016 року. Як пояснив ОСОБА_8 , що він перебував під адміністративним наглядом, але працевлаштувався у вказаній фірмі та виконував роботу по торгівлі продуктами харчування в м. Києві. Перед своїм днем народження (03 травня) він цілий місяць перебував в м. Києві на роботі.

Суд не приймає до уваги зазначені документи, та вважає пояснення ОСОБА_8 неправдивими, оскільки сам обвинувачений у суді не зміг чітко пояснити коли, яким чином від працевлаштувався, яку, коли і де виконував роботу, яким чином і в якій сумі отримував заробітну плату. Крім цього, згідно реєстру на дане товариство, він є керівником, а не робітником, товариство займається оптовою торгівлею деревиною, а не продуктами харчування, у зазначеному місці реєстрації товариства не існує та зазначена адреса є місцем реєстрації багатьох неіснуючих суб`єктів господарювання. Разом з тим, ОСОБА_8 в цей період перебував під адміністративним наглядом, тому, на переконання суду, він не міг самовільно залишити постійне місце проживання без дозволу поліції, а він за такими дозволами не звертався і вони йому не видавалися. Поряд з цим, неодноразово будучи притягнутим до адміністративної відповідальності, саме в цей час, за ст. 187 КУпАП, у судових засідання ОСОБА_8 завжди повідомляв про те, що він не працює, про що свідчать постанови за вказаними фактами. В той же час, твердження ОСОБА_8 , що він весь квітень перебував в м. Києві на роботі, також спростовуються постановами суддів Ковельського міськрайонного суду від 11.04., 15.04., 25.04.2016 року про притягнення ОСОБА_8 до адміністративної відповідальності, які розглядалися з участю ОСОБА_8 .

По місцю проживання він характеризується формально, як особа на яку не надходило інформації.

Актом № 277 від 06.07.2016 року наркологічної експертизи стверджується, що ОСОБА_8 хронічним алкоголізмом не страждає, примусового лікування не потребує. На час скоєння інкримінованих йому дій в стані паталогічного алкогольного сп`яніння не перебував.

Висновком судово-психіатричного експерта № 140 від 24.06.2016 року стверджується, що у ОСОБА_8 виявлялися в період, що відноситься до часу вчинення інкримінованого йому правопорушення і виявляються в даний час ознаки акцентуйованої особистості по емоційно лабільному типу, але це не позбавляло і не позбавляє його можливості усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. У нього не виявляються психічні розлади, що впливають на його сексуальну сферу. Застосування примусових заходів медичного характеру він не потребує.

Обставин, які, у відповідності до ст. 66 КК України, пом`якшують покарання ОСОБА_8 , судом не встановлено.

До обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_8 , у відповідності до положень ст. 67 КК України, суд відносить рецидив злочинів та вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

З урахуванням особи обвинуваченого, відсутність обставин, які відповідно пом`якшують та наявність обставин, які обтяжують покарання, суд вважає, що обвинуваченому за вчинений ним злочин слід призначити покарання у межах санкції інкримінованої статті.

Суд не знаходить підстав для виправдання чи застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_8 ст.ст. 69, 69-1, 75 КК України, оскільки ним скоєно тяжкий злочин незадовго після звільнення з місць позбавлення волі, відносно малолітньої особи, що вказує на підвищену суспільну небезпечність особи обвинуваченого. Разом з тим, суд враховує, що дане кримінальне правопорушення ОСОБА_8 вчинив в час коли він не міг перебувати в будинку потерпілої ОСОБА_30 , оскільки встановленим адміністративним наглядом йому заборонено залишати своє помешкання після 22-ї години.

При призначенні терміну покарання за даний злочин, також, судом враховується обставини його скоєння, спосіб та місце вчинення злочину, особи обвинуваченого та особу, яка постраждала від його дій, їх взаємовідносини, а також зневажливе ставлення обвинуваченого до елементарних правил поведінки в суспільстві. ОСОБА_8 вчинив злочини щодо малолітньої особи, а саме, об`єктом його посягань стала дівчинка, якій на момент вчинення злочину виповнилося лише 8 років, у скоєному не розкаявся.

Суд вважає, що покарання ОСОБА_8 у вигляді позбавлення волі на певний строк в межах санкції статті, є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів.

Цивільний позов не заявлено.

На майно обвинуваченого ОСОБА_8 арешт не накладався.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати на залучення експертів відсутні.

Міра запобіжного заходу ОСОБА_8 у виді тримання під вартою, продовжено до 09.10.2016 року.

Відповідно до внесених Законом України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року у ст. 72 КК України змін, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Таким чином, час попереднього ув`язнення з 14.06.2016 року по 05.10.2016 року ОСОБА_8 слід зарахувати у строк відбування покарання у співвідношенні один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Після такого зарахування строк відбування покарання ОСОБА_8 має бути зменшений на 228 днів (114х2).

Строк відбування призначеного ОСОБА_8 покарання слід рахувати з 14.06.2016 року, з часу його фактичного затримання.

На підставі викладеного, керуючись ст. 373, 374, 376 КПК України, ОСОБА_31 , -

У Х В А Л И В :
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 156 ч. 2 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років.

Міру запобіжного заходу, до набрання вироком законної сили, ОСОБА_8 залишити попередню - тримання під вартою.

Строк відбування призначеного ОСОБА_8 покарання рахувати з 14.06.2016 року.

Зарахувати в строк відбування призначеного ОСОБА_8 покарання час перебування його під вартою з 14 червня до 05 жовтня 2016 року, а саме 228 (двісті двадцять вісім) днів, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Речові докази по справі, які передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Ковельського ВП ГУНП у Волинській області: 1) чоловічий ремінь, виданий ОСОБА_8 , повернути та залишити у користуванні останнього; 2) майку та трусики, видані ОСОБА_9 під час огляду місця події, простирадло, наволочку та підодіяльник, вилучені під час огляду місця події 14.06.2016 року, повернути та залишити у користуванні ОСОБА_9 .

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим ОСОБА_8 в той же термін з дня отримання копії вироку.

Головуючий: ОСОБА_1