Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-кп/781/162/16 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 185 (81, 86-1, 140) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10.05.2016 м.Кіровоград

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши матеріали кримінального провадження №0000705 за апеляційною скаргою заступника прокурора Кіровоградської області ОСОБА_6 на вирок Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 25.11.2015 року яким,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с.Малопомічна Новоукраїнського району Кіровоградської області, зареєстрований в АДРЕСА_1 , фактично проживає в АДРЕСА_2 , українець, громадянин України, освіта середня спеціальна, не одружений, не працює, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, раніше судимий: 21 вересня 2015 року Новоукраїнським р/судом за ч.3 ст. 185 КК України до 4-х років позбавлення волі, в силу ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання, з іспитовим строком 2 роки;

визнано винними за ч. 3 ст. 185 КК Україниі призначено покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі. На підставі ч.4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового приєднання покарання за вироком Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 21 вересня 2015 року, остаточно призначити покарання у вигляді 5(п`яти) років позбавлення волі.

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець с.Синегір`я Ягоднінського району Магаданської області Російської Федерації, проживає в АДРЕСА_3 , українець, громадянин України, освіта середня спеціальна, не одружений, не працює, на утриманні зі слів має неповнолітнього сина 2000 року народження, раніше судимий: 01.10.2015 року Новоукраїнським р/судом за ч.ч.1,2 ст. 185, ч.1 ст.317, 70 КК України до 5-х років позбавлення волі, в силу ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання, з іспитовим строком 3 роки;

визнано винними за ч.3 ст.185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк у вигляді 3 (трьох) років 6ти місяців позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового приєднання покарання за вироком Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 01 жовтня 2015 року, остаточно призначити покарання у вигляді 5(п`яти) років 2(двох) місяців позбавлення волі.

Стягнуно, солідарно, з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на користь ОСОБА_9 6418(шість тисяч чотириста вісімнадцять) гривень 99 копійок.

Інші учасники судового розгляду:

Прокурор - ОСОБА_10 ,

захисника-адвокат - ОСОБА_11 ,

обвинувачених: ОСОБА_8 , ОСОБА_7

ВСТАНОВИЛА:
Вироком суду ОСОБА_7 та ОСОБА_8 визнані винними за таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у житло. Кримінальне правопорушення було вчинено при наступних обставинах.

В кінці червня 2015 року точної дати та часу, ні слідством, ні судом не встановлено, обвинувачений ОСОБА_7 за попередньою змовою з обвинуваченим ОСОБА_8 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна та реалізовуючи його, проникли до домоволодіння яке розташоване по АДРЕСА_4 та яке належить потерпілому ОСОБА_9 та звідки викрали саморобний електрозварювальний апарат вагою 40 кг.

В подальшому, викрадений ними електрозварювальний апарат, розібрали на частини та віднесли на приймальний пункт металобрухту за адресою АДРЕСА_5 за що отримали грошові кошти, якими розпорядилися на власний розсуд.

Згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи № 404 від 14.09.2015 року, ринкова (дійсна) вартість саморобної електрозварювального апарату, з урахуванням зносу, бувшого у використанні в нормальному справному стані складає 3840,90 грн.

Своїми навмисними та протиправними діями обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , спричинили потерпілому ОСОБА_9 матеріальні збитки на загальну суму 3840.90 грн.

Продовжуючи злочинну діяльність, на початку липня 2015 року в обідній час, більш точної дати та часу, ні слідством, ні судом не встановлено, обвинувачені ОСОБА_7 за попередньою змовою з ОСОБА_8 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна та реалізовуючи його, повторно проникли до домоволодіння яке розташоване по АДРЕСА_4 та належить потерпілому ОСОБА_9 , звідки викрали електричну кутову шліфувальну машинку, вартістю 871,79 грн. та електричний помповий насосТМ моделі PN203, вартістю 755,05 грн.

З місця скоєння злочину зникли, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим спричинили потерпілому ОСОБА_9 матеріальні збитки на загальну суму 1626,84 грн..

Крім того, в першій декаді липня 2015 року в обідній час, більш точної дати та часу ні слідством, ні судом не встановлено, обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за попередньою змовою, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна та реалізовуючи його, продовжуючи злочинну діяльність ще раз проникли до домоволодіння яке розташоване по АДРЕСА_4 , яке належить потерпілому ОСОБА_9 та звідки викрали годинники та електродель, які розібрали на запчастини та здали на пункт прийому металобрухту.

Згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи № 404 від 14.09.2015 року, станом на липень місяць 2015 року, ринкова (дійсна) вартість годинника марки «Янтарь» (ОЧЗ) бувшого у використанні складає 475,00 грн., електричної дрелі бувшої у використанні становить 700,00 грн.

Своїми навмисними та протиправними діями обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , спричинили потерпілому ОСОБА_9 матеріальні збитки на загальну суму 1175 грн.

Продовжуючи злочинну діяльність, у кінці першої декади липня 2015 року більш точної дати та часу ні слідством, ні судом не встановлено, обвинувачені ОСОБА_12 за попередньою змовою з ОСОБА_8 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна та реалізовуючи його, знову проникли до домоволодіння яке розташоване по АДРЕСА_4 та належить потерпілому ОСОБА_9 , звідки викрали металеві вироби бувші у використанні, а саме каструлю алюмінієву, ємкістю 20 літрів, вартістю 110,70 грн., алюмінієвий казан, ємкістю 10 літрів, вартістю 120.60 грн. та алюмінієвий бідон ємкістю 40 літрів,вартістю 300 гривень.

З місця скоєння злочину зникли, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим спричинили потерпілому ОСОБА_9 матеріальні збитки на загальну суму 531,30 грн.

Крім того також на початку двадцятих чисел липня 2015 року, більш точної дати та часу ні слідством, ні судом не встановлено, обвинувачені ОСОБА_7 за попередньою змовою з ОСОБА_8 , продовжуючи злочинну діяльність та маючи умисел на таємне викрадення чужого майна та реалізовуючи його, проникли до домоволодіння розташоване по АДРЕСА_4 , яке належить потерпілому ОСОБА_9 та звідти викрали: системний блок комп`ютера зібраного зі складових частин, вартістю 834,50 грн., монітор ТМ «LG» Flatron L1720, вартістю 700,00 грн., принтер ТМ «Sony» моделі cfd 121, вартістює 640,00 гривень, комп`ютерну клавіатуру ТМ Logitech», вартістю 150,00 грн..

З місця скоєння злочину зникли, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим спричинили потерпілому ОСОБА_9 матеріальні збитки на загальну суму 2324,50 грн.

Своїми навмисними та протиправними діями обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_8 спричинили потерпілому ОСОБА_9 матеріальні збитки на загальну суму 9498.54 грн.

У апеляційній скарзі прокурор просить вирок Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 25.11.2015 стосовно ОСОБА_7 та ОСОБА_8 скасувати в частині призначеного покарання через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Ухвалити новий вирок, яким:

ОСОБА_7 визнати винним та засудити за ч.3 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України вирок Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 21.09.2015, яким ОСОБА_7 засуджено за ч.3 ст.185, ст.75 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки, - виконувати самостійно.

ОСОБА_8 визнати винним та засудити за ч.3 ст.185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України вирок Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 01.10.2015, яким ОСОБА_8 засуджено за ч.ч.1, 2 ст.185, ч.1 ст.317, ст.ст.70, 75 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком на 3 роки, - виконувати самостійно.

У решті вирок залишити без змін.

Не оспорюючи фактичних обставин провадження та юридичної кваліфікації дій обвинувачених, вважає, що вирок є незаконним і необґрунтованим, таким, що підлягає скасуванню, через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність з наступних підстав. Зазначає, що відповідно до ч.4 ст.70 КК України за правилами, передбаченими в ч.ч.1-3 ст.70 КК України, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в ст.72 КК України.
Усупереч вимог ч.4 ст.70 КК України суд І інстанції, признаючи обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 остаточне покарання за сукупністю злочинів, застосував принцип часткового складання покарань, тобто застосував закон України про кримінальну відповідальність, який не підлягає застосуванню, що відповідно до п.2 ч.1 ст.413 КПК України є неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що є підставою для скасування вироку в частині призначеного покарання.

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , перевіривши матеріали кримінального провадження і, обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що вона підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Як встановлено перевіркою матеріалів кримінального провадження, досудове слідство і судовий розгляд у ньому проведені з дотриманням вимог кримінально процесуального законодавства, спрямованого на всебічне, повне і об`єктивне дослідження всіх обставин справи.

Винуватість ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення при обставинах вказаних у вироку суду першої інстанції, підтверджується показаннями самих обвинувачених в судовому засіданні, де вони повністю визнали себе виними у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185 КК України, а тому, враховуючи позицію обвинувачених та відсутність заперечень з боку інших учасників судового провадження, місцевий суд на підставі ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин провадження, які ніким не заперечувалися, у тому числі і обвинуваченими.
Відповідно до ч.1 ст.404 КК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Дії ОСОБА_8 та ОСОБА_7 вірно кваліфіковані за ч.3 ст.185 КК України, як викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у житло.
Разом з тим, доводи апеляційної скарги прокурора про порушення судом першої інстанції вимог кримінального закону у зв`язку з не вірним обрахуванням строку остаточного покарання, призначеного ОСОБА_7 та і ОСОБА_8 є обґрунтованими.
Так, ч.ч.1-3 ст.70 КК України визначають порядок призначення покарання за сукупністю злочинів.
Відповідно до ч.4 ст.70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій-третій цієї статті призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку.
Згідно п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» коли особа, щодо якої було застосоване звільнення від відбування покарання з випробуванням, вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань недопускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.
Відповідно до встановлених фактичних обставин провадження кримінальні правопорушення, передбачені ч.3 ст.185 КК України, вчинено обвинуваченими ОСОБА_8 та ОСОБА_7 упродовж червня - липня 2015 року, тобто до постановлення вироку Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 21.09.2015 відносно ОСОБА_7 та вироку Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 01.10.2015 року відносно ОСОБА_8 .

Усупереч вимог ч.4 ст.70 КК України суд І інстанції, признаючи обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 остаточне покарання за сукупністю злочинів, застосував принцип часткового складання покарань, тобто застосував закон України про кримінальну відповідальність, який не підлягає застосуванню.

Згідно з п.4 ч.1 ст.409 КПК України підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції, серед інших, є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
За таких обставин, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що є суттєвим порушенням закону України при призначенні обвинуваченому покарання, вирок суду в цій частині підлягає скасуванню з ухваленням нового вироку, за яким ОСОБА_8 та ОСОБА_7 необхідно призначити покарання відповідно до вимог, передбачених ч.4 ст.70 КК України.
Призначаючи ОСОБА_8 та ОСОБА_7 покарання, колегія суддів, відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особи винних та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Так, кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченими, відповідно до ст.12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів.

Наявні дані про особу обвинуваченого ОСОБА_7 свідчать, що раніше судимий, за місцем проживання характеризується з негативної сторони, схильний до вчинення крадіжок, не працює, не одружений, утриманців немає, скарг на стан здоров`я не має, перебуває на "Д" обліку у лікаря-нарколого з 2008 року, діагноз: наркотична залежність, до лікаря-психіатра за психіатричною допомогою не звертався.

Характеризуючи особу обвинуваченого ОСОБА_8 встановлено, що за місцем проживання характеризується з негативної сторони, не працює, не одружений, зі слів має неповнолітнього сина, але доказів не подано ні обвинуваченим, ні стороною захисту, проживає разом із батьком - інвалідом, до якого ставиться неповажно відбирає гроші, завдає тілесних ушкоджень, скарг на стан здоров`я не має, але говорить тихо через перенесений інсульт, але доказів не подано ні обвинуваченим, ні стороною захисту, перебуває на "Д" обліку у лікаря-нарколого з 2006 року, діагноз: наркотична залежність, до лікаря-психіатра за психіатричною допомогою не звертався.

За вироком суду першої інстанції обставинами, що пом`якшують покарання обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , суд визнає щире каяття та активне сприяння у розкритті кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання,обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 судом не встановлено.

Враховуючи обставини кримінального провадження, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особи обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які неодноразово притягувались до кримінальної відповідальності за аналогічні злочини, на шлях виправлення не стали та знову скоїли умисний злочин, що значно підвищує суспільну небезпеку вчиненого діяння, колегія суддів погоджується з висновком суду, що достатнім та необхідним для виправлення ОСОБА_7 та ОСОБА_8 та попередження вчинення ними нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді позбавлення волі в межах санкції інкримінуємого злочину

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 418, 420 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу заступника прокурора Кіровоградської області - задовольнити.
Вирок Новоукраїнського районного Кіровоградської області від 25.11.2015 р. стосовно ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в частині призначеного покарання скасувати та ухвалити новий вирок.
ОСОБА_7 визнати винним та призначити покарання за ч.3 ст.185 КК України - 4 роки позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України вирок Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 21.09.2015, яким ОСОБА_7 засуджено за ч.3 ст.185, ст.75 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки, - виконувати самостійно.

ОСОБА_8 визнати винним та призначити покарання за ч.3 ст.185 КК України - 3 роки 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України вирок Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 01.10.2015, яким ОСОБА_8 засуджено за ч.ч.1, 2 ст.185, ч.1 ст.317, ст.ст.70, 75 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком на 3 роки, - виконувати самостійно.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_8 та ОСОБА_7 змінити на тримання під вартою, взявши під варту в залі суду. Строк відбування покарання обчислювати з 10 травня 2016 року.

В решті вирок суду - залишити без змін.
Вирок апеляційного суду може бути оскаржений сторонами кримінального провадження до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, шляхом подачі касаційних скарг безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення вироку судом апеляційної інстанції, а особами які тримаються під вартою, - в той самий строк з дня вручення їм копії вироку.

Судді (підписи)
З оригіналом згідно:
Суддя апеляційного суду
Кіровоградської області ОСОБА_2