Справа № 468/1949/15-к

БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К

іменем УКРАЇНИ

16.02.2016 року Баштанський районний суд Миколаївської області в складі: головуючого по справі судді ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 розглянувши у закритому судовому засіданні в місті Баштанка кримінальне провадження № 0000448 по обвинуваченню:
ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Джамбул Казахстан, українця, громадянина України, з вищою освітою, пенсіонера, раніше не судимого, не одружений, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.156 КК України, -
за участю прокурора ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , потерпілої ОСОБА_6 , законного представника потерпілої ОСОБА_7 , представник служби у справах дітей РДА ОСОБА_8 , лікарів-педіатрів ОСОБА_9 , ОСОБА_10
ВСТАНОВИВ:
10.07.2015р. близько 11.00год. в с.Привільне Баштанського району миколаївської області місцевий житель ОСОБА_11 на березі річки нгул зустрів малолітню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В цей час у нього виник умисел на вчинення щодо малолітньої розпусних дій сексуального характеру для задоволення своєї статевої пристрасті. Реалізуючи свій намір, він підізвав її до себе, зняв із дівчини штани з трусами оголив таким чином її статеві органи та в свою чергу приспустив свої штани з трусами оголивши перед малолітньої свій статевий орган. Потім ОСОБА_12 попросив ОСОБА_6 торкнусь його статевого органу і вона не усвідомлюючи значення своїх дій декілька раз стиснула його статевий орган. Бурдикін продовжуючи реалізацію свого наміру почав своїм статевим органом, який не знаходився в стані ерекції торкатись статевого органу ОСОБА_6 .
Крім того, ОСОБА_11 почав своїм язиком та пальцем руки торкатись статевого органу ОСОБА_6 а в цей час малолітню покликала матір ОСОБА_7 , яка находилась неподалік та вона почувши що її гукають, побігла до матері.
Таким чином, своїми діями ОСОБА_11 вчинив злочин передбачений ч.2 ст.156 КК України вчинення розпусних дій щодо малолітньої особи.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_11 винним себе визнав частково, пояснив що вказаних дій не вчиняв, лише поцілував ОСОБА_6 в лобік, та «шльопнув» її по попі, вказавши щоб бігла до своєї матері. Також визнає, що коли малолітня спускалася із пагорбу вниз до річки, а він в цей час був повністю роздітий, так як переодягався на рибалку, малолітня зіткнулася із ним та вдарилася своїм лобом із його тілом в області попереку живота з лівої сторони. Будь-яких інших дій які інкримінує сторона обвинувачення він 10.07.2015 року не здійснював. Свідчення змінював дійсно на протязі досудового та судового розгляду так як органами міліції застосовувались до нього психологічні прийоми тиску. Претензій не має до міліції, вважає що підстав для проведення перевірки по факту тиску на нього відсутні.

Потерпіла ОСОБА_6 , в судовому засіданні пояснила, що вона прийшла на річку де її мама ловила рибу. Від мами пішла до дяді ОСОБА_13 ( ОСОБА_14 ), та принесли від нього бички та дала матері. А ще був дядько який робив павук і вона пішла мити ноги, а він її завалив на траву. Він її не бив. Цей дядько поклав її руками на землю… та тримав до тих пір поки не покликала мама… казав щоб вона мамі нічого не говорила. Труси і штани зняв через одну ногу. Більше пояснити не може нічого.

Допитана у судовому засіданні ОСОБА_7 (законний представник малолітньої) , пояснила що 10.07.2015 року близько 11.00 години, разом із своєю донькою рибалили на річці. Також окрім неї на річці вниз по течії рибалили місцеві мешканці ОСОБА_15 , а ще нижче по течії ОСОБА_12 . Її малолітня донька ОСОБА_16 , бігала по берегу та на деякий час зникла із її поля зору. Після того, як вони виявила її зникнення вона її покликала, та ОСОБА_17 із невеликим затримання повернулась назад. Коли донька повернулась, вона були стривожена, лице червоне, після чого вона зрозуміло, що щось сталося. Після наполегливих запитань донька пояснила, що дядько який знаходиться (показавши напрямок) в низ по течії вчинював відносно неї нехороші дії (заставляв торкатися його статевого органу), знявши при цьому її штани з трусами.
Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_15 , пояснив, що 10.07.2015 року близько 11.00 години, він знаходився на річці в с.Привільне Баштанського району Миколаївської області. Також окрім нього на річці вниз по течії рибалив ОСОБА_18 , а вверх по течії ОСОБА_19 із своєю донькою ОСОБА_17 . Її малолітня донька ОСОБА_16 , бігала по берегу та на деякий час зникла із його поля зору. Через декілька хвилин малолітню почала кликати її мати та вона до неї побігла зі сторони де ловив рибу ОСОБА_20 .. Що відбувалось він точно сказати не може, але після того, як дівчинка прибігла від ОСОБА_21 , до матері ОСОБА_22 вони відразу зібралися та пішли з річки. Через деякий час він почув від мешканців села Привільне Баштанського району Миколаївської області, що ОСОБА_18 , вчинив дії сексуального характеру відносно малолітньої ОСОБА_6 . Більше нічого пояснити не може.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_23 , який пояснив, що є слідчим в Баштанському ВП та розслідував вказану кримінальну справу. Будь-яких недозволених засобів методів та способів допиту обвинуваченого ОСОБА_24 , не застосовувалось. Обвинувачений свідчення давав добровільно та без примусу.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_11 інкримінованого йому правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами:
- Заявою ОСОБА_7 від 10.07.2015р. про вчинений злочин;
- Протоколом огляду від 11.07.2015р., відповідно до якого було оглянуто територію біля річки Інгул в с.Привільне Баштанського району та фото таблиця до нього;
- Довідкою із Баштанської центральної лікарні від 20.07.2015р., відповідно до якої було оглянуто малолітню ОСОБА_6 ;
- Висновком експерта №133 від 11.07.2015р., відповідно до якого було проведено судово-медичну експертизу гр. ОСОБА_11 ;
- Висновком експерта №132 від 11.07.2015р., відповідно до якого було проведено судово-медичну експертизу гр. ОСОБА_6 ;
- Висновком експерта №513 від 12.08.2015р., відповідно до якого було проведено судово-медичну експертизу та досліджено речові докази;
-Висновком експерта №141/ц від 24.07.2015р., відповідно до якого було проведено судово-медичну експертизу та досліджено кров гр. ОСОБА_11 ;
-Висновком експерта №137/ц від 22.07.2015р., відповідно до якого було проведено судово-медичну експертизу та досліджено кров гр. ОСОБА_11 та ОСОБА_6 ;
-Висновком експерта №531 від 13.11.2015р., відповідно до якого було проведено судово-психіатричну експертизу гр. ОСОБА_11 , відповідно до якої хронічними психологічними захворюваннями, слабоумністю, тимчасовим психічним розладом не хворіє та не хворів, а має місце розлад особистості і поведінка внаслідок вживання алкоголю;
-Висновком експерта №532 від 13.11.2015р., відповідно до якого було проведено судово-психіатричну експертизу гр. ОСОБА_6 , відповідно до висновку має ознаки легкої розумової відсталості з емоціонально-вольовими і поведінковими порушеннями та враховуючи її емоційний стан, індивідуально-психологічні особливості і рівень розумового розвитку, вікові критерії не може правильно розуміти характер і значення вчинених відносно неї дій;
-Протоколом проведення слідчого експерименту від 22.09.2015р., відповідно до якого гр. ОСОБА_11 показував та розказував про обставини вчинення злочину в адміністративній будівлі Привільненської сільської ради;
-Постановою про визнання речовими доказами від 22.09.2015р, відповідно до якої носій інформації пластиковий диск формату DVD-R визнано речовим доказом та долучено до матеріалів справи;
-Протоколом проведення слідчого експерименту від 22.09.2015р., відповідно до якого в кабінеті вчительської Привільненської школи-інтернату ОСОБА_6 повідомила про обставини що мали місце на березі річки Інгул;
-Постановою про визнання речовими доказами від 15.12.2015р, відповідно до якої носій інформації пластиковий диск формату DVD-R об`ємом 4,7 Гб - визнано речовим доказом та долучено до матеріалів справи.
Позиція сторони захисту щодо неможливістю ОСОБА_24 , вчинити злочин в зв`язку із ймовірністю бути виявленим на березі річки, жарким днем при температурі +40 С, та похилим віком та поганим станом здоров`я, на думку суду, є неспроможною.

Зазначена позиція захисту спростовується встановленими в суді фактичними обставинами події та дослідженими судом безпосередньо доказами, а також свідченням самого обвинуваченого ОСОБА_11 , які він давав особисто в судовому засіданні, про спілкування із малолітньою ОСОБА_6 , на березі річки у відсутність сторонніх осіб.

У суду нема підстав ставити під сумнів показання потерпілої, оскільки згідно з висновками судово-психіатричного експерта, потерпіла схильності до вираженого фантазування не виявляє, показання потерпілої відповідають їх віковому інтелектуальному розвитку. Наведене свідчить про те, що показання потерпілої не є надуманими.

Окрім того, винуватість ОСОБА_11 , у вчиненні розпусних дій щодо малолітньої доведена дослідженими в ході судового розгляду вищевикладеними доказами.

Зазначених в ст.87 КПК України підстав для визнання досліджених доказів недопустимими, судом не встановлено.

При вирішенні питання про відшкодування моральної шкоди в грошовій сумі, законним представником в інтересах малолітньої потерпілої заявлений цивільний позов про відшкодування моральної шкоди, суд виходить з характеру неправомірних дій обвинуваченого по відношенню до потерпілої, яка є малолітньою. Згідно з висновками судової експертизи малолітня потерпіла в силу своїх вікових особливостей не могла розуміти внутрішню сторону виниклої ситуації, була не спроможна проаналізувати, передбачити наслідки, через що на даний час не може в повній мірі усвідомлювати значення вчинених проти неї протиправних дій.

В той же час обвинувачений, який міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними в період часу, до якого відносяться інкриміновані йому протиправні вчинки, може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними на даний час, вчинив щодо малолітньої неправомірні дії.

Таким чином, заявлений цивільний позови законного представника в інтересах малолітньої потерпілої, підлягає до часткового задоволення в сумі 4000 гривен.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_1 , суд враховує: те, що він скоїв тяжкий злочин, особу обвинуваченого раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога і психіатра не перебуває, не одружений, пенсіонер, за місцем проживання характеризуються посередньо, обставини скоєного злочину, особисте ставлення до вчиненого.
Обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання передбачені ст. 66-67 КК України судом не встановлено.
Суд, згідно ст.. 67 ч. 4 КК України не визнає обставиною, що обтяжує покарання вчинення злочину щодо малолітньої особи, оскільки ст. 156 ч. 2 КК України прямо передбачає цю обставину, як кваліфікуючу ознаку злочину.
Підстав для застосування примусових заходів медичного характеру у відношенні ОСОБА_11 , відповідно до розділу XIV загальної частини КК України в даний час немає, в примусових заходах медичного характеру він не потребує.

Обираючи міру покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості та обставини скоєння злочину, умови життя обвинуваченого, який проживає одиноко, його соціальне та матеріальне становище, рівень культури та освіти, стан здоров`я та характеристику, вік, особисте ставлення до скоєного, та те, що відповідно до характеристики скарг до сільської ради на поведінку останнього не надходило.
В силу наведеного, з врахуванням тяжкості злочину, особи винного, обставин встановлених по справі, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого і без відбування покарання.
Вирішуючи питання про необхідність призначення додаткової міри покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю, суд враховує положення абз. 3 п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» відповідно до якого, додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю застосовується лише до тих осіб, які обіймали посади чи займалися діяльністю, з якими було пов`язано вчинення злочину.
Зважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_24 , не займав посад, пов`язаних із вихованням дітей, або іншою роботою з дітьми, суд не вбачає підстав для призначення додаткового покарання.
На підставі викладеного та керуючись ст.. 370, 374 КПК України суд,

З А С У Д И В :
ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.156 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.
Застосувати ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_11 від відбуття покарання з іспитовим строком на 3 (три) роки.
Відповідно до п.п. 2, 3, 4 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_11 обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, з`являтися на реєстрацію до кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.
Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу не обирати.
Стягнути з ОСОБА_11 на користь ОСОБА_7 , яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , 4 000 (чотири тисячі) гривен заподіяної моральної шкоди.
Речові докази носій інформації пластиковий диск формату DVD-R об`ємом 4,7 Гб зберігати при матеріалах справи.
На вирок суду може бути подана апеляційна скарга в Апеляційний суд Миколаївської області через Баштанський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

ГОЛОВУЮЧИЙ ПО СПРАВІ СУДДЯ: