Справа № 175/2195/16-к
Провадження № 1-кп/175/98/16
Ухвала

Іменем України

27 жовтня 2016 року

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю: секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Слобожанське кримінальне провадження № 0000979 відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у с. Кантелина Іллінецького району Вінницької області, громадянина України,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.187 КК України,
встановив:
При оголошенні перерви прокурор заявив усне клопотання про продовження строку тримання ОСОБА_7 під вартою, вказуючи на наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Захисник і обвинувачений просили змінити запобіжний захід на домашній арешт.

Обсудивши клопотання у нарадчій кімнаті, колегія суддів приходить до висновку про необхідність продовження дії строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, оскільки розгляд справи з об`єктивних причин не може бути закінчений до спливу цього строку.

При прийнятті такого рішення суд враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема сформульовану в рішеннях «Летельє проти Франції» та «Лабіта проти Італії», згідно з якими тримання під вартою є виправданим у певному випадку, а саме тоді, коли суспільний інтерес, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод…

Національні судові органи повинні розглядати всі обставини, що дають підстави ствердити наявність публічного інтересу, який би виправдав виняток із загальної норми про повагу до свободи людини.

У даному випадку, з урахуванням обставини висунутого ОСОБА_8 обвинувачення, підвищеної суспільної небезпечності інкримінованого злочину і суворості покарання, що загрожує йому у разі доведеності його вини за вчинення умисного особливо тяжкого злочину відносно особи похилого віку, на думку суду, суспільний інтерес переважає над принципом поваги до особистої свободи обвинуваченого.

Також колегія суддів враховує, що відповідно до правової позиції, викладеної у п.80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Марченко проти України», при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.
Проте, розглядаючи можливість застосування альтернативних запобіжних заходів, колегія суддів вважає їх такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, а тому клопотання сторони захисту не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.331, 369 КПК України, колегія суддів -
ухвалила:

Клопотання процесуального керівника у кримінальному провадженні № 0000979 прокурора ОСОБА_5 задовольнити.

Запобіжний захід, обраний ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою, продовжити на час судового розгляду кримінального провадження на 60 днів, тобто 25 грудня 2016 року.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору і направити начальнику Дніпропетровської установи виконання покарань № 4 УДПС України у Дніпропетровській області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1
Суддя ОСОБА_2
Суддя ОСОБА_3