Справа № 554/3875/16-к
ВИРОК
Іменем України
Дата документу 18.05.2016
18 травня 2016 року м. Полтава
Октябрський районний суд м. Полтави в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
захисника - ОСОБА_5 ,
потерпілого - ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Малі Приходи Дергачівського району Харківської області, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 16.06.2010 року Ленінським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України на 1 рік 6 місяців позбавлення волі,
- 25.02.2016 року Машівським районним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 185 КК України на 2 роки обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 124 КК України, -
20 березня 2016 року приблизно з 06 години до 17 години ОСОБА_4 , перебував на квартирі у свого знайомого ОСОБА_7 за адресою АДРЕСА_3 де разом із ОСОБА_6 та іншими особами, які там знаходились вживали спиртні напої.
Під час вживання спиртних напоїв, виявивши відсутність власного мобільного телефону, ОСОБА_4 , підозрюючи, що даний телефон міг узяти хтось із присутніх, з метою його відшукування , запропонував щоб кожний дав можливість себе обшукати.
Ця пропозиція ОСОБА_4 провести особистий обшук викликала у ОСОБА_6 невдоволення, оскільки з його слів це суперечить правилам спілкування між особами, які притягувались до кримінальної відповідальності, внаслідок чого між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 на цьому ґрунті склались особисті неприязні відносини.
В подальшому, того ж числа, приблизно о 17 годині, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_6 та ОСОБА_4 залишили квартиру ОСОБА_7 та перебували на вулиці поблизу будинку за адресою АДРЕСА_4 .
Залишившись наодинці, перебуваючи під впливом неприязних особистих відносин, викликаних вищевказаним попереднім конфліктом, а також помилково вважаючи, що ОСОБА_4 буде намагатись із застосуванням фізичного насильства з`ясовувати з ним відносини та вчинити помсту, ОСОБА_6 витягнув складний ніж та з метою захисту став розмахувати ним перед ОСОБА_4 , внаслідок чого умисно завдав йому ножем два удари в ділянку передпліччя та долоні руки, тим самим спричинив тілесні ушкодження у вигляді різаних ран м`яких тканин лівого плеча та передпліччя, які утворились від дії колюче-ріжучого предмету та кваліфікуються, як у своїй сукупності, так і кожне окремо, як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Після того як ОСОБА_6 перестав наносити удари ножем у зв`язку з тим, що той застряг в долоні руки ОСОБА_4 , останній витягнув ніж із своєї руки та, незважаючи на можливість припинити сварку та залишатися у безпеці, подальший конфлікт припиняти не став.
Натомість ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи з раптово виниклим умислом, усвідомлюючи, що його дії явно не відповідають небезпечності посягання та обстановці захисту, оскільки на той час фактору раптовості нападу вже не було, так як ОСОБА_6 більше активних фізичних дій із заподіяння тілесних ушкоджень не вчиняв, був не озброєним і фактично намагався розвернутись та втекти, знаходячись під впливом нанесених тілесних ушкоджень, які вважав небезпечними для життя та здоров`я, помиляючись при цьому, що напад з боку ОСОБА_6 ще повністю не припинився, тобто, явно перевищуючи межі необхідної оборони, умисно наніс потерпілому один удар ножем в ділянку грудної клітини, як життєво-важливий орган, внаслідок чого заподіяв йому тілесні ушкодження у вигляді рани м`яких тканин грудної клітини зліва, яка проникає в грудну порожнину з ушкодженням серця, тампонадою серця та з розвитком лівостороннього гемотораксу, яке утворилось від колюче-ріжучого предмету та кваліфікується як тяжке тілесне ушкодження по ознаці небезпеки для життя, тим самим спричинив явно більшу шкоду, ніж це було необхідно для негайного відвернення посягання.
Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину в пред`явленому обвинуваченні визнав повністю та детально розповів про обставини вчинення злочину. Підтвердив, що 20.03.2016 року приблизно о 17 годині перебуваючи по вул. Шевченка, 66 в м. Полтаві під впливом нанесених тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , які вважав небезпечними для життя та здоров`я, в стані необхідної оборони наніс потерпілому один удар ножем в ділянку грудної клітини, після чого останній утік. У вчиненому щиро розкаявся.
Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні не оспорював указаних фактичних обставин справи.
На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України докази стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорювались, судом не досліджувались. Обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст фактичних обставин справи, сумнівів у їх добровільності немає та їм роз`яснено про позбавлення права оспорювати фактичні обставини справи у апеляційному порядку.
Кваліфікація дій ОСОБА_4 за ст. 124 КК України знайшла своє підтвердження у суді, оскільки встановлено, що він заподіяв тяжкі тілесні ушкодження, вчинені у разі перевищення меж необхідної оборони.
Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 є: щире каяття. Обставинами, які обтяжують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України визнаються: вчинення злочину повторно та в стані алкогольного сп`яніння.
Суд також враховує, що злочин, у якому обвинувачується ОСОБА_4 відноситься до невеликої тяжкості, однак пов`язаний зі спричиненням тяжкої шкоди здоров`ю, а також те, що обвинувачений ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий, не працює, не одружений, на обліках нарколога та психіатра не перебуває.
Враховуючи викладене, а також конкретні обставини справи, суд приходить до висновку про не можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження нових злочинів без ізоляції від суспільства і вважає за необхідне і достатнє призначити йому покарання у виді обмеження волі в межах санкції інкримінованої статті із застосуванням положень ч. 1, ч. 5 ст. 72 та ч. 4 ст. 70 КК України.
Судові витрати за проведення експертиз підлягають стягненню із обвинуваченого на користь держави в сумі 351 грн. 84 коп.
Цивільний позов прокурора про стягнення витрат на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_6 в сумі 3761 грн., 78 коп. підлягає задоволенню повністю, оскільки не оспорюється сторонами.
Запобіжний захід обвинуваченому до вступу вироку в законну силу необхідно залишити тримання під вартою з метою забезпечення виконання вироку та з огляду на наявні ризики ухилення обвинуваченого від суду та продовження злочинної діяльності, оскільки він раніше судимий, не має міцних соціальних зв`язків, а також на те, що йому призначається реальне покарання за злочин проти особи.
Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд, -
ОСОБА_8 визнати винуватим за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ст. 124 КК України та призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років обмеження волі.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного частково приєднати невідбуте покарання призначене 25.02.2016 року вироком Машівського районного суду Полтавської області та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки та 1 (один) місяць.
Запобіжний захід ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу залишити тримання під вартою.
Строк покарання обвинуваченому ОСОБА_4 рахувати із 20 березня 2016 року.
Відповідно частин 1 та 5 ст. 72 КК України зарахувати обвинуваченому ОСОБА_4 у строк покарання період його попереднього ув`язнення із 20.03.2016 року по дату набрання даним вироком законної сили, з розрахунку, що 1 день попереднього ув`язнення дорівнює 4 дням обмеження волі.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 351,84 грн. витрат на залучення експерта.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави в особі Статутного територіально-галузевого об`єднання «Південна залізниця» витрати на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_6 в розмірі 3761 (три тисячі сімсот шістдесят одна) грн. 78 коп.
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Полтавської області через Октябрський районний суд м. Полтави протягом 30 днів із дня його проголошення.

СуддяОСОБА_1