Справа № 369/2188/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/1188/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 22 26.09.2016

УХВАЛА
Іменем України
26 вересня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12 липня 2016 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Боярка, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, без постійного місця реєстрації, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1) 14.09.2010 року Києво-Святошинським районним судом за ч.1 ст.190, ч.1 ст.198, ч.1 ст.396 КК України до 2 років відбування покарання з випробуванням на два роки; 17.09.2011 року на підставі Закону України «Про амністію» від 08.07.2011 року звільнений від відбування покарання;

2) 25.11.2014 року Києво-Святошинським районним судом Київської області за ч.2 ст.309 КК України до 2 років позбавлення волі, з іспитовим строком на 1 рік,

засуджено за ч.1 ст.190 КК України до покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі. На підставі ст.71 КК України до призначеного судом покарання частково приєднана невідбута частина покарання за вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25.11.2014 року і визначене остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки 6 (шість) місяців. Також вирішено питання речових доказів,

В С Т А Н О В И Л А:
За вироком, 17 лютого 2015 року о 11 год. 00 хв. ОСОБА_7 , перебуваючи поблизу будинку №30 по вулиці Лінійній в м. Боярка Києво-Святошинського району Київської області, маючи прямий умисел і корисливий мотив, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, під приводом необхідності здійснення дзвінка, взяв у ОСОБА_9 мобільний телефон марки «Nokia 1280» вартістю 399 грн. з сім-картою оператора «Life» № НОМЕР_1 вартістю 13 грн., який в подальшому не повернув, чим заподіяв потерпілому матеріальної шкоди в сумі 412 грн.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить вирок суду скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції. Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, вказує на порушення його права на захист на досудовому слідстві та в судовому засіданні, на неповноту судового розгляду у зв`язку не допитом потерпілого,свідків, а також на неврахування пом`якшуючих покарання обставин.

Заслухавши доповідь судді, обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Оскільки розгляд кримінального провадження відбувся в порядку ч.3 ст.349 КПК України без дослідження доказів щодо фактичних обставин кримінального провадження, які ніким в судовому засіданні не оспорювалися, суд апеляційної інстанції доводи апеляційної скарги щодо неповноти судового слідства не перевіряє.

Доводи апеляційної скарги про порушення права на захист ОСОБА_7 в судовому засіданні не підтверджені доказами та спростовані аудіозаписом судового засідання, прослуховування якого підтверджує, що обвинувачений відмовився реалізовувати своє право на отримання юридичної допомоги, вину свою визнавав у повному обсязі і йому було роз`яснені наслідки застосування ч.3 ст.349 КПК України.

Покарання обвинуваченому за ч.1 ст.190 КК України судом призначено з дотриманням вимог ст.ст.50, 65 КК України з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, докази про наявність яких є у матеріалах кримінального провадження.

Також у повній відповідності до вимог ст.71 КК України судом до покарання за даним вироком частково приєднана невідбута частина покарання за вироком Києво - Святошинського районного суду Київської області від 25.11.2014р., за яким ОСОБА_7 був засуджений за ч.2 ст.309 КК України до 2-х років позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням на 1 рік.

Порушень норм кримінального процесуального законодавства, які б могли слугувати підставами для зміни чи скасування вироку, колегією суддів не встановлено.

За таких обставин вирок суду є законним.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_7 за вироком взятий під варту з 12 липня 2016 року, а тому, на підставі ч.5 ст.72 КК України, йому слід зарахувати попереднє ув`язнення з 12 липня 2016 року по 26 вересня 2016 року (дата набрання вироком законної сили) з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Керуючись ст.ст.404,405,407,419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :
Вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12 липня 2016 року щодо ОСОБА_7 залишити без зміни.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_7 попереднє ув`язнення з 12 липня 2016 року по 26 вересня 2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим у той же строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Суддя: Суддя: