печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 березня 2016 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши провадження за скаргою ОСОБА_3 про визнання бездіяльності незаконною та про зобов`язання вчинити дії щодо повернення майна, -

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва зі скаргою в порядку ст. 303 КПК України про визнання бездіяльності незаконною та про зобов`язання вчинити дії щодо повернення майна.

В обґрунтування доводів та вимог скарги посилається на те, що 13.02.2015 працівниками ГСУ МВС України було проведено обшук його автомобіля без надання ухвали про проведення обшуку, в ході якого було вилучено речі, які на думку заявника, підлягають поверненню. Оскільки заявнику не було надано рішення, яким було надано органам досудового слідства право продовжувати утримувати майно осіб, в інтересах яких подано скаргу, він, посилаючись на вищезазначені обставини та положення ст. ст. 304-307 КПК України просить зобов`язати старшого слідчого з ОВС ГСУ МВС України ОСОБА_4 повернути вилучені, під час обшуку 13.02.2015, речі.

Особа, що подала скаргу, слідчий в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду клопотання повідомлені належним чином, про причини неявки не повідомили.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи, що особа, що подала скаргу, слідчий в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду провадження повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяв про розгляд провадження у їх відсутність не надходило, що є проявом принципу диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті скарги без участі особи, що подала скаргу, слідчого в судовому засіданні на підставі наявних доказів.

Вивчивши скаргу, приходжу до наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, що 13.02.2015 працівниками ГСУ МВС України було проведено обшук автомобіля марки Тоуоtа Саmrу, 1988 року випуску, т.н.з. знак НОМЕР_1 , в ході якого було вилучено певні речі та документи.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 14.04.2015 було надано дозвіл на обшук автомобіля марки Тоуоtа Саmrу, 1988 року випуску, бежевого кольору, номер шасі (кузова) НОМЕР_2 , тимчасовий номерний знак НОМЕР_1 за фактичним його місцезнаходженням, з метою виявлення коштів одержаних злочинним шляхом (неправомірної вигоди), гаманців, сумок та портфелів з вказаними грошовими коштами, мобільних телефонів, карт нам`яті та сім- карт мобільних операторів, чорнових записів, що свідчать про підготовку до вчинення кримінального правопорушення, процесуальних та інших документів, зокрема і тих, що стосуються прийняття рішень по цивільній справі № 570/5042/14-ц, комп`ютерну техніку та флешнакопичувачі із вказаною інформацією, документів, які свідчать про право власності на вказаний автомобіль, на інші транспортні засоби та право керування транспортними засобами, банківських платіжних карток, які мають доказове значення для розслідування кримінального провадження.

В резолютивній частині ухвали слідчого судді від 14.04.2015 вказані індивідуальні та родові ознаки предметів і речей, для відшукання яких надано дозвіл на проведення обшуку.

Зважаючи на викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що вищезазначені речі можуть містити відомості, що мають значення для обставин, які підлягають доказуванню в кримінальному провадженні, та були вилучені згідно ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 14.04.2015.

Відповідно до ч. 7 ст. 236 КПК України при обшуку слідчий, прокурор має право серед іншого, оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Крім того, згідно ч. 3 ст. 233 КПК України, слідчий, прокурор має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину. У такому випадку прокурор, слідчий за погодженням із прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій звернутися з клопотанням про проведення обшуку до слідчого судді.

За змістом цієї норми, вилучені під час обшуку речі та предмети, на відшукування яких було надано дозвіл в ухвалі слідчого судді, не є тимчасово вилученим майном і на них не розповсюджуються вимоги ст.ст. 168-169 КПК України щодо порядку його вилучення та повернення.

Поруч з наведеним, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна.

Крім того, слід зазначити, що особою, що подала скаргу не надано підтвердження того, що він являється власником володільцем автомобіля марки Тоуоtа Саmrу, 1988 року випуску, бежевого кольору, номер шасі (кузова) НОМЕР_2 , тимчасовий номерний знак НОМЕР_1 .

Не вбачаючи підстав для задоволення скарги, керуючись ст. ст. 170, 303, 305-307, 309 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В :
У задоволенні скарги ОСОБА_3 про визнання бездіяльності незаконною та про зобов`язання вчинити дії щодо повернення майна відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1