Справа № 344/4115/16-к
Провадження № 1-кс/344/1571/16
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2016 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_6 , розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження №0001358, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернулася з вказаним клопотанням, яке погоджене з прокурором, в обґрунтування якого покликалася на те, що 01.04.2016р. близько 03год.00хв. ОСОБА_5 , знаходячись у приміщенні кімнати № 25 житлового будинку № 42 по вул. Кисілевської в м. Івано-Франківськ, діючи умисно, реалізовуючи свій злочинний умисел на задоволення статевої пристрасті неприроднім способом, усвідомлюючи протиправний характер своїх злочинних дій, умисно застосовуючи фізичне насильство та погрози, заставив ОСОБА_7 вступити з ним в орогенітальний контакт, не завершивши його у фізіологічному розумінні.

02.04.2016р. ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 153 КК України, обґрунтована підозра у вчиненні якого на думку слідчого повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами.

Матеріалами клопотання зазначено, що під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, а саме можливість підозрюваного: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки підозрюваний усвідомлює про неминучість покарання за вчинення даного злочину у вигляді позбавлення волі; незаконно впливати на потерпілу, оскільки підозрюваний знайомий з ОСОБА_7 та застосовував до неї фізичне насильство, а також свідків та очевидців у даному кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_5 маючи не зняті та непогашені у встановленому законом порядку судимості, на шлях виправлення не став та вчинив нове кримінальне правопорушення, крім цього, в останнього на території Івано-Франківської області відсутні міцні родинні стосунки, - тому, з метою запобігання вказаним ризикам на думку слідчого є необхідність в застосуванні щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування до останнього більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти таким.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, покликаючись на викладені в ньому обставини, просив клопотання задоволити.

В судовому засіданні ОСОБА_5 заперечив обґрунтованість підозри та просив застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Захисник підозрюваного в судовому засіданні клопотання також заперечила, просила врахувати характеризуючі особу підозрюваного дані та застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, при цьому подала клопотання про негайне звільнення відповідно до ст. 211 КПК України останнього з-під варти у зв`язку із закінченням терміну його затримання.

Заслухавши прокурора, слідчого, підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали клопотання, вважаю наступне.

Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Ч. 2 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Разом з тим, відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.ст. 177, 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні зокрема щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

З матеріалів клопотання вбачається, що 01.04.2016р. о 18год. 00хв. ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України, а 02.04.2016р. йому повідомлено про підозру у вчиненні злочину середньої тяжкості, відповідальність за який передбачено ч. 1 ст. 153 КК України, зокрема покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років.

Так, відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у підпункті «с» п. 1 ст. 5 Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб будь-який захід, яким людина позбавляється волі, відповідав меті ст. 5, а саме захисту особи від свавілля.

Відповідно до вимог п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».

Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (1994) Суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

В той же час наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні вказаного вище злочину підтверджується протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 , протоколом пред`явлення особи до впізнання від 01.04.2016р., протоколом обшуку та іншими матеріалами кримінального провадження.

При цьому доводи підозрюваного фактично зводяться до оцінки зібраних органом досудового розслідування доказів на предмет доведеності його вини, що не стосується питань даного судового розгляду.

Враховуючи наведене вважаю, що сукупність досліджених в судовому засіданні доказів свідчить про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 153 КК України.

Крім цього, прокурором доведено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Вирішуючи дане клопотання враховую також вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_5 вказаного вище злочину, характеризуючі особу підозрюваного дані, його вік, стан здоров`я та майновий стан, відсутність міцних соціальних зв`язків та відсутність постійного місця роботи, репутацію підозрюваного, а також наявність судимостей, зокрема засуджений: 27.05.2009р. Івано-Франківським міським судом за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки, згідно ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання випробувальним строком на 2 роки; 28.10.2011р. Івано-Франківським міським судом за ч.1 ст. 69, ч. 2 ст. 307 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки з конфіскацією майна; згідно ст. 71 КК України до основного покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки приєднано 1 місяць позбавлення волі по вироку Івано-Франківського міського суду від 27.05.2009р. та призначено остаточне основне покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки 1 місяць.

В той же час обставини, які зазначені підозрюваним та його захисником, не можуть бути підставами для відмови в задоволенні даного клопотання та відповідно для застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, оскільки такі характеризують підозрюваного, не виключають наявність обґрунтованої підозри та встановлених в судовому засіданні ризиків, а щодо клопотання захисника про негайне звільнення підозрюваного, то таке до задоволення не підлягає, оскільки жодного доказу в його обґрунтування, зокрема щодо фактичного часу затримання ОСОБА_5 о 07год. 30хв., а не 18год. 00хв., як про це зазначено у відповідному протоколі, стороною захисту не подано.

Відтак, враховуючи вищенаведене, вважаю, що в судовому засіданні поза розумним сумнівом доведено відсутність можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, тому клопотання слід задоволити та застосувати щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів, який рахувати з моменту фактичного затримання, без визначення розміру застави.

На підставі ст.ст. 29, 55, 62, 63, 129 Конституції України, керуючись ст.ст. 27, 131, 132, 176-178, 183, 193, 194, 196, 197, 205, 309, 376, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В :
Клопотання задоволити.

Застосувати щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого по АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів - до 30 травня 2016 року включно.

Тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 здійснювати в Івано-Франківській установі виконання покарань № 12.

Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення.

Про прийняте рішення повідомити заінтересованих осіб.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора заступника керівника Івано-Франківської місцевої прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Повний текст ухвали складено 05 квітня 2016 року.