ВИЩИЙ СПЕЦІАЛІЗОВАНИЙ СУД УКРАЇНИ
З РОЗГЛЯДУ ЦИВІЛЬНИХ І КРИМІНАЛЬНИХ СПРАВ
Ухвала
ІМЕНЕМ України
Вищий спеціалізований суд України
з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участі прокурора ОСОБА_4 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянув 18 жовтня 2016 року в м. Києві кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 за касаційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді справи судом апеляційної інстанції, на вирок Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 12 жовтня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 15 грудня 2015 року.
Вказаним вироком суду першої інстанції, залишеним без зміни вищезазначеною ухвалою апеляційного суду, засуджено
ОСОБА_6 , 1988 р. н., громадянина України, не судимого, уродженця й мешканця смт Сергіївка Одеської області,

- за ч. 1 ст. 186 КК України на 2 роки позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування покарання з випробуванням протягом однорічного іспитового строку та покладенням обов`язків, передбачених пп. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України.

Цим же вироком ОСОБА_6 визнано невинуватим за ч. 1 ст. 187 та за ч. 2 ст. 186 КК України на підставі ч. 6 ст. 284 КПК України та виправдано.

Органами досудового розслідування ОСОБА_6 ставилось за вину, крім іншого, ще й те, що 15.04.2014 о 08:30 на пішохідній доріжці пустирю неподалік від санаторію «Орізонт» між вулицями Чорноморська та Горького в смт Сергіївка у м. Білгород-Дністровський Одеської області він напав на ОСОБА_7 , застосувавши фізичне насильство небезпечне для життя та здоров`я потерпілої, та заволодів її майном загальною вартістю 6427 грн 11 коп., а 27.07.2014 о 23:30 на вулиці Чорноморській в тому ж селищі завдав потерпілій ОСОБА_8 не менш десяти ударів кулаком в обличчя та відкрито заволодів її майном загальною вартістю 735 грн 8 коп.
За цими епізодами обвинувачення ОСОБА_6 виправдано через недоведеність.
Цим же вироком ОСОБА_6 засуджено за те, що 01.08.2014 з 17:30 до 18:00 він, пошкодивши ліве водійське бокове скло автомобіля «TOYOTA RAV-4», запаркованого на території бару «Маяк» на Буджакській Косі у тому ж селищі, відкрито викрав з транспортного засобу майно потерпілого ОСОБА_9 загальною вартістю 2310 грн, ігноруючи оклики та зауваження останнього.
У касаційній скарзі прокурор порушує питання про скасування вказаних рішень судів першої та апеляційної інстанцій з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
В запереченнях на касаційну скаргу прокурора захисник ОСОБА_10 просить її задовольнити частково, скасувавши ухвалу апеляційного суду.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав скаргу прокурора частково просив скасувати рішення апеляційного суду та призначити новий апеляційний розгляд, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів визнає її такою, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. При цьому обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, а вмотивованим - в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Відповідно до п. 2 ч. 1, ч. 3 ст. 419 КПК України в мотивувальній частині ухвали апеляційного суду має бути зазначено встановлені судом апеляційної інстанції обставини з посиланням на докази, мотиви визнання окремих доказів недопустимими чи неналежними та мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали, положення закону, яким він керувався. При залишенні апеляційної скарги без задоволення в ухвалі суду апеляційної інстанції повинні бути зазначені підстави, з яких апеляційну скаргу визнано необґрунтованою.
Цих вимог закону апеляційний суд при постановленні ухвали в даній справі не дотримався.
Так, суд апеляційної інстанції, залишивши без зміни вирок суду першої інстанції в частині виправдання ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 187 та ч. 2 ст. 186 КК України, не зазначив підстави, з яких визнав конкретні доводи прокурора в апеляційній скарзі про невідповідність висновків місцевого суду в цій частині фактичним обставинам кримінального провадження, а лише обмежився загальним формулюванням в ухвалі твердження про законність й обґрунтованість оскарженого судового рішення.
Обґрунтованим є й довід прокурора в касаційній скарзі про те, що повз увагою апеляційного суду залишилось й те, що у вироку відсутнє формулювання обвинувачення, визнаного судом першої інстанції доведеним.
За вказаних обставин оскаржена ухвала визнається судом касаційної інстанції такою, що не відповідає вимогам ст. 419 КПК України.
Зазначене порушення вимог кримінального процесуального закону, у відповідності до положень ч. 1 ст. 412 КПК України, є істотним, оскільки могло перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення.
Зважаючи на зазначене, керуючись ст. ст. 434, 436 КПК України, суд
УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді справи судом апеляційної інстанції, задовольнити частково.
Ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 15 грудня 2015 року щодо вироку Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 12 жовтня 2015 року стосовно ОСОБА_6 скасувати, призначивши новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_11 ОСОБА_12