АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/1090/16 Справа № 174/500/16-к Слідчий суддя - ОСОБА_1 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 жовтня 2016 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні, в залі апеляційного суду, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Хмельницька Хмельницької області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.5 ч.2 ст.115 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000302 від 22 серпня 2016 року,
на ухвалу слідчого судді Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 28 серпня 2016 року,
за участю прокурора ОСОБА_8 , захисника адвоката ОСОБА_6 , підозрюваного ОСОБА_7 .
В апеляційній скарзі захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою застосувати відносно ОСОБА_7 запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою.

Вважає ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою. Зазначає, що ризики, наведені слідчим у клопотанні не доведені, підозра необґрунтована. Слідчим суддею не в повній мірі враховано те, що ОСОБА_7 має постійне місце проживання за зареєстрованою адресою, є пенсіонером, отримує постійний стабільний дохід, проживає разом з жінкою, без реєстрації шлюбу, яка є матір`ю їх повнолітнього сина. Крім того, ОСОБА_7 добровільно з`явився до органу досудового розслідування для надання пояснень, на протязі останніх 12 років місце проживання не змінював, жодного разу не викликався слідчим для проведення слідчих чи інших процесуальних дій за його участю та раніше не судимий.

Ухвалою слідчого судді Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 28 серпня 2016 рокубуло задоволено клопотання слідчого Вільногірського ВП Кам`янського (Дніпродзержинського) ВП ГУНП України в Дніпропетровській області та застосовано відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.5 ч.2 ст.115 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 24 жовтня 2016 року.

Мотивуючи ухвалене рішення, слідчий суддя посилається на те, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.5 ч.2 ст.115 КК України, яке відноситься до особливо тяжких. Встановив наявність ризику, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування або суду. Крім того, слідчим суддею враховано стан здоров`я ОСОБА_7 , те, що останній є пенсіонером, у зареєстрованому шлюбі не перебуває, має повнолітнього сина та постійного місця роботи не має.
Заслухавши доповідь судді - доповідача, доводи захисника, підозрюваного, які підтримали вимоги апеляційної скарги та просили задовольнити її, думку прокурора, який вважав за необхідне залишити ухвалу слідчого судді без змін, а вимоги скарги без задоволення, перевіривши надані матеріали та матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи скарги, колегія суддів приходить до висновку, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Таке рішення слідчого судді, колегія суддів вважає обґрунтованим, з огляду на наступне.
Згідно з вимогами ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Колегією суддів встановлено, що в провадженніВільногірського ВП Кам`янського ВП ГУНП України в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000302 від 22 серпня 2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п.5 ч.2 ст.115 КК України.
26 серпня 2016 року ОСОБА_7 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.
27 серпня 2016 року ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого п.5 ч.2 ст.115 КК України.
28 серпня 2016 року слідчий Вільногірського ВП Кам`янського ВП ГУНП України в Дніпропетровській області звернувся до суду з клопотанням про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Так, дослідивши матеріали апеляційної скарги та кримінального провадження, колегія суддів дійшла висновку, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.5 ч.2 ст.115 КК України, а визначений судом першої інстанції ризик, передбачений п.1 ч. 1 ст. 177 КПК України є реальним.
Колегія суддів зазначає, що обраний запобіжний захід відносно підозрюваного узгоджується також з правовою позицією, викладеною у рішенні Європейського суду у справі за скаргою «Москаленко проти України», де зазначено, що обґрунтована підозра щодо вчинення заявником тяжкого злочину могла первісно виправдовувати його тримання під вартою. Необхідність забезпечити належний хід провадження (зокрема, для отримання показань свідків) також була достатньою підставою для первісного тримання заявника під вартою. Також вказано, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Суд визнає, що, враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує.
Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», колегія суддів, вважає обґрунтованим висновок слідчого судді першої інстанції про необхідність обрання щодо підозрюваного виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для забезпечення встановленого судом ризику, що узгоджується з вимогами вказаних вище норм закону і правовими позиціями ЄСПЛ.
Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі "Мюррей проти Об`єднаного Королівства" зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу.
Затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою, що визначено в рішенні Європейського суду за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії».
З огляду на викладене, та з урахуванням того, що ОСОБА_7 підозрюється у скоєнні особливо тяжкого кримінального правопорушення, вчиненого способом небезпечним для життя багатьох осіб, вагомості наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини, даних про особу підозрюваного, який не має постійного місця роботи та усталених соціальних зв`язків, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано прийняв рішення про необхідність застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких сторона захисту просить скасувати ухвалу суду, не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення, у зв`язку з чим, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали, яка зміні або скасуванню з викладених в апеляції мотивів не підлягає.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 183, 405, 422 КПК України, колегія суддів,
П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 28 серпня 2016 рокупро застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді апеляційного суду :
____________ ____________ ______________ ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4