УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2016 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого СВ Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 , розглянувши клопотання про поновлення процесуального строку для подачі клопотання про арешт тимчасово вилученого майна та про арешт тимчасово вилученого майна, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0013974 від 03 листопада 2016 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Слідчий слідчого відділу Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 звернувся до Шевченківського районного суду м.Києва з клопотанням, погодженим з прокурором Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0013974 від 03 листопада 2016 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, про арешт тимчасово вилученого майна 03 листопада 2016 року при проведенні огляду місця події, за адресою: м. Київ, вул. Харківське Шосе, а саме: грошові кошти в розмірі 16960 гривень, ключ з електронним брилком від автомобільної сигналізації, мобільний телефон Nokia.

Клопотання обґрунтовано тим, слідчим відділом Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0013974 від 03 листопада 2016 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 03 листопада 2016 року приблизно о 17 годині ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_6 знаходячись по вул. Харківське шосе, 19 в м. Києві, шляхом сканування системи охорони автомобіля "Міцубісі Кольт" д.н.з. НОМЕР_1 , незаконно проникли до салону зазначеного транспортного засобу з звідки викрали три жіночі куртки, наплічну сумку, та пакет з жіночими черевиками та зимовими жіночими кросівками що належать ОСОБА_7 .

В подальшому, будучи поміченими оперативними працівниками Шевченківського УП що стали переслідувати ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які на автомобілі Mitsubishi Lancer 10 чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_2 , намагалися залишити місце вчинення кримінального правопорушення та на власний розсуд розпорядитися викраденим майном, були затримані та викрадене в подальшому було вилучене.

Під час огляду місця події що проводився за адресою: м. Київ, вул. Харківське шосе, у гр. ОСОБА_6 , було вилучено наплічну сумку що належить ОСОБА_7 , грошові кошти в розмірі 16960 гривень, предмет для відстрілу гумовими кулями ПМР 9 мм та 9 набоїв до нього.

Під час огляду речей що були при гр. ОСОБА_5 , виявлено та вилучено ключ з електронним брилком від автомобільної сигналізації призначеного для відкриття автомобілів з метою крадіжки речей громадян, мобільний телефон Nokia, та інші речі.

Крім того вилучений телефон Nokia, на час його огляду перебував у заблокованому стані, задня кришка якого не відчиняється, а документи на нього відсутні, у зв`язку із чим не можливо визначити його модель та серійний номер.

Також, постановою слідчого СВ Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 від 04 листопада 2016 року грошові кошти в розмірі 16960 гривень, ключ з електронним брилком від автомобільної сигналізації, мобільний телефон Nokia визнано речовими доказами.

З метою забезпечення збереження речових доказів на підставі ст. 98, п.1 ч.2, ч.3 ст. 170 КПК України, посилаючись, що тимчасово вилучене майно, а саме: грошові кошти в розмірі 16960 гривень, ключ з електронним брилком від автомобільної сигналізації, мобільний телефон Nokia, слідчий звернувся з даним клопотанням.

Крім того, слідчий, посилаючись на вимоги ст. 117 КПК України, зазначає, що процесуальний строк для подачі клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, передбачений ч.5 ст. 170 КПК України був пропущений з поважних причин, а саме 04 листопада 2016 року у зв`язку із необхідністю яка виникла під час досудового розслідування, слідчим за погодженням з прокурором було подано клопотання про накладення арешту на вищевказане майно, яке було вилучене у підозрюваних під час їх затримання та являється речовими доказами. Того ж дня Шевченківським районним судом м. Києва зазначене клопотання було повернуто прокурору на доопрацювання. Після чого 08 листопада 2016 року після усунення всіх недоліків зазначених судом, клопотання про накладення арешту на майно подано до суду. 09 листопада 2016 року Шевченківським районним судом м. Києва винесено ухвалу про повернення зазначеного клопотання прокурору для виправлення недоліків та встановлено строк в сімдесят дві години. 11 листопада 2016 року судом фактично повернуто для усунення недоліків клопотання про накладення арешту. Слідчий просить слідчого суддю врахувати, що у слідчого та прокурора не було можливості усунути вказані у рішенні суду недоліки та знову подати його до суду за не повний робочий день 11 листопада 2016 року, який був останнім робочим днем тижня.

Слідчий ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав з мотивів наведених у ньому та просив його задовольнити. Також просив поновити пропущений строк для звернення з клопотанням, зазначивши, що строк подачі клопотання був пропущений з поважних причин, так як 11 листопада 2016 року був скорочений робочий день, та останній день робочого тижня, тому не було можливості усунути недоліки, в строк встановлений слідчим суддею, а саме сімдесят дві години, та знову звернутись з клопотанням до суду, тому він звернувся з клопотанням на наступний робочий день, а саме 14 листопада 2016 року.

З метою збереження речових доказів, забезпечення повного всебічного та неупередженого здійснення досудового розслідування та здійснення тиску на осіб, що провадять досудове розслідування, слідчий суддя приходить до висновку про розгляд вищевказаного клопотання без повідомлення про його розгляд без участі осіб, у яких вилучено зазначене майно.

Вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, вислухавши пояснення слідчого, вважаю, що воно підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч.1 ст. 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положеннями ч.2 ст. 170 КПК України визначено, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч.3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч.10 ст. 170 КПК арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до вимог ч.5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Згідно зі ст.ст. 116, 117 КПК України процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки. Пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Як вбачається з матеріалів клопотання, огляд місця події, за адресою: м. Київ, вул. Харківське Шосе, був проведений 03 листопада 2016 року, при цьому, 04 листопада 2016 року, слідчим за погодженням з прокурором було подано клопотання про накладення арешту на вищевказане майно, яке було вилучене у підозрюваних під час їх затримання та являється речовими доказами. Того ж дня Шевченківським районним судом м. Києва зазначене клопотання було повернуто прокурору на доопрацювання. Після чого 08 листопада 2016 року після усунення всіх недоліків зазначених судом, клопотання про накладення арешту на майно подано до суду. 09 листопада 2016 року Шевченківським районним судом м. Києва винесено ухвалу про повернення зазначеного клопотання прокурору для виправлення недоліків та встановлено строк в сімдесят дві години. 11 листопада 2016 року судом фактично повернуто для усунення недоліків клопотання про накладення арешту. Слідчий просить слідчого суддю врахувати, що у слідчого та прокурора не було можливості усунути вказані у рішенні суду недоліки та знову подати його до суду за не повний робочий день 11 листопада 2016 року, який був останнім робочим днем тижня

При цьому, слідчим до матеріалів вказаного клопотання додано належні та допустимі докази в обґрунтування поважності причин пропуску строку для подачі клопотання про арешт тимчасово вилученого майна.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що наявні достатні підстави для поновлення строку для звернення з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно та арешту зазначеного у клопотанні слідчого майна, оскільки, як встановлено з матеріалів клопотання та пояснень слідчого, майно, яке вилучено в ході здійснення огляду місця події від 03 листопада 2016 року визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0013974 від 03 листопада 2016 року, містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та є предметами, що були об`єктами кримінально протиправних дій, тобто відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Крім того, існує реальний ризик приховання, зникнення, передачі та відчуження вказаного майна , передбачений абз.2 ч.1 ст. 170 КПК України.

Керуючись вимогами ст.ст. 116, 117, 131, 132, 170-173, 309, 310, 395 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:
Поновити слідчому СВ Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 строк для подачі клопотання про арешт тимчасово вилученого майна.

Клопотання слідчого СВ Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0013974 від 03 листопада 2016 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України задовольнити.

Накласти арешт на майно: грошові кошти в розмірі 16960 гривень, ключ з електронним брилком від автомобільної сигналізації, мобільний телефон Nokia, яке вилучено в ході здійснення огляду місця події від 03 листопада 2016 року, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0013974 від 03 листопада 2016 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Відповідно до ст. 174 КПК України арешт може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законних представників, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя ОСОБА_1