Справа №560/825/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 грудня 2016 року Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, освіти середньої, вдівця, непрацюючого, раніше судимого 26 липня 2016 року Сарненським районним судом Рівненської області по ч.2 ст.185; ч.3 ст.185 КК України,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,
04 квітня 2016 року біля 02 год. ОСОБА_4 , діючи з корисливих мотивів, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, шляхом злому врізних замків дверей приміщення Мочулищенської сільської ради, що в с.Мочулище Дубровицького району, проник до приміщення сільської ради, звідки таємно викрав грошові кошти в сумі 1298,25 грн., чим завдав шкоди на зазначену суму.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_4 08 квітня 2016 року біля 01 год., діючи з корисливих мотивів, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, шляхом злому врізних замків дверей Соломіївської сільської ради, що в с.Соломіївка Дубровицького району, проник до приміщення сільської ради, звідки таємно викрав викрутку-трансформер вартістю 75 грн. та грошові кошти в сумі 90 грн., чим завдав шкоду на загальну суму 165 грн.
Всього ОСОБА_4 завдав шкоди на загальну суму 1463,25 грн.
Допитаний в суді обвинувачений ОСОБА_4 вину у скоєнні інкримінованого злочину визнав повністю, підтвердивши зазначені у обвинувальному акті обставини. У вчиненому обвинувачений щиро розкаюється.
Крім повного визнання вини обвинуваченим, його винність у вчиненні вказаних злочинів повністю доводиться доказами, отриманими в ході судового розгляду та наявними в матеріалах кримінального провадження.
У своїх заявах потерпілі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 просять дане кримінальне провадження розглянути без їхньої участі, зазначивши, що претензій до обвинуваченого не мають.
Суд, за відсутності заперечень учасників судового провадження, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового провадження змісту цих обставин та за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши їм, що в такому разі вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, вважає доведеним, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку) за ознаками повторності, поєднаної з проникненням у приміщення, а тому кваліфікація його дій за ч.3 ст.185 КК України є правильною.
Згідно ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Пленум Верховного Суду України у своїй постанові від 24.10.2003 року № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" зазначає, що призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
Тому, зважаючи на вимоги закону, призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, та обставини, що обтяжують і пом`якшують його покарання.
Так, обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Тому суд, призначаючи покарання, враховує те, що вчинений ОСОБА_4 злочин, відповідно до ст.12 КК України, є тяжким, особу обвинуваченого, який вже раніше судимий за вчинення злочинів проти власності, його незадовільну характеристику за місцем проживання, а тому вважає, що виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів можливе лише з ізоляцією його від суспільства.
При призначенні покарання суд також враховує і думку потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_6 які вказали, що будь-яких претензій до обвинуваченого ОСОБА_4 не мають.
Слід зазначити, що як передбачає ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого та не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.
При цьому судом враховано положення п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання", де зазначено, що призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
Однак, дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, зважаючи на те, що головною метою покарання є виховання та соціальна реабілітація винного, враховуючи характеризуючі дані особи винного, з урахуванням вищенаведених пом`якшуючих обставин, суд приходить до висновку, що обвинуваченому слід призначити покарання в межах санкції ч.3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі.
Зважаючи на викладене вище, суд вважає, що визначене покарання буде необхідним і достатнім для виправлення засудженого, попередження нових злочинів, а тому його виправлення можливе лише з ізоляцією від суспільства з призначенням реальної міри покарання.
Питання про речові докази суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України
Керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, суд -
З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 2 (два) місяці.
На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом часткового складання покарань, призначених за цим та попереднім вироком Сарненського районного суду Рівненської області від 26 липня 2016 року, визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 3 (три) місяці.
Зарахувати в строк відбутого покарання те покарання, що відбуте за попереднім вироком Сарненського районного суду Рівненської області від 26 липня 2016 року за період, тобто з 25 квітня по 26 липня 2016 року.
На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_4 строк попереднього ув`язнення з 25 квітня 2016 року по 26 липня 2016 року, з 18 серпня 2016 року по 16 жовтня 2016 року та з 04 листопада 2016 року по 06 грудня 2016 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
- викрутку-трансформер марки "ТОРЕХ", яка знаходиться на відповідальному зберіганні у потерпілого ОСОБА_6 - повернути потерпілому ОСОБА_6 .
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу, залишити попередній - тримання під вартою.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Рівненської області через Дубровицький районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.
Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Суддя: підпис.
З оригіналом згідно.
Голова Дубровицького
районного суду: ОСОБА_1