УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №278/2070/16-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч.1 ст. 125 КК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 листопада 2016 року
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:
головуючого-судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 ОСОБА_4 ,
при секретарі: ОСОБА_5 ,
з участю прокурора: ОСОБА_6 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі кримінальне провадження за апеляційною скаргою заступника прокурора області старший радник юстиції ОСОБА_7 на вирок Житомирського районного суду Житомирської області від 07 вересня 2016 року, яким
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ,громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, непрацюючого, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимого,-
Згідно вироку суду, ОСОБА_8 , визнаний винним та засуджений за те, що близько 18 години 13 травня 2016 року у будинку АДРЕСА_1 , на гурті неприязних відносин виник конфлікт між ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , під час якого останній умисно наніс ОСОБА_9 один удар долонею правої руки в область чола, від якого остання впала на підлогу, а потім наносив удари ногою по спині, ногам та рукам, декілька ударів рукою в область обличчя, лівого боку голови.
Цього ж дня о 18 годині 20 хвилин у вищевказаному будинку, між ОСОБА_9 та ОСОБА_8 знову виник конфлікт, під час якого обвинувачений наніс потерпілій декілька ударів рукою в область обличчя та тулуба, чим спричинив їй тілесні ушкодження у вигляді синців на обличчі, шиї, спині, обох верхніх та лівій нижній кінцівках, садна по задній поверхні лівого ліктьового суглобу, що відносяться до легких тілесних ушкоджень без короткочасного розладу здоров`я.
В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи фактичних обставин провадження та доведеності вини обвинуваченого у вчиненому ним злочині просить вирок суду скасувати та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції. Посилається на те, що вирок суд затверджений на підставі угоди між обвинуваченим та потерпілим є незаконним через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону. Вказує, що судом при перевірці угоди про примирення між потерпілою ОСОБА_9 та обвинуваченим ОСОБА_8 на відповідність вимогам кримінального та кримінального процесуального законодавства України не дотримано вимоги ч.1 п.1 ст.474 КПК України. Судом не відмовлено в затвердженні угоди, оскільки умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та загальної частини кримінального кодексу України в частині призначення покарання ОСОБА_8 у виді 50 годин громадських робіт. Тоді як відповідно ст.56 КК України громадські роботи встановлюються на строк від шістдесяти до двохсот сорока годин і відбуваються не більше як чотири години на день. Зазначає, що допущенні порушення вимог кримінального процесуального закону є істотними, оскільки перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, неправильне тлумачення закону, яке суперечить його точному змісту.
Заслухавши доповідь судді, прокурора, який підтримав свою апеляційну скаргу, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України відповідає обставинам кримінального провадження та ґрунтується на сукупності зібраних та належним чином оцінених судом доказах і прокурором не оскаржується.
Відповідно до ч.1 ст.9 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження суд зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України.
Відповідно до ст.65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, та відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу.
Суд першої інстанції при затвердженні угоди між обвинуваченим та потерпілим зазначених вимог закону в повній мірі не дотримався.
Відповідно ст.56 КК України громадські роботи встановлюються на строк від шістдесяти до двохсот сорока годин і відбуваються не більше як чотири години на день.
Як вбачається з матеріалів провадження, при перевірці угоди про примирення між потерпілою ОСОБА_9 та обвинуваченим ОСОБА_8 на відповідність вимогам кримінального та кримінального процесуального законодавства України суд першої інстанції не дотримався вимог п.1 ч.7 ст.474 КПК України, оскільки судом не відмовлено в затвердженні угоди, яка суперечила вимогам цього Кодексу та загальної частини кримінального кодексу України в частині призначення покарання ОСОБА_8 у виді 50 годин громадських робіт. Тоді як відповідно до загальної норми КК України встановленої ст.56 КК України громадські роботи встановлюються на строк від шістдесяти до двохсот сорока годин і відбуваються не більше як чотири години на день.
Допущенні судом першої інстанції при затвердженні угоди порушення вимог кримінального процесуального закону є істотними, оскільки перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення у відповідності до положень ст. 412 КПК України, . Крім того при постановленні оскарженого вироку судом , як вже зазначено вище, було допущено неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме ст. 56 КК України. Такі порушення у відповідності до положень ст.409 КПК України є підставою для скасування судового рішення судом апеляційної інстанції, та у відповідності до положень ст.. 415 даного Кодексу підставою для призначення нового судового розгляду вказаного кримінального провадження.
Керуючись ст. ст. 404, 407, 415 КПК України, колегія суддів, -
п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу заступника прокурора Житомирської області ОСОБА_10 задовольнити.
Вирок Житомирського районного суду Житомирської області від 27 вересня 2016 року щодо ОСОБА_8 за ч.1 ст.125 КК України, ухвалений на підставі угоди між обвинуваченим та потерпілою, скасувати та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції.
Ухвала набирає чинності негайно, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді: