АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11сс/784/466/16р. Головуючий 1-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія: запобіжний захід Доповідач апеляційної інстанції ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 листопада 2016 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

Головуючої ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві матеріали кримінального провадження № 0005067 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 31.10.2016 року, якою задоволено клопотання начальника відділення СВ Центрального ВП ГУНП України в Миколаївській області ОСОБА_8 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, раніше судимого, останній раз у лютому 2011р. Центральним районним судом м. Миколаєва за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, звільнився 09.03.2016р., який мешкає за адресою АДРЕСА_1 ,

якому повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.152 КК України.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_9

захисник ОСОБА_6 .

Короткий зміст вимог апеляційної скарги
Захисник ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Короткий зміст судового рішення суду 1 інстанції
Ухвалою слідчого судді до підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 28 грудня 2016 року.

Узагальнені доводи апелянта.
Посилаючись на вимоги ст.370,177 КПК України, апелянт вказує на те, що слідчий суддя при винесенні оскаржуваної ухвали не обґрунтував своїх висновків щодо наявності достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Вказує, що при розгляді клопотання про обрання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянута можливість застосування інших і альтернативних запобіжних заходів, чого слідчий суддя не зробив.

Вважає, що матеріалах кримінального провадження відсутні докази, які б підтверджували, що обвинувачений буде переховуватися від слідства та суду або вчинить новий злочин. Водночас зазначає, що сама по собі тяжкість висунутого обвинувачення не може виправдовувати тримання особи під вартою.

Встановлені слідчим суддею обставини.
28.10.2016р. в Єдиному реєстрі досудових розслідувань зареєстроване кримінальне провадження №0005067 за ч. 3 ст. 152 КК України за фактом того, що 28.10.2016р. в період часу з 04:30 год. по 05:00 год., невідома особа перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , задовольнила статеву пристрасть природним шляхом із погрозою застосування фізичного насилля відносно ОСОБА_10

29.10.2016р. ОСОБА_7 повідомлено про підозру у скоєнні злочину, передбаченого ст. 152 ч. 3 КК України. Згідно цього повідомлення 28.10.2106р. близько 03:40 год., ОСОБА_7 перебуваючи біля будинку №59 по вул. Потьомкінській в м. Миколаєві, підійшов до раніше незнайомої йому ОСОБА_10 , під приводом познайомитись. Через деякий час спілкування ОСОБА_7 запропонував проводити ОСОБА_10 додому, на що остання погодилась. Надалі ОСОБА_7 із погрозою застосування насильства, примусив ОСОБА_10 прослідувати із ним у подвір`я ЗОШ №15, що розташоване за адресою: м. Миколаїв вул. Потьомкінська 27, де примусив її вступити з ним у статевий зв`язок.

29.10.2016р. слідчий звернувся до суду з клопотанням про обрання щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Приймаючи рішення про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вказав, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вченні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч.3 ст. 152 КК України, покарання за яке передбачене у виді позбавлення волі на строк до 12 років. Така підозра на даній стадії є обґрунтованою та підтверджується: протоколом огляду місця події, протоколом допиту потерпілої ОСОБА_10 , протоколом затримання підозрюваного, в ході якого вилучено мобільний телефон Lenovo, викрадений ОСОБА_7 ..
Також зазначив, що вважає доведеним ризики передбачені п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний буде переховуватися від слідства та суду; знаючи місце проживання потерпілої та її місце навчання, матиме можливість незаконно впливати на неї; оскільки підозрюваний раніше судимий за вчинення корисливих злочинів та не має законних джерел доходів, натомість при його затриманні вилучено майно потерпілої і наразі вирішується питання щодо повідомлення про підозру за викрадення майна потерпілої, то наявний ризик вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення.
Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.
Заслухавши доповідь судді, доводи захисника ОСОБА_6 на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора про залишення ухвали без зміни, вивчивши надані матеріали судового та кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги у її межах, колегія суддів вважає її такою, що задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

При застосуванні відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею додержані вимоги ст.ст. 177, 178, 183, 194 КПК України.

Розглядаючи клопотання, слідчий суддя правильно встановив наявність обґрунтованої підозри у вчиненні статевих зносин із погрозами застосування фізичного насильства ( зґвалтування) неповнолітньої особи, ОСОБА_10 , тобто злочину, передбаченого ч.3 ст.152 КК України, який є особливо тяжким.

Зокрема, обґрунтованість підозри підтверджується: протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_7 , потерпілої ОСОБА_10 , протоколом огляду місця події, протоколом затримання підозрюваного, в ході якого вилучено мобільний телефон Lenovo, який належить потерпілій ОСОБА_10 .

Доводи апелянта про необґрунтованість судового рішення в частині наявності заявлених у поданні ризиків суперечать змісту судового рішення.

Обґрунтовуючи наявність передбачених п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України ризиків, суд обґрунтовано врахував, що, підозрюваний вчинив особливо тяжкий злочин, та може намагатись уникнути відповідальності за нього; знаючи місце проживання потерпілої та її місце навчання, ОСОБА_7 матиме можливість незаконно впливати на неповнолітню потерпілу; підозрюваний раніше судимий за вчинення корисливих злочинів, не має законних джерел доходів, а при його затриманні вилучено майно потерпілої і наразі вирішується питання щодо повідомлення про підозру за викрадення майна потерпілої, що вказує на можливість вчинення підозрюваним інших злочинів.
З цим висновком апеляційний суд погоджується. Таким чином, апеляційний суд вважає вірним висновок слідчого судді про те, що менш суворий запобіжний захід, ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити належної поведінки підозрюваного щодо виконання покладених на нього процесуальних обов`язків та не дасть можливості запобігти встановленим ризикам.

Апеляційна скарга не містить будь яких обґрунтувань на можливість обрання менш суворого запобіжного заходу, тому такі твердження апеляційний суд вважає голослівними.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд не знаходить підстав для скасування ухвали слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та постановлення нової ухвали, про що просить в апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 .

Керуючись ст.ст. 405, 407, 424, 532 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:
Ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 31 жовтня 2016р., якою ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 28 грудня 2016р. залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 - без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуюча

Судді: