Справа №: 400/141/16-к
Провадження № 1-кп/400/28/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 лютого 2016 року

Петрівський районний суд Кіровоградської області

в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

та обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Петрове кримінальне провадження №0000006 по обвинуваченню: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Петрове, Петрівського району, Кіровоградської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, маючого малолітню дитину працюючого ПСП «Богнер», мешканця АДРЕСА_1 , судимого:

- 03 травня 2012 року Апеляційним судом Кіровоградської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення воді.

- 10 липня 2014 року звільнений від подальшого відбування покарання згідно Закону України «Про амністію» від 19.04.2014 року,

- за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.

356 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Відповідно до обвинувального акту від 28.01.2016 року, із зими 2014 року між ОСОБА_5 та його знайомим - ОСОБА_4 існують боргові зобов`язання, а саме ОСОБА_4 взяв невстановлену суму позики у ОСОБА_5 та не повернув її частину на приблизну суму 40 гривень, точної суми досудовим слідством не встановлено.

03.01.2016 року близько 15 год. 00 хв. ОСОБА_5 разом зі своїм знайомим ОСОБА_6 проходили зі сторони автобусної зупинки біля магазину «Купець», який розташований за адресою: смт. Петрове вул. Літвінова 19 Б. На розі вище вказаного магазину ОСОБА_5 зустрів свого знайомого ОСОБА_4 і згадав про невирішені між ними боргові відносини позики.

Надалі, ОСОБА_5 підійшов до ОСОБА_4 та між ним виникла розмова з приводу повернення ОСОБА_4 боргу. Останній факт боргових правовідносин не заперечив, та повідомив ОСОБА_5 про те, що на даний час у нього немає грошей для повернення боргу. Після цього, ОСОБА_5 побачив, що у правій руці ОСОБА_4 тримає свій мобільний телефон марки « НОМІ і181» чорно-жовтого кольору «IMEI-1 НОМЕР_1 ; IMEI-2 НОМЕР_2 ». Надалі, ОСОБА_5 , запропонував ОСОБА_4 передати його мобільний телефон в якості погашення боргу, на що ОСОБА_4 заперечив. Після отримання відмови у ОСОБА_5 виник умисел на самовільне, всупереч установленому законом порядку, вилучення мобільного телефону ОСОБА_4 для повернення частини суми наданої йому в позику.

Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на повернення поданої раніше позики, ОСОБА_5 , діючи умисно та цілеспрямовано, розуміючи протиправний характер своїх дій, бажаючи повернення частини суми позики, яку він надав ОСОБА_4 , проти волі власника, в супереч вимогам ст.ст.89, 1051 ЦК України, вилучив у ОСОБА_4 його мобільний телефон марки «НОМІ і181» чорно-жовтого кольору «IMEI-1 НОМЕР_1 ; IMEI-2 НОМЕР_2 » та сказав ОСОБА_4 , що поверне мобільний телефон тоді, коли він поверне йому суму позики. Почувши слова ОСОБА_5 ОСОБА_4 погодився повернути суму боргу та, в подальшому, забрати мобільний телефон. Після цього, ОСОБА_5 , з самовільно, всупереч установленому законом порядку вилученому мобільнім телефоном ОСОБА_4 пішов у напрямку місця свого проживання, а саме, будинку АДРЕСА_2 .
Згідно гарантійного талону ПП «Дашковський» від 30.11.2015 року, вартість мобільного телефону ОСОБА_4 марки « НОМІ і181» чорно-жовтого кольору «IMEI-1 НОМЕР_1 ; IMEI-2 НОМЕР_2 » складає 400 гривень.
В результаті своїх протиправних дій ОСОБА_7 заподіяв інтересам ОСОБА_4 значна шкода, що виразилася у матеріальній шкоді на суму 400 гривень та у не матеріальній шкоді, що виразилася в унеможливленні спілкування і підтримання соціальних зв`язків із сім`єю.
Потерпілим від кримінального правопорушення є ОСОБА_4 .

28.01.2016 року між потерпілим ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 укладено угоду про примирення, у відповідності до вимог ст. 471 КПК України.

Згідно даної угоди потерпілий та обвинувачений дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ст.356 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачений ОСОБА_5 беззастережно визнав свою вину у зазначеному діянні. Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_5 у виді штрафу, в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює сумі 850 грн. В угоді передбаченні наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, та у кримінальному провадженні у формі приватного звинувачення.

Судом встановлено в судовому засіданні, що ОСОБА_5 обгрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченому ст. 356 КК України, який згідно ст. 12 КК України, є злочином невеликої тяжкості.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені абз. 1, 4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду від 28 січня 2016 року про примирення між потерпілим ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 .

Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 356 КК України.

Призначити узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до апеляційного суду Кіровоградської області через Петрівський районний суду Кіровоградської області, шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Суддя (підпис)

З оригіналом згідно

Суддя Петрівського районного суду ОСОБА_8