Провадження №1-кп/748/139/16
Єдиний унікальний № 748/1068/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 серпня 2016 року м. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові кримінальне провадження за № 0000796 відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 24 квітня 2007 року Оболонським районним судом м. Києва за ч.3 ст.185, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк три роки шість місяців; 01 квітня 2015 року Бориспільським міськрайонним судом Київської області за ч.3 ст.15, ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 240 годин; 31 грудня 2015 року Чернігівським районним судом Чернігівської області за ч.3 ст.286, 71 КК України до 7 років 15 днів позбавлення волі,

у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених за ч. 2 ст.185, ч.3 ст.185, ч. 2 ст. 289 КК України,

з участю прокурорів: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_6 , потерпілого-цивільного позивача - ОСОБА_7 , його представника - адвоката ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 в кінці липня 2015 року, в нічний час, з метою таємного викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, шляхом зламу навісного замка, проник в приміщення гаражу, розташованого по АДРЕСА_2 , і скориставшись відсутністю сторонніх осіб, привівши до руху шляхом котіння мопед червоного кольору марки SINTEZ RF50М-01, рама НОМЕР_1 , вартістю 5262 грн 79 коп., що належить ОСОБА_9 , яким незаконно заволодів, чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на зазначену суму.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 31 серпня 2015 року в нічний час, ОСОБА_3 , з метою таємного викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, шляхом відкривання вхідних дверей проник в приміщення гаражу, розташованого по АДРЕСА_2 , звідки таємно викрав електроточило тип ИЭ9701-УХЛ4 вартістю 2600,00 грн, що належить ОСОБА_9 , чим спричинив останньому матеріальну шкоду на вказану суму.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 04 вересня 2015 року в вечірній час, ОСОБА_3 , знаходячись поряд з господарством АДРЕСА_3 , діючи умисно, повторно, шляхом вільного доступу, з території городу, таємно викрав водяний насос «Ворскла БЦН 1,1-18У, 1М» вартістю 192,00 грн, що належить ОСОБА_10 , чим спричинив останній матеріальну шкоду на вказану суму.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 15 вересня 2015 року, приблизно о 23 год. 00 хв., ОСОБА_3 , з метою таємного викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, шляхом перелізання через паркан, проник до господарства АДРЕСА_4 , де шляхом відкривання дерев`яних дверей проник до сараю, звідки таємно викрав п`ять кролів породи «Шиншила звичайна» загальною вартістю 1050,00 грн. та велосипед «Мінськ» вартістю 240 грн., а всього на загальну суму 1290,00 грн, що належить ОСОБА_11 , чим спричинив останній матеріальну шкоду на вказану суму.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 16 вересня 2015 року, в нічний час, ОСОБА_3 , з метою таємного викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, шляхом відкриття вікна рукою, проник до приміщення Слобідської ЗОШ І-ІІІ ступенів, розташованої по вул. 8-го Березня, 1, в с. Слобода Чернігівського району та області, звідки таємно викрав системний блок марки «ВRAIN» модель В550.01 win7рго вартістю 2410 грн 31 коп. та монітор марки LG модель 19N33S вартістю 1200,00 грн., а всього на загальну суму 3610 грн 31 коп., що належить Слобідській ЗОШ І-ІІІ ступенів, чим спричинив навчальному закладу матеріальну шкоду на вказану суму.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 21 жовтня 2015 року, у вечірній час, ОСОБА_3 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, правомірно знаходячись на території господарства АДРЕСА_5 , переслідуючи корисливу мету на незаконне заволодіння транспортним засобом, а саме автомобілем марки ВАЗ 210700-20, реєстраційний номер НОМЕР_2 , вартістю 57752 грн 74 коп., який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 належить ОСОБА_12 , та яким згідно довіреності ВРВ993651 користувались ОСОБА_7 і ОСОБА_6 , діючи умисно, повторно, проник у салон цього автомобіля шляхом зламу замка водійських дверцят, та в подальшому незаконно, не маючи на це права, сів за його кермо, і шляхом провертання замка запалювання привів у дію двигун та почав рухатись по вулицям с. Іванівка.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у предявленому йому обвинуваченні за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.289 КК України визнав повністю та підтвердив обставини, що викладені у обвинуваченні. Щиро каявся у скоєному. Просив вибачення у потерпілих. Цивільний позов ОСОБА_7 визнав у повному обсязі, за умови якщо інші потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_12 не будуть до нього мати претензій матеріального та морального характеру .
Потерпілий цивільний позивач ОСОБА_7 в судовому засіданні позов підтримав та просив задовольнити, посилаючись на обставини, що викладені в позові ( а.п. 26-27).

З'ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити, та порядок їх дослідження, визнавши недоцільним дослідження доказів стосовно усіх фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, враховуючи, що сторонами провадження не оспорюється доведеність вини обвинуваченого, кваліфікація його дій, з`ясувавши правильне розуміння сторонами кримінального провадження змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини справи в апеляційному порядку, суд вважає, що обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_3 знайшло своє підтвердження у судовому засіданні в повному обсязі, а його дії правильно кваліфіковані органом досудового розслідування: за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у приміщення; за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно; за ч. 2 ст. 289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно, поєднане з проникненням у приміщення.

За сукупністю вчиненого дії ОСОБА_3 необхідно кваліфікувати за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.289 КК України.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 суд вважає за необхідне визнати: з`явлення із зізнанням, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Обставиною, що обтяжує його покарання, є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчинених ним кримінальних правопорушень, серед яких є тяжкі, фактичні обставини справи, кількість епізодів вчинених злочинів, вартість викраденого та значущість їх для потерпілих, конкретні обставини справи щодо способу заволодіння транспортними засобами, його ставлення до цього, думку потерпілої ОСОБА_6 , яка погодилася з мірою покарання висловленою прокурором у своєму виступі в судових дебатах, думку потерпілого ОСОБА_7 , який вирішення питання щодо міри покарання відніс на розсуд суду, думку потерпілої ОСОБА_11 , висловлену їй у письмовій формі, яка зазначала про відсутність у неї матеріальних та моральних претензій до обвинуваченого, а питання щодо міри покарання віднесла на розсуд суду, а також враховуючи особу винного, його вік, сімейний стан та стан його здоров"я, те, що раніше судимий, відсутність інформації про притягнення до адміністративної відповідальності, позитивну характеристику за місцем реєстрації, наявність сукупності пом`якшуючих покарання обставин, що істотно знижують ступінь тяжкості вчинених злочинів, обставину, яка обтяжує покарання та приходить до переконання про можливість призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у вигляді позбавлення волі згідно санкції ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.289 КК України без призначення додаткового покарання за ч.2 ст.289 КК України у вигляді конфіскації майна.

При призначенні ОСОБА_3 покарання за сукупністю злочинів, суд відповідно до вимог ч.1 ст.70 КК України вважає за можливе керуватись принципом поглинання менш суворого покарання більш суворим.

При призначенні остаточного покарання ОСОБА_3 слід керуватися вимогами частини 4 статті 70 КК України, оскільки обвинувачений скоїв злочини до постановлення попереднього вироку Чернігівського районного суду Чернігівської області від 31 грудня 2015 року.

Обвинувачений вчинив злочини тяжкі та середньої тяжкості, щиро визнав свою провину та розкаявся, завдяки чому викрадене майно було частково повернуте потерпілим. Враховуючи наявні обставини, що пом`якшують покарання, визнання провини, сприяння розкриттю злочинів, з`явлення із зізнанням, позитивну характеристику обвинуваченого, і вважає, що він заслуговує на покарання у межах санкції статей за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Обговорюючи законність та обґрунтованість заявленого потерпілим ОСОБА_7 цивільного позову, суд враховує наступне.

Потерпілим ОСОБА_7 до початку судового розгляду був заявлений цивільний позов, в якому він просив суд стягнути з обвинуваченого на його користь матеріальну шкоду в розмірі 57 752 грн 74 коп. та моральну шкоду в розмірі 15 000 грн. В обґрунтування позовних вимог потерпілий зазначив, що обвинувачений після незаконного заволодіння транспортним засобом скоїв ДТП, після чого автомобіль повністю втратив свою цінність і його вже не можна використовувати за прямим призначенням, а тому вважає, що обвинувачений повинен відшкодувати йому реальні збитки в сумі 57 752 грн 74 коп. Також зазначив, що даним автомобілем він володів та користувався з 2010 року на підставі довіреності. В обґрунтування розміру заявленої моральної шкоди зазначив, що автомобілем він користувався постійно для особистих потреб та потреб його сім`ї, а також використовував його для роботи, тому позбавлення можливості користуватися автомобілем порушило його звичайний спосіб життя та завдало душевних страждань ( а.п.26-27).

Обвинувачений не заперечував проти розміру матеріальної та моральної шкоди та зазначив, що заявлений до нього позов потерпілого ОСОБА_7 визнає, якщо у потерпілої ОСОБА_6 та ОСОБА_12 не буде до нього матеріальних та моральних претензій.

Дослідивши цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Верховний Суд України в постанові пленуму «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23 грудня 2005 р., роз`яснив, у випадках, коли особа знищила транспортний засіб, яким незаконно заволоділа, чи призвела до такого стану, що він повністю втратив свою цінність і його вже не можна використовувати за прямим призначенням, розмір реальних збитків дорівнює вартості автомобіля на день учинення злочину.

В даному випадку, Висновком автотоварознавчої експертизи № 3652/3653/15-24 від 24.11.2015 ( а.с.81-88) визначено розмір реальних збитків, що дорівнює вартості автомобіля на день учинення злочину 57752 грн 74 коп.

Відповідно до посвідченої приватним нотаріусом Менського районного нотаріального округу ОСОБА_13 довіреності від 03.11.2010, дублікат якої знаходиться на а.п.135, ОСОБА_12 , яка є власником автомобіля марки ВАЗ, моделі 210700-20, д.н.з. НОМЕР_2 , згідно з усно укладеним договором, надала ОСОБА_7 або ОСОБА_6 право розпоряджатися та користуватися даним автомобілем, а також бути представником власника автомобіля в усіх установах, підприємствах та організаціях незалежно від їх підпорядкування, форми власності з усіх без винятку питань, пов`язаних з відчуженням зазначеного транспортного засобу, його переобладнання, одержувати належні власнику грошові кошти від відчуження автомобіля та за угодою про відшкодування шкоди (а.п. 135).

Відповідно до статті 396 ЦК України правила про захист права власності, які встановлені главою 29 ЦК України, поширюються на речові права власності на чуже майно.

Якщо порушення речового права на чуже майно, з вини третіх осіб, завдало певних майнових збитків особі, якій належить це право, то ця особа може звернутися за захистом належних їй прав на підставі статті 396 ЦК України.

Факт правомірності володіння майном є достатньою підставою для особи, яка володіє речовим правом на чуже майно, для звернення за захистом цього права.

Таким чином, спричинення шкоди користувачу майна випливає з факту його користування цим майном на достатній правовій підставі відповідно до пункту 2.2 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Згідно з частиною другою статті 1187 ЦК України під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших правових підстав (договору оренди, довіреності тощо).

Таким чином встановлено, що на час незаконного заволодіння ОСОБА_3 транспортним засобом, ОСОБА_7 правомірно володів цим транспортним засобом.

Аналіз наведених обставин та вимог закону дозволяє суду зробити висновок про те, що матеріальна шкода, заподіяна потерпілому у розмірі 57752,74 грн., підлягає відшкодуванню обвинуваченим в повному обсязі.

Щодо вимог потерпілого ОСОБА_7 про відшкодування моральної шкоди, судом встановлено наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України - моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка завдала, за наявності її вини.

За змістом ст. 23 ЦК України - особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Моральна шкода відшкодовується незалежно від матеріальної шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. А згідно з ч. 3 цієї статті розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також із врахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати у моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушення нормальних життєвих зв`язків, порушення стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

При визначенні розміру завданої потерпілому ОСОБА_7 моральної шкоди суд враховує характер і обсяг страждань, яких він зазнав в зв`язку з протиправним позбавленням його права користуватися та розпоряджатися автомобілем, порушення в зв`язку з цим життєвих зв`язків, а також враховуючи вимоги розумності та справедливості, суд вважає співрозмірним його моральним стражданням розмір моральної шкоди в сумі 5000 грн., та задовольняє цивільний позов про стягнення на користь ОСОБА_7 моральної шкоди на вказану суму.

Таким чином, в цілому позовні вимоги потерпілого ОСОБА_7 задовольняються судом частково.

Питання про речові докази по справі підлягають вирішенню в порядку ст. 100 КПК України.

Документально підтверджені процесуальні витрати за проведення трасологічних, автотоварознавчих експертиз та товарознавчої експертизи підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Заходи забезпечення кримінального провадження в ході досудового розслідування не застосовувались.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні у сумі 3 657 грн 54 коп. на залучення експертів підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирати.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 необхідно рахувати з моменту фактичного затримання 26.10.2015 року за вироком Чернігівського районного суду Чернігівської області від 31 грудня 2015 року, який поглинає покарання за цим вироком. Зарахувати в строк відбування покарання тримання ОСОБА_3 під вартою, застосованого до нього як запобіжний захід з моменту фактичного затримання 26 жовтня 2015 року до набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі у відповідності до ч.5 ст.72 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :
ОСОБА_3 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за частиною 2 статті 185 КК України, частиною 3 статті 185 КК України, частиною 2 статті 289 КК України та призначити йому покарання :

- за ч. 2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки;

- за ч. 3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 (три) роки;

- за ч. 2 ст. 289 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років без конфіскації майна.

Відповідно до частини 1 статті 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання за сукупністю злочинів у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років без конфіскації майна.

Відповідно до частини 4 статті 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання за даним вироком більш суворим покаранням за вироком Чернігівського районного суду Чернігівської області від 31 грудня 2015 року, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років 15 (п"ятнадцять) днів.

Початок строку відбування покарання обчислювати з 26 жовтня 2015 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, зарахувати ОСОБА_3 в строк відбування покарання тримання його під вартою, застосованого до нього як запобіжний захід з моменту фактичного затримання 26 жовтня 2015 року до набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі у відповідності до ч.5 ст.72 КК України.

Цивільний позов ОСОБА_7 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_7 моральну шкоду в сумі 5000 грн 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_7 матеріальну шкоду в сумі 57752 грн 74 коп.

Речові докази:

-велосипед марки «Мінськ», який переданий на зберігання власнику - потерпілій ОСОБА_11 , залишити в останньої;

-електроточило тип ИЭ9701-УХЛ4, яке передано на зберігання власнику потерпілому ОСОБА_9 , залишити останньому;

-замок, вилучений з автомобіля «ВАЗ-2107», д.н.з. НОМЕР_2 , зв`язка ключів в кількості 3-х штук від автомобіля «ВАЗ-2107», д.н.з. НОМЕР_2 , які передані на зберігання до камери зберігання речових доказів Чернігівського РВП ЧВП ГУНП в Чернігівській області та автомобіль марки «ВАЗ-2107», д.н.з. НОМЕР_2 , який знаходиться на зберіганні на території Чернігівського РВП ЧВП ГУНП в Чернігівській області - повернути ОСОБА_7 або ОСОБА_6 , які мають право розпоряджатися цим автомобілем на підставі довіреності, виданої 03 листопада 2010 року з терміном дії на десять років.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати за проведення експертиз в сумі 3 657 грн 54 коп.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Чернігівської області через Чернігівський районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1