АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні 20 квітня 2016 року, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 11 березня 2016 року, відносно
ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Києві, громадянин України, не працює, не одружений, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України,

за участю: прокурора захисника підозрюваного ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою суду задоволено клопотання слідчого Солом`янського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_8 , яке погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури № 9 ОСОБА_9 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в кримінальному провадженні відомості про яке внесені 15 лютого 2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0001689, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, щодо підозрюваного ОСОБА_6 .
Строк дії ухвали визначено до 06 травня 2016 року.
Вирішуючи питання про вид заходу забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя суду зазначає, що матеріалами провадження обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу та вбачається наявність обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення.

Не погоджуючись з ухвалою суду, захисник в інтересах підозрюваного подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою застосувати відносно її підзахисного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем його фактичного проживання, в період часу з 21 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин. Апеляційна скарга мотивована тим, що клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та додані до нього докази не містять наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 грубого порушення громадського порядку, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю (хуліганством), із застосуванням предмета, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України. Разом з тим, захисник вказує, що з моменту затримання і до моменту винесення рішення про обрання міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, ОСОБА_6 був позбавлений права на захист. Водночас звертає увагу, що слідчий суддя не прийняв міри в частині перевірки вручення ОСОБА_6 підозри, клопотання про обрання міри запобіжного заходу та факту повідомлення регіонального центру з надання безоплатної правової допомоги. Крім цього, зазначає про відсутність у клопотанні доказів, які б підтверджували наявність ризиків, що дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 може здійснити дії, які перешкоджатимуть кримінальному провадженню, переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, ухилятися від слідства, знищити докази.

Враховуючи наявність необґрунтованих ризиків, дані про особу підозрюваного, який не притягувався раніше до кримінальної відповідальності, має постійне місце проживання, проживає разом з матір`ю, бабусею та молодшим братом, захисник вважає, що до його підзахисного може бути обрана міра запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши доповідь судді, пояснення підозрюваного і його захисника, які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, доводи прокурора щодо необхідності залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів провадження, Солом`янським управлінням поліції ГУ НП у м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, відомості про яке внесені 15 лютого 2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

11 березня 2016 року о 12 годині 40 хвилин ОСОБА_6 у відповідності до ст. 278 КПК України було повідомлено про підозру у вчиненні грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувались особливою зухвалістю, із застосуванням предметів, заздалегідь заготовлених для нанесення тілесних ушкоджень, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Того ж дня, слідчий СВ Солом`янського управління поліції ГУ НП м. Києва ОСОБА_8 , за погодженням із прокурором Київської місцевої прокуратури № 9 ОСОБА_9 , звернувся до Солом`янського районного суду міста Києва з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 , посилаючись на те, що останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, за який законом передбачено покарання від трьох до семи років позбавлення волі, а також з урахуванням наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливості останнього переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та потерпілих у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, а тому більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти вказаним ризикам.

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 11 березня 2016 року задоволено клопотання слідчого та застосовано відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 18:00 години 6 травня 2016 року.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

З ухвали суду та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого підстави для обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою перевірялись при розгляді клопотання. При цьому був допитаний підозрюваний ОСОБА_6 , вислухана думка слідчого, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання обрання запобіжного заходу.

При розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд з`ясував питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні слідчого підстав застосування запобіжного заходу, вимогам передбачених ст. 177 КПК України.

Відповідно до ст. 178 КПК України, судом також враховано вагомість наявних доказів, які свідчать про причетність підозрюваного до вчинення кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 , у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, характеризуючі дані про особу підозрюваного, в їх сукупності.

Отже, перевіряючи доводи та обставини, на які посилаються слідчий та прокурор у клопотанні, слідчим суддею з`ясовано, що наведені у клопотанні дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України. Обставин, що дають підстави підозрювати ОСОБА_6 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, слідчий виклав з посиланням на матеріали кримінального провадження, що їх підтверджують. Також слідчий суддя визнав доведеним наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які зазначені у клопотанні слідчого.

Разом з тим, як вважає колегія суддів, застосовуючи до підозрюваного ОСОБА_6 винятковий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя не в повній мірі дотримався вимог кримінального процесуального законодавства України, а саме припустився порушень вимог ст. ст. 177, 178, 183, 194 КПК України, які істотно вплинули на правильність прийнятого рішення.

За таких обставин, застосовуючи до підозрюваного найбільш суворий запобіжний захід, слідчим суддею не з`ясовано та не наведено переконливих аргументів на користь того, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити його належної процесуальної поведінки.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

У даному кримінальному провадженні зв`язок підозрюваного ОСОБА_6 з вчиненим кримінальним правопорушенням підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами. Сукупність цих доказів дають підстави вважати, що причетність ОСОБА_6 до вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України є обґрунтованою, що дає підстави для застосування до нього одного з запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, з метою забезпечення кримінального провадження.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів. Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно підозрюваного, чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що при оцінці позбавлення свободи будь-кого суд не обмежується проголошеними видимими цілями взяття та тримання під вартою, про які йдеться, але також розглядає істинні наміри та цілі, що стоять за ними («Боцано проти Франції»).

Враховуючи дані про особу підозрюваного, який має постійне місце проживання у м. Києві, де проживає разом з матір`ю, бабусею та молодшим братом, за місцем проживання характеризується позитивно, міцні соціальні зв`язки, а також те, що в матеріалах справи відсутні дані, які свідчать про те, що перебуваючи на волі, підозрюваний ОСОБА_6 переховувався від органів досудового розслідування та суду, перешкоджав кримінальному провадженню, зокрема здійснював незаконний вплив на свідків та потерпілих у цьому кримінальному провадженні, колегія суддів вважає, що слідчим суддею безпідставно застосовано до ОСОБА_6 винятковий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з огляду на відсутність належного обґрунтування існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України. Відсутнє таке обґрунтування і в клопотанні слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та не доведено належним чином наявність таких ризиків прокурором під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції.

Застосовуючи до підозрюваного ОСОБА_6 найбільш суворий запобіжний захід, слідчим суддею хоча і встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, однак не з`ясовано та не наведено переконливих аргументів на користь того, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного та запобігти вказаним ризикам, у зв`язку з чим ухвала слідчого судді підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, колегія суддів не погоджується з рішенням слідчого судді щодо необхідності задоволення клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 такого заходу забезпечення кримінального провадження, як запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки обставин необхідності обмеження права особи на свободу, передбаченого кримінальним процесуальним законом України, ст. 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини в контексті зазначеного кримінального провадження немає, а тому ухвалу слідчого судді слід скасувати, застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби, який, як вважає колегія суддів, в повній мірі забезпечить запобігання ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді, суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін або скасувати ухвалу та постановити нову ухвалу.

З урахуванням викладеного, ухвала слідчого судді від 11 березня 2016 року, якою задоволено клопотання слідчого та обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, як така, що постановлена з порушенням вимог кримінального процесуального закону України, підлягає скасуванню, з постановленням нової ухвали про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби заборонивши останньому залишати місце свого проживання з 21:00 години до 07:00 години наступної доби за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки саме такий запобіжний захід забезпечить виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків.

Керуючись ст. ст. 176-178, 181, 193, 194, 309, 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 11 березня 2016 року, якою задоволено клопотання слідчого Солом`янського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_8 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури № 9 ОСОБА_9 , та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 06 травня 2016 року, щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого Солом`янського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_8 , яке погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури № 9 ОСОБА_9 про застосування щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на певний період доби, заборонивши йому залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 21 години 00 хвилин до 07 години 00 хвилин наступної доби.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , звільнити з-під варти в залі суду.

Зобов`язати підозрюваного з`являтися за кожною вимогою суду чи органу державної влади протягом дії запобіжного заходу.

Роз`яснити підозрюваному, що, відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органів Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків, використовувати електронні засоби контролю.

Крім того, на підставі ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти на підозрюваного ОСОБА_6 , наступні обов`язки:
- не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
- утримуватися від спілкування зі свідками та іншими підозрюваними у цьому кримінальному провадженні;
- носити електронний засіб контролю.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_6 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосовано більш суворий запобіжний захід

Виконання ухвали покласти на орган Національної поліції за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_6 .

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого Солом`янського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_8 і прокурора Київської місцевої прокуратури № 9 ОСОБА_9 .

Строк дії ухвали про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді домашнього арешту та покладення згаданих обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України визначити в межах строку досудового розслідування, строком до 06 травня 2016 року, включно.

Після оголошення ухвали підозрюваному ОСОБА_6 необхідно негайно прибути до місця свого проживання.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа №11-сс/796/998/2016 Категорія : ст.183 КПК УкраїниГоловуючий у першій інстанції ОСОБА_10 Доповідач: ОСОБА_1