Справа № 309/3355/16-к
Провадження № 1-кп/309/323/16
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2016 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

в складі головуючого: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

з участю прокурора: ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

представника служби у справах дітей ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

законного представника обвинуваченого ОСОБА_7

потерпілого ОСОБА_8 його представника ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хуст кримінальне провадження № 0000826 відносно обвинуваченого:

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня-спеціальна, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 186 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Неповнолітній обвинувачений ОСОБА_6 , 15 вересня 2016 року, близько 14 години 30 хвилин, з метою нападу та заволодіння чужим майном поєднаним із насильством, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, знаходячись на початку вулиці Боженка зі сторони вулиці Шевченка в м. Хуст, із застосуванням насильства над неповнолітнім потерпілим ОСОБА_8 , яке виразилося в нанесенні одного удару ногою та декількох ударів руками по різним частинам тіла, чим заподіяв потерпілому тілесні ушкодження у вигляді саден в ділянках: середньої третини правого плеча, правого ліктьового суглобу, внутрішньої поверхні правої п`яткової кістки, які згідно висновку експерта №523 від 22.09.2016 року кваліфіковані як легкі тілесні ушкодження, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я чи незначної стійкої втрати працездатності. Після нанесення потерпілому тілесних ушкоджень обвинувачений ОСОБА_6 незаконно заволодів рюкзаком чорного кольору в середині якого знаходилося шкільне приладдя та грошові кошти в сумі 50 доларів США та 1300 гривень.

За вказане кримінальне правопорушення передбачена кримінальна відповідальність відповідно до ч.2 ст. 186 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК визнав у повному обсязі та щиро розкаявся, в своїх показах у судовому засіданні пояснив, що будучи під емоційним впливом після сварки з своїм товаришем, він проходячи на початку вулиці Боженка в м. Хуст, побачив потерпілого ОСОБА_8 , на якого здійснив напад та заволодів його шкільним рюкзаком. Після чого рюкзак залишив на одному з подвір`я будинків на цій вулиці, забравши з середини грошові кошти. На час вчинення правопорушення він був емоційно збуджений, тому вчинив необдуманий вчинок та не усвідомлював наслідків, які настали через дане правопорушення. Він дійсно 15.09.2016 року здійснив правопорушення зазначене в обвинувальному акті, при обставинах вказаних в кримінальному провадженні. На даний час він дає критичну оцінку своїм діям, обіцяє в майбутньому ніколи не повторювати таких дій. Просить вибачення у потерпілого і повністю відшкодував йому завдану злочином шкоду. В судових дебатах та в останньому слові підсудний ОСОБА_6 просив суд не призначати йому суворого покарання і не позбавляти його волі.

Відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України суд, за згодою всіх учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому, судом з`ясовано чи правильно учасники судового провадження розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Потерпілий ОСОБА_8 в судовому засіданні дав покази, якими підтвердив обставини вчинення відносно нього злочину з боку обвинуваченого, під час пригоди, яка сталася 15 вересня 2016 року, близько 14 години, 30 хвилин по вулиці Боженка в м. Хуст. Потерпілий підтвердив факт повного відшкодування йому завданих збитків та просив суд не позбавляти волі обвинуваченого ОСОБА_6 , надавши йому можливість виправити свою поведінку.

Законний представник обвинуваченого ОСОБА_7 просила суворо не карати її сина, обіцяла забезпечити його належну поведінку та здійснювати догляд за неповнолітнім сином, який може виправитися без призначення суворого покарання. Завдану шкоду потерпілому вони повністю відшкодували.

Законний представник потерпілого - ОСОБА_9 також просила суд не призначати обвинуваченому суворого покарання і ствердила, що з боку обвинуваченого їм повністю відшкодована шкода, жодних претензій до ОСОБА_6 вони не мають.

Таким чином, судом встановлено, що своїми умисними діями, ОСОБА_6 15.09.2016 року, близько 14 год. 30 хв. знаходячись на вулиці Боженка в м. Хуст, відкрито, із застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя потерпілого, заволодів майном громадянина ОСОБА_8 , вчинивши кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.186 КК України, за кваліфікуючими ознаками грабіж, тобто відкрите викрадення чужого майна, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого.

Призначаючи покарання обвинуваченому суд враховує обставини, які пом`якшують покарання повне визнання своєї вини, щире каяття, сприяння у розкритті злочину та добровільне відшкодування шкоди до закінчення розгляду справи, неповнолітній вік обвинуваченого.

Обставини що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

По місцю проживання обвинувачений ОСОБА_6 органом місцевого самоврядування характеризуються з позитивної сторони.

Суд також враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, дані, що його характеризують та приходить до висновку про можливість звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання із застосуванням положень ст.ст.75,104 КК України.

Цивільного позову по справі не заявлено.

З приводу речових доказів по справі, судом з`ясовано думку обвинуваченого та потерпілого, після чого суд дійшов до висновку про наявність підстав для знищення речових доказів шкільного рюкзака потерпілого та взуття обвинуваченого, які мали зношений та непридатний стан для подальшого їх використання. Грошові кошти слід залишити в розпорядженні потерпілого .

Судові витрати по справі відсутні.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.94,368, 370,371,374-376 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Визнати винуватим ОСОБА_10 за пред`явленим обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначити йому покарання у виді 4 років позбавлення волі.

На підставі ст. 104 КК України засудженого ОСОБА_10 від призначеного покарання звільнити з випробуванням, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_10 періодично з`являтися в органи пробації для реєстрації, та повідомляти органи пробації про зміну свого місця проживання.

Речові докази по справі: диск «DVD» - залишити на зберіганні в матеріалах кримінального провадження; кросівки чорного кольору «НІК», шкільний рюкзак чорного кольору знищити; шкільне приладдя, канцелярський ніж, зошити копії паспорту, спортивну куртку, глушитель на пилу, грошові кошти в сумі 1600 грн. залишити в розпорядженні потерпілого ОСОБА_8 .

На вирок може бути подано апеляцію протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Закарпатської області через Хустський районний суд Закарпатської області.

Головуючий суддя

Хустського районного суду підпис ОСОБА_1 .

З оригіналом вірно:

Суддя Хустського

районного суду ОСОБА_1 .