Ухвала
іменем україни
29 березня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
за участю прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00000903, за обвинуваченням

ОСОБА_6 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України,

уродженця с. Лопатинці Жмеринського району Вінницької області, мешканця АДРЕСА_1 , неодноразово судимого, востаннє 18 вересня 2007 року за ч. 1 ст. 186 КК України на 4 роки позбавлення волі, на підставіст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки, 12 листопада 2009 року скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням, 21 лютого 2012 року невідбута частина покарання замінена на обмеження волі строком на 1 рік 9 міс. 8 днів, 07 вересня 2012 року ОСОБА_6 звільнено умовно-достроково на 1 рік 2 міс. 26 днів,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и л а :

Вироком Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 13 лютого 2015 року ОСОБА_6 засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3роки та покладено обов`язки, передбачені п. п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України.

Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 14 травня 2015 року вирок залишено без змін.

У касаційній скарзі прокурор порушує питання про скасування ухвали апеляційного суду щодо ОСОБА_6 та призначення нового розгляду у суді апеляційної інстанції у зв?язку з неправильним застосуванням закону про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого. Вважає, що поза увагою апеляційного суду залишилися доводи апеляційної скарги прокурора про те, що місцевий суд необгрунтовано звільнив ОСОБА_6 від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України, оскільки це потягло призначення несправедливо м`якого покарання. Вказує, що апеляційним судом безпідставно залишено без задоволення апеляційну скаргу прокурора, який просив скасувати вирок місцевого суду та ухвалити новий вирок.

За вироком суду ОСОБА_6 засуджено за те, що він, 01 грудня 2014 року приблизно о 21 год., з метою крадіжки чужого майна проник через вікно у приміщення вагової ФОП « ОСОБА_7 », що розташована на АДРЕСА_1 , звідки викрав болгарку марки «Rider-Profi WS-125 LW», вартістю 430 грн., а 02 грудня 2014 року приблизно о 20 год. аналогічним способом звідти ж викрав мотокосу марки «Hausgarten ВС-139», вартістю 1670 грн.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора на підтримання касаційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Не оспорюючи висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке його засуджено, та правильність кваліфікації його дій за ч. 3 ст. 185 КК України, прокурор вказує на призначення засудженому судом несправедливо м?якого покарання у зв`язку з необґрунтованим застосуванням ст. 75 КК України. Як убачається з матеріалів кримінальної справи, у своїй апеляції на вирок щодо ОСОБА_6 прокурор посилався на аналогічні доводи та просив постановити новий вирок.

Апеляційний суд дійшов висновку про необгрунтованість апеляції прокурора та залишив вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_6 без змін. Обгрунтовуючи своє рішення, апеляційний суд послався на наявність обставин, які пом`якшують покарання засудженого, в той же час залишив поза увагою те, що ОСОБА_8 , будучи раніше неодноразово засудженим, в тому числі за вчинення тяжких злочинів, знову вчинив умисний тяжкий корисливий злочин. Як убачається з матеріалів кримінального провадження, викрадене майно було повернуто потерпілому не засудженим добровільно, а працівниками міліції. Слід також взяти до уваги, що попереднім вироком ОСОБА_9 вже було звільнено від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, однак у зв`язку з недотриманням засудженим умов випробування звільнення від відбування покарання було скасовано. Реально відбуваючи покарання за попереднім вироком у виді обмеження волі, ОСОБА_8 був звільнений умовно-достроково і знову вчинив кримінальне правопорушення, що свідчить про те, що він не зробив для себе належних висновків та не став на шлях виправлення.

З урахуванням рецидиву злочину, а також того, що ОСОБА_6 характеризується негативно, суспільно корисною працею не займається, колегія суддів вважає необгрунтованим висновок апеляційного суду про можливість виправлення ОСОБА_6 без ізоляції від суспільства.

Таким чином, залишаючи без задоволення апеляцію прокурора, в якій останній просив скасувати вирок суду щодо ОСОБА_6 з підстав неправильного застосування закону про кримінальну відповідальність, а саме застосування ст. 75 КК України, апеляційний суд не навів переконливих доводів на спростування апеляції прокурора та не мотивував свою ухвалу належним чином, внаслідок чого не дотримався вимог ст. 419 КК України.

На підставі наведеного, відповідно до вимог ч. 1 ст. 438 КПК України, у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінально-процесуального закону, неправильним застосуванням кримінального закону та невідповідністю призначеного судом покарання тяжкості вчиненого злочину і особі засудженого, ухвала апеляційного суду щодо ОСОБА_6 підлягає скасуванню із призначенням нового розгляду в суді апеляційної інстанції, під час якого апеляційному суду необхідно розглянути справу відповідно до вимог закону та ухвалити обґрунтоване рішення. Якщо обсяг обвинувачення, визнаного судом доведеним раніше, підтвердиться, то рішення про застосування ст. 75 КК України щодо ОСОБА_6 слід вважати таким, що не відповідає вимогам кримінального закону.
Керуючись ст. ст. 433, 434, 436, 376 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді справи судом апеляційної інстанції, задовольнити.
Ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 14 травня 2015 року щодо ОСОБА_6 скасувати та призначити новий розгляд в суді апеляційної інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

С у д д і :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3