Справа № 465/7151/15-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/847/16 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 серпня 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах
апеляційного суду Львівської області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові справу за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_6 та першого заступника прокурора Львівської області ОСОБА_7 на вирок Франківського районного суду м. Львова від 14 червня 2016 року,

з участю прокурора ОСОБА_8 ,

встановила:
цим вироком

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Львова, без постійного місця проживання, з незакінченою вищою освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше неодноразово судимого, останній раз: 03 вересня 2014 року Личаківським районним судом м. Львова за ч.2 ст. 185, на три роки позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком два роки,

засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України на два роки позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання приєднано частково невідбуту частину покарання за вироком Личаківського районного суду м. Львова від 03 вересня 2014 року і остаточно призначено ОСОБА_6 покарання чотири роки позбавлення волі.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 до вступу вироку в законну силу залишено без змін тримання під вартою.
Строк відбування покарання ОСОБА_6 постановлено рахувати з дня його затримання 23 жовтня 2015 року.
Вирішено питання з речовими доказами.

Згідно вироку суду, 20 жовтня 2015 року близько 14:40 год. ОСОБА_6 маючи умисел на викрадення чужого майна, зайшов в магазин канцелярських товарів, який розташований в павільйоні №185 ТЦ «Арго» по вул. Городоцькій, 155 у м. Львові. Продовжуючи свій злочинний умисел, переслідуючи корисливу зацікавленість, останній підійшов до стелажа, на якому знаходилися канцелярські товари, іграшки та дитячі рюкзаки, звідки таємно викрав майно, яке належить ОСОБА_9 , що там знаходилося, а саме: рюкзак дитячий, моделі МН-15-501-2S, розміром 34*26*13,5, в результаті чого спричинив потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 438,63 грн.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 покликається на те, що вирок є надто суворим.

Наголошує, що судом не взято до уваги те, що він активно сприяв слідству, щиро розкаявся, потерпіла немає до нього претензій.

Зазначає, що не згоден з кваліфікацією злочину, вважає, що фактично злочину не вчиняв, а була лише спроба, під час якої він був затриманий.

Як вбачається зі змісту апеляційної скарги, просить прийняти законне рішення.

В апеляційній скарзі перший заступник прокурора Львівської області покликається на те, що не оспорюючи доведеності вини обвинуваченого та правильності кваліфікації його дій, вважає, що зазначене рішення суду першої інстанції є незаконним і таким, що підлягає зміні з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність в частині призначеного покарання.

Зазначає, що стосовно ОСОБА_6 23 жовтня 2015 року обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Наголошує, що відповідно до ч.5 ст. 72 КК України суд повинен був безпосередньо при ухваленні вироку і призначенні покарання провести зарахування строку попереднього ув`язнення з врахуванням один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, що ним зроблено не було.

Акцентує, що в ході перегляду судового рішення необхідно дати оцінку правильності призначеного покарання, з метою недопущення істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, слід дослідити обставини, які стосуються перебування ОСОБА_6 у місцях попереднього ув`язнення, оскільки такі досліджені судом першої інстанції неповністю.

Просить вирок Франківського районного суду м. Львова від 14 червня 2016 року в частині засудження ОСОБА_6 змінити у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

Визнати ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити покарання у виді двох років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Личаківського районного суду м. Львова від 03 вересня 2014 року і остаточно призначити покарання у виді чотирьох років позбавлення волі.
На підставі ч.5 ст. 72 КК України обвинуваченому ОСОБА_6 зарахувати у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 23 жовтня 2015 року до моменту набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу першого заступника прокурора Львівської області та заперечив апеляційну скаргу обвинуваченого, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого задоволенню не підлягає, а апеляційна скарга першого заступника прокурора Львівської області підлягає до задоволення.
Вина ОСОБА_6 за обставин, викладених у вироку є доведеною і ґрунтується на доказах, стосовно тих фактичних обставин справи, які ніхто у судовому засіданні не оспорював. За цих обставин, за згодою обвинуваченого та інших учасників судового провадження, слухання справи у суді першої інстанції відбувалось у порядку, передбаченому ч.3 ст. 349 КПК України. Наслідки такого порядку розгляду учасникам судового провадження було роз`яснено у встановленому законом порядку.
Дії обвинуваченого ОСОБА_6 судом першої інстанції вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України.
Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання і призначив таке, на думку колегії суддів, у відповідності до вимог ст.ст. 65, 71 КК України, яке є необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів і не вбачає підстав для пом`якшення покарання.
Разом з тим, колегія суддів вважає слушними доводи апеляційної скарги першого заступника прокурора Львівської області і вважає, що така підлягає до задоволення з наступних підстав.
Згідно вимог ч.1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.
Відповідно до ч.5 ст. 72 КК України зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. У строк попереднього ув`язнення включається, зокрема, строк тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження.
Відповідно до ч.1 ст. 1 Закону України "Про попереднє ув`язнення" попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених КПК України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, відносно обвинуваченого ОСОБА_6 23 жовтня 2015 року застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, що обвинуваченому ОСОБА_6 слід зарахувати у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 23 жовтня 2015 року до моменту набрання вироком законної сили (19 серпня 2016 року) включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Окрім цього, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при розгляді справи, які були б підставою для скасування постановленого судового рішення, колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 408, 418, 419 КПК України, колегія суддів,
ухвалила:
апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а апеляційну скаргу першого заступника прокурора Львівської області ОСОБА_7 задоволити.

Вирок Франківського районного суду м. Львова від 14 червня 2016 року відносного ОСОБА_6 змінити.

На підставі ч.5 ст. 72 КК України обвинуваченому ОСОБА_6 зарахувати у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 23 жовтня 2015 року по 19 серпня 2016 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
В решті вирок суду першої інстанції залишити без зміни.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня його проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4