Справа № 303/5381/15-к
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.09.2016 м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , при секретарі ОСОБА_4 , за участю прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 , потерпілої ОСОБА_8 та її представника ОСОБА_9 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді кримінальне провадження №11-кп/777/179/16 відомості про яке внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0002065 за апеляційною скаргою першого заступника прокурора області на вирок Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 29.12.2015 року.
Цим вироком:

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Великі Ком`яти Виноградівського району Закарпатської області, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, не одружений, не працюючий, у порядку ст.89 КК України вважається таким, що немає судимості, засуджений:

- за ч.4 ст.296 КК України на 05 (п`ять) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_6 звільнений від відбування призначеного вироком покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку 03 (три) роки не вчинить нового злочину, і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі п.п.2,3 ч.1 ст.76 КК України на обвинуваченого ОСОБА_6 покладено обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально виконавчої інспекції та повідомляти кримінально виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи та навчання.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 у виді домашнього арешту постановлено залишити без змін до вступу вироку в законну силу.

Речові докази: автомобіль марки «ВАЗ 21061, 1985 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 номер шасі НОМЕР_2 залишено на зберіганні в потерпілого ОСОБА_11 ..

Речові докази: три ножі, які були вилучені під час обшуку 10.07.2015 року, що знаходяться в камері зберігання речових доказів Мукачівського районного відділення поліції Мукачівського відділу поліції головного управління Національної поліції в Закарпатській області постановлено знищити.

Процесуальні витрати в розмірі 1 210 ( одна тисяча двісті десять) грн. покладено на ОСОБА_6 шляхом стягнення в дохід держави.

-2-
Згідно вироку ОСОБА_6 визнаний винуватим за вчинене кримінальне правопорушення при таких обставинах.
Так, 12.06.2015 року, приблизно о 21 год. 30 хв. ОСОБА_6 знаходячись у АДРЕСА_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння став безпричинно чіплятися до ОСОБА_8 , ОСОБА_11 та ОСОБА_11 , у ході чого погрожував останнім фізичною розправою та висловлювався в їх адресу нецензурною лайкою. У ході протиправних дій, ОСОБА_6 пішов до себе додому, звідки взяв два ножі, які згідно висновку експерта за №304 від 16.07.2015 року є ножами господарсько побутового призначення й до категорії холодної зброї не відносяться, з якими повернувся на подвір`я будинку АДРЕСА_2 та почав наздоганяти ОСОБА_11 та ОСОБА_11 тримаючи в обох руках ножі, погрожуючи спричинити останнім тілесні ушкодження. На неодноразові зауваження ОСОБА_8 припинити хуліганські дії ОСОБА_6 не реагував, а кинув ножем, який знаходився в правій руці в потерпілу ОСОБА_8 , яка у свою чергу ухилилася, і, таким чином, уникла від отримання тілесних ушкоджень. Надалі, ОСОБА_6 не зупиняючись на цьому, став по черзі чіплятися до громадян ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , які перебували на вулиці Борканюка, поблизу будинку №19 «а», які неодноразово закликали його припинити протиправні дії, однак він на такі дії не реагував.

У подальшому, близько 22 год. ОСОБА_6 , грубо порушуючи громадський порядок, демонструючи присутнім грубу силу, діючи з особливою зухвалістю, з розбігу вистрибнув на капот автомобіля марки ВАЗ 21061, державний номерний знак НОМЕР_1 , який належав ОСОБА_11 , та почав наносити удари в районі розміщення лобового скла вищевказаного автомобіля. У результаті чого пошкодив вітрове скло, ліву та праву щітку очисника вітрового скла, спричинив вм`ятини на передньому капоті, у результаті чого, згідно висновку експерта №291 від 22.06.2015 року, вартість відновлювальних робіт автомобіля становить 700,20 грн. чим завдав потерпілому матеріальну шкоду на вищевказану суму. У ході хуліганських дій ОСОБА_6 , які відбулися в період з 21 год. 30 хв. по 22 год. 45 хв., був порушений спокій та відпочинок мешканців АДРЕСА_2 та було пошкоджене майно.

В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи фактичні обставини кримінального провадження та кваліфікацію діяння просить вирок суду від 29.12.2015 року стосовно ОСОБА_6 у частині призначення покарання за ч.4 ст. 296 КК України із застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України - скасувати в зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення й особі обвинуваченого. Ухвалити новий, яким призначити ОСОБА_19 за ч.4 ст.296 КК України покарання у виді 5 років позбавлення волі. Указує, що постановлене судове рішення підлягає скасуванню з огляду на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання тяжкості злочину й особі обвинуваченого. Призначаючи ОСОБА_6 покарання, суд не дотримався вказаних вимог закону та роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, зокрема, не врахував характер і ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість злочину, вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння та дані про особу винного, а саме те, що останній ніде

-3-

не працює, раніше вже притягався до кримінальної відповідальності, за місцем проживання характеризується негативно, вину визнав тільки в судовому засіданні. Отже, призначене ОСОБА_6 покарання із застосуванням ст.75 КК України без повного врахування всіх обставин справи, тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, даних про його особу та ставлення до вчиненого, свідчить про невідповідність призначеного покарання тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого внаслідок м`якості, і таке звільнення від покарання не можна вважати достатнім для виправлення ОСОБА_6 та попередження вчинення ним нових злочинів.

Інші сторони кримінального провадження апеляційні скарги на вирок суду не подавали.

Заслухавши доповідь судді про суть вироку, повідомлення про те, ким і в якому обсязі він оскаржений, виклавши основні доводи апеляційної скарги, думку прокурора на підтримання апеляційної скарги, пояснення потерпілої та її представника на підтримання апеляційної скарги прокурора, пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 , які заперечили проти апеляційної скарги прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає до задоволення з таких підстав.

У відповідності до ст.404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.
Згідно з п. 2 ч. 1 ст.420 КПК України суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок у разі необхідності застосування більш суворого покарання.
Частина 1 статті 421 КПК України визначає, що обвинувальний вирок, ухвалений судом першої інстанції, може бути скасовано у зв`язку з необхідністю застосувати закон про більш тяжке покарання тільки у випадку, якщо за цими підставами апеляційну скаргу подали прокурор, потерпілий або його представник.
Як встановлено матеріалами кримінального провадження, досудове розслідування і судовий розгляд по ньому проведені з дотриманням вимог розділів ІІІ, ІV КПК України. Викладені у вироку висновки про винуватість обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.296 КК України при обставинах вказаних у вироку суду ґрунтуються на зібраних доказах, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, і ніким із учасників кримінального провадження не оскаржуються.
Діяння обвинуваченого ОСОБА_6 правильно кваліфіковано за ч.4 ст.296 КК України, як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене із застосуванням іншого предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень.
Відповідно до п.4 ч.1 ст.409 КПК України підставою для скасування або зміни вироку суду першої інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Крім того, відповідно до п.4 ч.1 ст.420 КПК України, суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок у разі неправильного звільнення обвинуваченого від відбування покарання.

-4-
Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, суд першої інстанції належним чином не врахував вимоги ст. 65 КК України, згідно якої при призначенні покарання суд повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та запобігання вчиненню нею нових злочинів.
Як правильно зазначено в апеляційній скарзі прокурора, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 покарання судом не враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, що скоєний ним злочин є тяжким, дані про особу винного, а саме те, що останній ніде не працює, раніше притягався до кримінальної відповідальності, за місцем проживання характеризується негативно, повністю визнав вину у вчиненому кримінальному правопорушенні лише в судовому засіданні 28.12.2015 року.
Ухвалюючи рішення про призначення ОСОБА_6 покарання суд належним чином не мотивував, які саме обставини кримінального провадження або дані про особу обвинуваченого визнає такими, що приводять до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування ним покарання, і дають підстави для застосування ст.75 КК України та не навів у вироку переконливих доводів про доцільність такого звільненя, а лише послався на обставину, що пом`якшує покарання.
Визнаючи обставиною, що пом`якшує покарання - щире каяття, суд належним чином не вмотивував рішення.
Зі змісту ст.66 КК України вбачається, що щире каяття характерне тим, що воно засноване на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки через її щирий осуд, визнання вини і готовність підлягати кримінальній відповідальності. Визнання вини під тиском зібраних у справі доказів не свідчить про щире каяття винного у вчинення злочину.
Як убачається з матеріалів кримінального провадження, обвинувачений ОСОБА_6 під час судового розгляду вину у вчиненні вказаного злочину визнавав частково, на підставі зібраних, перевірених та досліджених доказах під час судового розгляду, що свідчить про відсутність його щирого каяття, і не може визнаватися як пом`якшуючою обставиною при призначенні покарання.
На інші обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд у вироку не посилається, учасники процесу обвинувачений та адвокат ОСОБА_7 не вказували під час апеляційного розгляду кримінального провадження й дані про такі відсутні в провадженні.
Отже, висновок суду щодо звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 від відбування покарання на підставі ст.75 КК України, свідчить про невідповідність призначеного покарання тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого внаслідок м`якості, таке покарання не можна вважати достатнім для виправлення ОСОБА_6 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, а тому вирок у частині призначення обвинуваченому покарання підлягає скасуванню.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 покарання колегія суддів відповідно до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини кримінального провадження, за яких вчинено діяння, дані про особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується негативно, раніше притягався до кримінальної відповідальності, відсутність обставин, що пом`якшують покарання та наявність обставини, що обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_6 вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
При прийнятті рішення колегія суддів також ураховує, що обвинувачений ОСОБА_6 не вживав заходи спрямовані на добровільне відшкодування завданого збитку.

-5-
Керуючись вимогами кримінального закону про те, що винній особі має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення, апеляційний суд уважає, що обвинуваченому ОСОБА_6 необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі, з ізоляцією його від суспільства, яке буде справедливим та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

З урахуванням наведеного, колегія суддів уважає, що вирок постановлений Мукачівським міськрайонним судом Закарпатської області від 29.12.2015 року щодо обвинуваченого ОСОБА_6 в частині призначення покарання підлягає скасуванню через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Керуючись ст.ст.374,404,405,407,409,414,420 КПК України, апеляційний суд,-
У Х В А Л И В:
апеляційну скаргу першого заступника прокурора області - задовольнити.
Вирок Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 29.12.2015 року щодо ОСОБА_6 в частині призначення покарання - скасувати.
Призначити ОСОБА_6 покарання за ч.4 ст.296 КК України у виді 05 (п`яти) років позбавлення волі.
У решті вирок суду першої інстанції залишити без змін.
Вирок може бути оскаржений у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.
Судді: