Справа № 716/475/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01.07.2016 року Заставнівський районний суд Чернівецької області в складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю

сторони обвинувачення:

прокурора ОСОБА_3 ,

сторони захисту:

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Заставна кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000073 від 13.03.2016 р. за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , не одруженого, не працюючого, раніше судимого 09.12.2011 року Першотравневим районним судом м. Чернівці за ч. 2 ст.185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільненого умовно-достроково від відбування покарання на не відбутий термін 1 рік 28 днів

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.3 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 в період часу з 07 лютого 2016 по 07 березня 2016 року, в нічний час доби, переслідуючи корисливу мету особистого збагачення за рахунок чужого майна, діючи умисно, маючи єдиний умисел спрямований на незаконне збагачення за рахунок чужого майна, скориставшись темною порою та відсутністю сторонніх осіб, впродовж вказаного періоду заходив на територію домогосподарства ОСОБА_5 , яке розташоване по АДРЕСА_1 , де шляхом проникнення, знявши навісні замки, проникав в приміщення гаража та сараю вказаного домогосподарства, звідки таємно викрав наступне майно: металеву хвіртку вартістю 300 грн.; металеву драбину - вартістю 300 грн.; металевий молот вартістю 150 грн.; металеву вішалку вартістю 100 грн.; 2 металеві труби діаметром 200 мм, по 2 м. кожна загальною вартістю 1000 грн.; 17 металевих кутників розмірами 20 на 15 мм - загальною вартістю 1000 грн.; 5 металевих конструкцій для кріплення крісел загальною вартістю 100 грн.; відрізок мідного дроту вартістю 50 гривень; 6 відрізків металевої арматури, діаметром 14-16 мм, довжиною 1,5 м загальною вартістю 100 грн. Після чого ОСОБА_4 з викраденим майном зник, розпорядившись ним на власний розсуд та спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 3100 гривень.

У судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину в пред`явленному йому обвинуваченні визнав повністю, розкаявся у вчиненому та своїми показаннями підтвердив вказані обставини вчиненого ним кримінального правопорушення . Пояснив, що по сусідству з його домогосподарством знаходиться будинок, в якому ніхто не проживає, що належить ОСОБА_5 . Упродовж лютого-березня 2016 року він заходив на територію цього господарства, щоб вкрасти металеві речі з сараю та гаража. Крадіжку скоював в три етапи, оскільки за один раз не мав можливості винести викрадене. Крадіжку вчинив шляхом проникнення, знявши навісний замок з гаража, звідки виніс металеву драбину, металевий молот, дві металеві труби, металеві кутники, відрізки металевої арматури. Із сараю викрав металеву вішалку, металеві конструкції для кріплення крісел. Окрім цього він викрав металеву хвіртку, яка була частиною огорожі між подвір`ям та городом. Викрадені металеві речі в подальшому здав на металобрухт, а металеві кріплення для крісел продав ОСОБА_6 . Отримані гроші витратив на власні потреби. На даний час він завдану шкоду потерпілому ОСОБА_5 не відшкодував.

Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, звернувся до суду із письмовою заявою, в якій просив розглядати дане кримінальне провадження без його участі.

Вислухавши думку сторін кримінального провадження, приймаючи до уваги, що обвинувачений та потерпілий не оспорюють фактичні обставини справи, кваліфікацію кримінального правопорушення, суд в порядку ч. 3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів цих обставин, обмежився допитом обвинуваченого і та дослідженням документів, що характеризують особу обвинуваченого.

Проаналізувавши та оцінивши всі зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і доведена повністю. Дії обвинуваченого кваліфіковані правильно за ч.3 ст. 185 КК України, оскільки останній вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку) за кваліфікуючими ознаками: вчинене повторно, поєднане з проникненням в інше приміщення.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Суд враховує визнання обвинуваченим ОСОБА_4 вини, щире каяття та вважає ці обставини такими, що пом`якшують покарання.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 судом не встановлено. Обираючи вид та міру покарання, враховуючи те, що кримінальне правопорушення, вчинене обвинуваченим ОСОБА_4 відноситься до категорії тяжких злочинів, те, що він негативно характеризується за місцем проживання, зловживає спиртними напоями, на «Д» обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, матеріальну шкоду, завдану потерпілому не відшкодував, будучи раніше судимим, після звільнення з місць позбавлення волі у зв`язку з умовно-достроковим звільненням від відбування покарання, на шлях виправлення не став і вчинив умисний корисливий злочин, що вказує на стійку злочинну направленість останнього, суд приходить до висновку, що йому слід призначити покарання у виді позбавлення волі в мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч.3 ст.185 КК України. Таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Цивільний позов по справі потерпілим ОСОБА_5 не заявлено.

Питання про речові докази підлягає вирішенню в порядку передбаченому ст.100 КПК України.

Крім цього, з метою вжиття заходів запобігання спробам ОСОБА_4 ухилитися від відбування покарання або вчинити інший злочин, оскільки в судовому засіданні було встановлено, що останній раніше судимий, маючи не зняту та не погашену судимість вчинив тяжкий злочин, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі до 6 років, під час здійснення судового провадження двічі ухилявся від явки до суду, за що до нього застосовувався привід в судове засідання, то суд вважає, що наявні ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому необхідно застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. 366-376, 395, 532 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.3 КК України і призначити йому покарання у виді трьох років позбавлення волі.

Відносно ОСОБА_4 застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили, взявши його під варту негайно в залі суду.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 відраховувати з моменту затримання, а саме з 01.07.2016 року.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_4 в строк покарання, призначеного за даним вироком період його попереднього ув`язнення з 01.07.2016 року по день набрання вироком суду законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Речові докази: 5 металевих кріплень для крісла, переданих на зберігання ОСОБА_6 повернути потерпілому ОСОБА_5 за належністю.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до апеляційного суду Чернівецької області через Заставнівський районний суд Чернівецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити засудженому та прокурору.

Суддя ОСОБА_7