Справа № 500/1193/16-к
Провадження № 1-кп/500/233/16
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення обвинувального акта прокурору
та про застосування запобіжного заходу у виді застави
27 квітня 2016 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_3 ,
захисник ОСОБА_4 ,
обвинувачений ОСОБА_5 ,

потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
ОСОБА_8 ,
провівши в місті Ізмаїлі Одеської області відкрите підготовче судове засідання у кримінальному провадженні відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0002961, за обвинуваченням

ОСОБА_5 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ізмаїл Одеської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України,

встановив:
10 березня 2016 року до Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області надійшов обвинувальний акт з додатками у цьому кримінальному провадженні. Ухвалою від того ж числа було призначено підготовче судове засідання.

В підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 зазначив, що обвинувальний акт відповідає вимогам КПК, та висловив думку про можливість призначення судового розгляду. При цьому подав до суду клопотання про виклик певних осіб для допиту, а також клопотання про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 у виді застави у розмірі 80 розмірів мінімальної заробітної плати, тобто 110 240 грн., строком на 60 днів, пославшись на те, що є наявними ризики приховування від слідчого чи суду або вчинити інше кримінальне правопорушення, так як ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину в період іспитового строку та перебував у розшуку. Прокурор у клопотанні також зазначив неможливість запобігання ризиків шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, а також про те, що раніше відносно ОСОБА_5 був обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою з можливістю внести заставу, що і було зроблено обвинуваченим.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_4 у судовому засіданні послалися на розсуд суду, при цьому захисник зазначив, що раніше відносно ОСОБА_5 вже обирався запобіжний захід у виді застави, який ОСОБА_5 не порушував.

Потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у підготовче судове засідання не з`явилися, про місце, дату та час його проведення повідомлялися належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями про вручення судових повісток про виклик до суду ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , а також розпискою чоловіка потерпілої ОСОБА_6 ОСОБА_9 , заяв про відкладення підготовчого судового засідання або про бажання взяти у ньому участь від потерпілих до суду не надходило. Проведення підготовчого судового засідання без участі потерпілих не відобразиться на повноті вирішення питань у ньому, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про можливість його проведення без їх участі.

Суд, заслухавши думки учасників судового провадження, дослідивши обвинувальний акт з додатками, дійшов висновку, що він на підставі п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України підлягає поверненню прокурору як такий, що не відповідає вимогам КПК України.

Так, відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

У відповідності до положень ст. 2 КПК України, одним із завдань кримінального провадження є застосування до кожного учасника кримінального провадження належної правової процедури.

Згідно п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

Процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування, відповідно до положень ч. 4 ст. 110 КПК України, є обвинувальний акт, який повинен відповідати вимогам, передбаченим, у тому числі, у ст. 291 КПК України, та складання якого недопустимо навіть і з допущенням технічних помилок.

Однак, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 не відповідає вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України.

Так, відповідно до положень п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт повинен містити: 1) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, 2) правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посилання на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та 3) формулювання обвинувачення.

Але всупереч п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 взагалі не містить формулювання обвинувачення.

У даному обвинувальному акті викладені лише анкетні дані обвинуваченого, зміст підозри, а також ті фактичні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрювався ОСОБА_5 на стадії досудового розслідування, та правова кваліфікація кримінального правопорушення.
Разом з цим, вказані відомості, у відповідності до положень ст. 277 КПК України, становлять зміст повідомлення про підозру, а тому ОСОБА_5 за цим процесуальним рішенням (обвинувальним актом) фактично має статус підозрюваного.

Суд звертає увагу, що формулювання обвинувачення має містити дані щодо події кримінального правопорушення із зазначенням часу, місця, форми вини і мотивів, способу вчинення, наслідків та інших даних, на підставі яких, відповідно до диспозиції певної статті Кримінального кодексу України, можна встановити в діях обвинуваченого склад кримінального правопорушення, з урахуванням, у тому числі, кваліфікуючих ознак.

Викладення фактичних обставин провадження з підсумком про те, що особа обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, як це зроблено в обвинувальному акті щодо ОСОБА_5 , не може замінити формулювання обвинувачення, оскільки за змістом п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України та його структурою, формулювання обвинувачення в обвинувальному акті має бути викладено незалежно від викладених фактичних обставин кримінального правопорушення та правової кваліфікації кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

З викладеного випливає, що особою, яка складала обвинувальний акт, не зазначене формулювання обвинувачення в розумінні п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК, а за правилами ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, у зв`язку з чим суд дійшов висновку, що обвинувачення ОСОБА_5 за передбаченою законом процедурою висунуте не було, оскільки воно, всупереч вимогам п.5 ч. 2 ст. 291 КПК, не міститься у самому обвинувальному акті, що перешкоджає судовому розгляду цього обвинувального акту відносно ОСОБА_5 .

Крім того, судом встановлено, що в порушення п. 3 ч. 2 ст. 291 КПК в обвинувальному акті зазначені неповні анкетні відомості потерпілих.

Так, відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство).

Однак, в обвинувальному акті щодо ОСОБА_5 не зазначене місце народження жодного потерпілого, що позбавляє суд можливості достовірно встановити їх особу у судовому засіданні.

Таким чином, у зв`язку з тим, що обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК України, зокрема, п. 13 ч. 1 ст. 3, п. п. 3, 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт з додатками у силу п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України підлягає поверненню прокурору.

Що стосується клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , то суд виходить з такого.

Згідно ч. 1 ст. 182 КПК України, застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.

Зазначені у клопотанні прокурора про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав вважати, що існують ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст.177 КПК України, а саме ризики того, що обвинувачений ОСОБА_5 може переховатися від органів досудового розслідування та/або суду та вчинити інше кримінальне правопорушення, про що свідчить те, що обвинувачений ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину під час іспитового строку та те, що він раніше вже переховувався від органів досудового розслідування, що підтверджується ухвалою слідчого судді від 21.01.2016 р., відповідно до якої ОСОБА_5 був затриманий 20.01.2016 р. на підставі ухвали слідчого судді від 27.11.2015 р. про надання дозволу на затримання з метою приводу його до суду для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Вказані обставини прокурором обґрунтовані та підтверджуються долученими до клопотання доказами.

Крім наявності вищезазначених ризиків, передбачених п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, суд, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінює також тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; вік та стан його здоров`я; відсутність у нього міцних соціальних зв`язків у місці його постійного проживання, оскільки він раніше вже переховувався від органу досудового розслідування; відсутність в обвинуваченого постійного місця роботи та навчання.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.

Таким чином, з урахуванням викладених обставин та обставин, передбачених ст. 178 КПК України, а також того, що прокурор не просив покладати на обвинуваченого виконувати один або кільки обов`язків, передбачених п.п. 1 9 ч. 5 ст. 194 КПК, суд доходить висновку, що з метою забезпечення виконання процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду та вчинити інше кримінальне правопорушення відносно обвинуваченого ОСОБА_5 необхідно застосувати запобіжний захід у виді застави із зобов`язанням його прибувати за кожною вимогою до суду або до Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області.

При цьому при визначенні розміру застави суд враховує майновий та сімейний стан обвинуваченого ОСОБА_5 , дані про його особу, встановлені ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК, того, що він обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, а також того, що раніше вже вносилася застава, що вказує на можливість та на помірність її розміру. За таких обставин, суд вважає за доцільним визначити розмір застави 80 розмірами мінімальної заробітної плати, що становить 110 240 грн.

З урахуванням того, що згідно повідомленню Ізмаїльської УВП УДПтС України в Одеській області від 26.01.2016 р., на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Одеській області 25.01.2016 р. були внесені кошти в сумі 110 240 грн., а також того, що вказані кошти досі не повернуті, то суд вважає за необхідне повідомити обвинуваченого ОСОБА_5 про те, що відповідно до ч. 6 ст. 182 КПК застава вважатиметься обраною, якщо протягом п`яти днів вказані кошти не будуть витребувані.

Що стосується клопотання прокурора щодо виклику певних осіб для допиту, то суд вважає за необхідне залишити його без розгляду з огляду на те, що судом вирішено повернути обвинувальний акт.

Керуючись ст. ст. 177, 182, 194, 291, 314, 315, 370 372 КПК України, суд

ухвалив:
Обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, повернути прокурору Ізмаїльської місцевої прокуратури Одеської області для усунення протягом розумного строку вказаних в ухвалі виявлених недоліків.

Застосувати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у виді застави строком на 60 днів із зобов`язанням його прибувати за кожною вимогою до суду або до Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області.

Визначити розмір застави 80 розмірів мінімальної заробітної плати, що становить 110 240 (сто десять тисяч двісті сорок) грн.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_5 та заставодавцю, що у разі, якщо ОСОБА_5 , будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області або до суду, без поважних причин не повідомить про причину неприбуття застава буде звернута у дохід держави, у цьому разі слідчим суддею або судом також буде вирішено питання про застосування запобіжного заходу у виді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Клопотання прокурора ОСОБА_3 про виклик певних осіб для допиту залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Апеляційним судом Одеської області.

СУДДЯ

Ізмаїльського міськрайонного суду ОСОБА_1