Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-кп/781/60/16 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 185 (81, 86-1, 140) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13.04.2016 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:
головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретарі: ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кіровограді змінену апеляційну скаргу прокурора, апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 0000450 на вирок Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 12 лютого 2015 року, яким
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Олександрії Кіровоградської області, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, який не одружений, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз:
21 листопада 2008 року Знам`янським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України на 5 років 3 місяці позбавлення волі, звільненого 28.10.2013 року,
визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців.

Вирішено долю речових доказів по справі.

За участю сторін кримінального провадження:

прокурора: ОСОБА_8 ,

захисника-адвоката: ОСОБА_6 ,

обвинуваченого: ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:
Вироком суду ОСОБА_7 визнаний винуватим у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, за наступних обставин.

Так, 06 березня 2014 року приблизно о 18 год. 30 хв. ОСОБА_7 , з метою викрадення чужого майна зайшов у магазин «EVA», який розташований по пр. Леніна, 100-А у м. Олександрії Кіровоградської області, скориставшись відсутністю уваги зі сторони продавця, шляхом вільного доступу таємно викрав з полиць магазину майно, яке належить ТОВ «РУШ», на суму 553 грн.
20 березня 2014 року приблизно о 13 год. 30 хв. ОСОБА_7 , діючи повторно, зайшов у відділ реалізації дитячої продукції, що знаходиться в торгівельному центрі «Гірник» по пр. Леніна, 122 в м. Олександрії Кіровоградської області, і, скориставшись відсутністю уваги зі сторони продавця, шляхом вільного доступу таємно викрав належне потерпілій ОСОБА_9 дитяче пальто з тканини «Кашемір» вартістю 440 грн. і зник з місця події, чим спричинив потерпілій матеріальну шкоду на вищевказану суму.
22 березня 2014 року приблизно о 16 год. 15 хв. ОСОБА_7 , діючи повторно, зайшов до магазину «Лавка чудес», розташованого в будинку № 47 по вул. Червоного Козацтва в м. Олександрії Кіровоградської області, скориставшись відсутністю уваги зі сторони продавця, шляхом вільного доступу таємно викрав зі стіни приміщення магазину настінний годинник «Runoko C-LBL» вартістю разом з батарейкою «Duracell», який належить потерпілій ОСОБА_10 , після чого зник з місця події, чим спричинив потерпілій матеріальну шкоду на суму 125 грн. 50 коп.
25 березня 2014 року приблизно о 13 год. 50 хв. ОСОБА_7 , діючи повторно, зайшов до магазину «Простор-551», який розташований в будинку № 122-а по пр. Леніна в м. Олександрії Кіровоградської області, і, скориставшись відсутністю уваги зі сторони продавця, шляхом вільного доступу таємно викрав належне ТОВ «Стиль-Д» майно, а саме: три флакони з чоловічою туалетною водою на загальну суму 1 827 грн.
В зміненій апеляційній скарзі прокурор просить скасувати вирок суду першої інстанції через невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особи обвинуваченого, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб та призначити покарання у виді 5 років позбавлення волі.
Обгрунтовує свої доводи тим, що при призначенні покарання ОСОБА_7 судом першої інтонації не в достатній мірі враховано, що обвинувачений будучи раніше чотири рази судимий за вчинення злочинів проти власності, маючи незняту та непогашену судимість на шлях виправлення не став, повторно вчинив чотири епізоди навмисних корисливих злочинів проти власності. Також, судом першої інстанції безпідставно визнано в якості обставини, що пом`якшує покарання обвинуваченому - щире каяття, так як останній відмовився від дачі показань та зазначав, що вину визнає не повністю.
Захисник-адвокат ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 просить змінити вирок суду першої інстанції та пом`якшити покарання ОСОБА_7 . В обґрунтування апеляційної скарги зазначила, що призначаючи покарання, судом не враховано щире каяття обвинуваченого, активне сприяння розкриттю злочинів, відшкодування завданих збитків, тяжкість вчинених злочинів, а також те, що він на обліку в наркодиспансері та тубдиспансері не перебуває, має на утриманні матір похилого віку, постійне місце проживання тощо.
Провівши у ході апеляційного розгляду справи судове слідство в обсязі допиту обвинуваченого ОСОБА_7 , свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , дослідження матеріалів кримінального провадження в частині характеризуючих даних обвинуваченого, заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав свою апеляційну скаргу, захисника-адвоката ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_7 , які підтримали доводи своєї апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження та зваживши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, а апеляційна скарга захисника-адвоката ОСОБА_6 задоволенню не підлягає за таких підстав.
Так, органом досудового розслідування ОСОБА_7 обвинувачувався у тому, що 06 березня 2014 року близько 18 години 30 хвилин ОСОБА_7 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна шляхом вільного доступу, діючи за попередньою змовою, разом з невстановленою слідством особою прибув до магазину «ЕУА», який розташований за адресою: Кіровоградська область, місто Олександрія, проспект Леніна будинок 100-а. Перебуваючи в приміщенні указаного магазину, реалізуючи свій злочинний намір, з корисливих спонукань, скориставшись відсутністю продавця, будучи впевненим у тому, що невстановлена особа з лівого боку прикриває поле зору, та у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу таємно викрав з полиць майно на загальну суму 553 гривні. Після чого ОСОБА_7 , разом з невстановленою слідством особою з місця події зникли, викраденим розпорядився на власний розсуд, спричинивши своїми діями товариству з обмеженою відповідальністю «РУШ» матеріальну шкоду на загальну суму 553 гривні.

Дії ОСОБА_7 кваліфіковано як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникнення у інше приміщення, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України.

Крім того, 20 березня 2014 року близько 13 години 30 хвилин ОСОБА_7 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна шляхом вільного доступу, діючи за попередньою змовою, разом невстановленою слідством особою прибув до відділу реалізації дитячої продукції на другому поверсі будівлі торгівельного центру «Гірник», який розташований за адресою: Кіровоградська область, місто Олександрія проспект Леніна, будинок 122. Перебуваючи у приміщенні указаного магазину, реалізуючи свій злочинний намір, з корисливих спонукань, скориставшись відсутністю продавця та впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу таємно викрав дитяче пальто помаранчевого кольору, виготовлене з тканини «кашеміру», вартістю 440 гривень. Після чого, ОСОБА_7 , будучи впевненим у тому, що невстановлена слідством особа відволікає увагу продавця, з місця події зник та викраденим розпорядився на власний розсуд, спричинивши своїми діями ОСОБА_9 матеріальну шкоду на указану суму.

Дії ОСОБА_7 кваліфіковано як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у інше приміщення, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України.

Крім того, 22 березня 2014 року близько 16 години 15 хвилин ОСОБА_7 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, прибув до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який розташований на першому поверсі багатоквартирного житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 . Перебуваючи в приміщенні указаного магазину, реалізуючи свій злочинний намір, діючи умисно з корисливих спонукань, скориставшись відсутністю продавця, будучи впевненим у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу таємно викрав зі стіни в приміщенні магазину майно на загальну суму 125 гривень 50 копійок. Після чого, ОСОБА_7 , з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, спричинивши своїми діями ОСОБА_10 матеріальні збитки на загальну суму 125 гривень 50 копійок.

Дії ОСОБА_7 кваліфіковано як таємне викрадення чужого майна (крадіжка),вчинена повторно, поєднана з проникненням у інше приміщення, тобто кримінальне правопорушення, передбачене частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України.

Крім того, 25 березня 2014 року близько 13 години 50 хвилин ОСОБА_7 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, діючи за попередньою змовою, разом з невстановленою слідством особою прибув до магазину «Простор 551», який розташований за адресою: Кіровоградська область, місто Олександрія проспект Леніна будинок 122-а. Перебуваючи в приміщенні указаного магазину, реалізуючи свій злочинний намір, діючи умисно з корисливих спонукань, скориставшись відсутністю продавця, будучи впевненим у тому, що невстановлена особа з лівого боку прикриває поле зору, та у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу таємно викрав з полиць майно на загальну суму 1827 гривень. Після чого, ОСОБА_7 , разом з невстановленою слідством особою з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, викраденим розпорядився на власний розсуд, спричинивши своїми діями товариству з обмеженою відповідальністю «Стиль Д» матеріальні збитки на загальну суму 1827 гривень.

Дії ОСОБА_7 кваліфіковано як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у інше приміщення, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України.

Органом досудового слідства дії ОСОБА_7 кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у інше приміщення.
За наслідками судового розгляду суд першої інстанції визнав помилковою кваліфікацію дій ОСОБА_7 за ознакою проникнення у приміщення і вчинення крадіжок за попередньою змовою групою осіб і кваліфікував дії обвинуваченого, за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
Суд своє рішення мотивував тим, що ОСОБА_7 потрапив у приміщення магазинів « ІНФОРМАЦІЯ_3 », «Лавка чудес» і «Простор», відділ дитячих товарів магазину «Гірник» у робочий час, коли доступ споживачів до торгівельних залів був вільний, тому його дії не можуть бути кваліфіковані за ознакою проникнення у приміщення.
Також, суд першої інтонації прийшов висновку, що сторона обвинувачення не довела поза розумними сумнівами, що ОСОБА_7 вчинив злочини за попередньою змовою групою осіб. Особа, з якою ОСОБА_7 разом заходив до торгівельних залів магазинів, не встановлена і не допитана, ОСОБА_7 категорично заперечує попередню змову зі своїм знайомим на ім`я ОСОБА_13 . Висновок сторони обвинувачення про попередню змову на вчинення крадіжок ґрунтується на припущеннях, що суперечить ст. 62 Конституції України. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Перевіривши матеріали кримінального провадження, провівши судове слідство допитавши обвинуваченого ОСОБА_7 , свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно визнав, що у діях ОСОБА_7 відсутня кваліфікуюча ознака проникнення у інше приміщення, оскільки обвинувачений мав вільний доступ до торговельних залів магазинів «Ева», «Лавка чудес», Простор», що ніким з учасників судового розгляду не оскаржується.
Разом з тим, колегія суддів, вважає, що суд першої інстанції помилково прийшов висновку про відсутність у діях ОСОБА_7 кваліфікуючої ознаки вчинення злочину за попередньою змовою групою осіб, виходячи з наступного.
Так, допитаний під час апеляційного розгляду кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_7 визнав себе винним частково і пояснив, що 06 березня 2014 року близько 18 год. 30 хв. він біля магазину «EVA» зустрів свого знайомого ОСОБА_13 , з яким разом вирішили зайти в магазин щоб оглянути товар. Знаходячись в приміщенні магазину, він вирішив викрасти чоловічу косметику для гоління, скориставшись відсутністю уваги зі сторони продавця, викрав з полиць бальзам після гоління і чоловічий крем для шкіри. 20 березня 2014 року він викрав в торговельному центрі «Гірник» дитяче пальто, ОСОБА_13 також був з ним. 22 березня 2014 року близько 16 год. 00 хв. він зайшов в магазин « ІНФОРМАЦІЯ_2 » і таємно викрав настінний годинник, який потім продав. 25 березня 2014 року близько 14 год. 00 хв. він разом зі своїм знайомим зайшли в магазин «Простор», де він вирішив викрасти чоловічі парфуми. Скориставшись відсутністю уваги зі сторони продавця, він вийняв з упаковок флакони з чоловічою туалетною водою і сховав у куртці, після чого вийшли з магазину.

Про вчинення крадіжок зі своїм знайомим він не домовлявся, також додав, що його знайомий не бачив як він вчиняв крадіжки. У вчиненому щиро розкаявся, заподіяні збитки потерпілим відшкодував.

Допитана під час апеляційного розгляду в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 пояснила суду що вона працює заступником керуючого магазином «Простор». 25 березня 2014 року приблизно о 14 годин у магазин зайшли двоє підозрілих чоловіків, яки направились до відділу парфумерії. Обвинувачений ОСОБА_7 та ще один чоловік прикривали один одного, спілкувалися між собою та разом вийшли з магазину. Після залишення ними магазину вона помітила крадіжку товарів чоловічих парфумів.

Свідок ОСОБА_11 апеляційному суду повідомила, що вона працює продавцем у магазині «Гірник». 20 березня 2014 року у відділ дитячого одягу в приміщенні магазину прийшли двоє чоловіків, один з яких є обвинувачений ОСОБА_7 , зайшли до відділу дитячих товарів ТОВ «Гірник» та почали роздивлятись товар. Після чого вона побачила, що обвинувачений ОСОБА_7 почав ховати під куртку, в яку був одягнений, дитяче пальто, та в цей момент інший чоловік, який був з ОСОБА_7 почав її відволікати. Після чого, обвинувачений швидко вибіг з відділу дитячих товарів та попрямував, з викраденим майном до виходу з приміщення торгівельного центру. Вона намагалась наздогнати його, та не встигла, а інший чоловік також швидко вибіг з торгівельного центру за обвинуваченим ОСОБА_7 .
Допитана в суді першої інстанції, в якості представника потерпілої юридичної особи ТОВ «РУШ», керуюча відділенням магазину «ЕVА» в м. Олександрії ОСОБА_14 пояснила суду, що приблизно о 19 год. 00 хв. 06.03.2014 року прибула до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_4 », розташованого по проспекту Леніна, 100 в м. Олександрії Кіровоградської області та адміністратор магазину ОСОБА_15 повідомила їй, що до магазину заходило двоє чоловіків, які роздивлялися товар на полицях із косметичними засобами для чоловіків та після того як вони пішли виявила пусті коробки без товарів для чоловіків, які були викрадені. Після чого, ОСОБА_14 були переглянуті відеозаписи з камер спостереження вищевказаного магазину та встановлено, що дійсно до магазину зайшло двоє чоловіків, один з яких є обвинувачений ОСОБА_7 , та підійшли до полиць з косметичними засобами для чоловіків та почали красти, а саме витягати з коробок косметичні засоби та залишати на полицях пусті коробки з під них. При цьому, вона зазначила, що на відеозапису видно, що один з чоловіків, а саме обвинувачений ОСОБА_7 викрадав косметичні засоби, а інший його прикривав від камер спостереження.
Допитана в суді першої інстанції, в якості представника потерпілої юридичної особи ТОВ «Стиль Д», керуюча відділенням магазину «Простор» в м. Олександрії ОСОБА_16 зазначила, що приблизно о 16 год. 00 хв. 25.03.2014 року прибула до магазину «Простор», розташованого по проспекту Леніна, 122а в м. Олександрії Кіровоградської області та товарознавець магазину ОСОБА_12 повідомила їй, що до магазину приблизно 13 год. 50 хв. заходило двоє чоловіків, які роздивлялися товар на полицях із косметичними засобами для чоловіків та після того як вони пішли ОСОБА_12 виявила відсутність флаконів туалетної води для чоловіків, які були викрадені. Після чого ОСОБА_16 були переглянуті відеозаписи з камер спостереження вищевказаного магазину та встановлено, що дійсно до магазину зайшло двоє чоловіків, один з яких є обвинувачений ОСОБА_7 , та підійшли до полиць з косметичними засобами для чоловіків та почали красти, а саме флакони туалетної води складали до рюкзаку. При цьому, вона зазначила, що на відеозапису видно, що один з чоловіків, а саме обвинувачений ОСОБА_7 викрадав туалетну воду, а інший його прикривав від камер спостереження.
Адміністратор магазину «Eva» - свідок ОСОБА_15 пояснила суду першої інстанції, що 06.03.2014 року приблизно о 18 год. 00 хв. вона звернула увагу на двох чоловіків, які зайшли до магазину і розглядали на полиці товар. Серед них вона запам`ятала обвинуваченого ОСОБА_7 . Після того, як ОСОБА_7 разом з іншим чоловіком вийшли з магазину, вона помітила відсутність в коробках бальзамів та лосьйонів для гоління, чоловічого крему для шкіри.
На переконання колегії суддів наведені вище показання достовірно підтверджують, що ОСОБА_7 , за попереднім зговором групою осіб діяв з невстановленою слідством особою, яка прикривала огляд відеокамер спостереження магазинів, відволікала увагу продавців, а обвинувачений ОСОБА_7 вчиняв крадіжки. Крім того, вказані обставини вчинення кримінального правопорушення у повному обсязі підтверджуються зібраними матеріалами кримінального провадження, зокрема:
протоколом проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_7 , відповідно до якого останній з виходом на місця подій детально розповів про обставини вчинення ним крадіжок з магазинів (а.к.п. 171-174);
протоколом проведення слідчого експерименту від 26.04.2014 року, відповідно до якого свідок ОСОБА_17 пояснила, що в кінці березня вона за 200 грн. придбала у хлопця, який зайшов до неї в магазин взуття, дитяче пальто оранжевого кольору з кашеміру (а.к.п. 131-132);
протоколом пред`явлення речей для впізнання від 30.03.2014 року з якого вбачається, що потерпіла ОСОБА_9 впізнала належне їй дитяче пальто, яке було викрадене 20 березня 2014 року (а.к.п. 127-128);
протоколом проведення слідчого експерименту, під час якого свідок ОСОБА_11 в підтвердила факт крадіжки дитячого пальто 20 березня 2014 року у відділі дитячого одягу в приміщенні магазину «Гірник» (а.к.п. 140-141);
протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 01.04.2014 року, згідно якого свідок ОСОБА_11 впізнала ОСОБА_7 як особу, яка викрала 20 березня 2014 року дитяче пальто (а.к.п. 137-138);
протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 29 березня 2014 року, згідно якого свідок ОСОБА_17 впізнала ОСОБА_7 як особу, який продав їй дитяче пальто (а.к.п. 134-135);
свідок ОСОБА_12 в ході пред`явлення особи для впізнання за фотознімками впізнала ОСОБА_7 як особу, яка перебувала в магазині «Простор» в березні 2014 року (а.к.п. 155-156);
висновком судово-товарознавчої експертизи, яким встановлена вартість викраденого дитячого пальто 440 грн. та іншого майна, викраденого обвинуваченим (а.к.п. 161-167).
Відповідно до Пленуму Верховного суду України № 10 від 06.11 2009 року «Про судову практику у справах про злочини проти власності», злочин визначається вчиненим за попередньою змовою групою осіб у разі його вчинення декількома (двома і більше) суб`єктами цього злочину, які заздалегідь домовилися про його спільне вчинення. Учасники вчинення злочину групою осіб діють узгоджено, зі спільним умислом, і кожен із них безпосередньо виконує діяння, що повністю чи частково утворює об`єктивну сторону складу злочину. При цьому можливий розподіл функцій, за якого кожен співучасник виконує певну роль у вчиненні злочину.
Положеннями частини 3 статті 28 КК України визначено, що вчинення злочину за попередньою змовою групою осіб означає спільне вчинення цього злочину декількома (двома і більше) суб`єктами злочину, які заздалегідь домовились про спільне його вчинення. Домовитись про спільне вчинення злочину заздалегідь означає дійти згоди щодо його вчинення до моменту виконання його об`єктивної сторони. Таким чином, ця домовленість можлива на стадії до готування злочину, а також у процесі замаху на злочин. Як випливає із ч. 2 вказаної статті, домовленість повинна стосуватися спільності вчинення злочину (узгодження об`єкта злочину, його характеру, місця, часу, способу вчинення, змісту виконуваних функцій тощо). Така домовленість може відбутися у будь-якій формі усній, письмовій, за допомогою конклюдентних дій тощо.
На переконання колегії суддів, обвинувачений ОСОБА_7 та невстановлена слідством особа діяли спільно та за попередньою змовою між собою. За таких обставин, оцінивши у сукупності докази, які узгоджуються між собою, колегія суддів вважає що дії ОСОБА_7 слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд першої інстанції відповідно до вимог ст. 65 КК України про загальні засади призначення покарання, врахував ступінь тяжкості вчинених злочинів, які відповідно до вимог ст. 12 КК України відносяться до категорії середньої тяжкості, обставину, що пом`якшує покарання добровільне відшкодування завданих збитків, відсутність обставин, що обтяжують покарання, та обґрунтовано призначив покарання у виді позбавлення волі, оскільки виправлення та попередження вчинення нових злочинів обвинуваченим можливе лише в умовах ізоляції його від суспільства, правильно зробивши висновок про відсутність підстав до призначення покарання із застосуванням ст. ст. 69, 75 КК України.
Проте, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи апеляції прокурора відносно того, що судом першої інстанції призначено покарання, яке не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особи обвинуваченого, оскількирайонний суд, недостатньо врахував особу винуватого, який раніше неодноразово судимий, в тому числі за вчинення аналогічних злочинів, маючи не зняту та непогашену судимість на шлях виправлення не став, повторно вчинив чотири епізоди навмисних корисливих злочинів проти власності, не одружений, не працює, а тому призначив ОСОБА_7 надто м`яке покарання, яке не відповідає меті перевиховання та попередженню вчиненню нових злочинів. Судом першої інстанції безпідставно визнано в якості обставини, що пом`якшує покарання обвинуваченому - щире каяття, оскільки ОСОБА_7 вину визнав не повністю.
Отже, доводи захисника-адвоката ОСОБА_6 щодо пом`якшення покарання ОСОБА_7 оскільки судом не враховано щире каяття обвинуваченого, активне сприяння розкриттю злочинів, відшкодування завданих збитків, тяжкість вчинених злочинів, а також те, що він на обліку в наркодиспансері та тубдиспансері не перебуває, має на утриманні матір похилого віку, постійне місце проживання є необгрунтованими.
З врахування конкретних обставин справи, тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, даних про особу ОСОБА_7 , обставин, що пом`якшують покарання, вартість викраденого, а також те, що обвинувачений маючи не зняті та не погашені судимості за вчинення умисних корисливих злочинів, вчинив чотири епізоди умисних кримінальних правопорушення, що свідчить про те, що він не бажає стати на шлях виправлення, колегії суддів, вважає, що виправлення обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, призначивши покарання у виді позбавлення волі з його реальним відбуванням, в межах санкції передбаченої ч. 2 ст. 185 КК України, яке забезпечать виправлення ОСОБА_7 і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.
Відповідно до п. 4 ч. 1, ч. 2 ст. 409 КПК України, підставою для скасування судового рішення судом апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати вирок частково та ухвалити новий вирок.
На підставі викладеного, апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає, а вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню.
Керуючись ст. ст. 404-405, 407, 409, 414, 419, 420 КПК України, колегія суддів, -
УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора - задовольнити частково, апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 - залишити без задоволення.
Вирок Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 12 лютого 2015 року стосовно ОСОБА_7 , в частини кваліфікації та міри покарання - скасувати.
Визнати винуватим ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, кваліфікувати його дії, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб.
Призначити ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 185 КК України покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.
В решті вирок суду залишити без змін.
Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржений в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, безпосередньо до суду касаційної інстанції, протягом трьох місяців з моменту його проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк, з дня вручення йому копії вироку.

Судді: підписи.

Згідно з оригіналом:

Суддя апеляційного суду

Кіровоградської області ОСОБА_2