У Х В А Л А

Справа № 183/3637/16

№ 1-кс/183/554/16

23 червня 2016 року м. Новомосковськ

Слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши клопотання слідчого Новомосковського відділу поліції ГУНП України в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новомосковська Дніпропетровської області, громадянину України, не працюючого, не одруженого, проживаючого АДРЕСА_1 , судимого:
- 30.05.2001 р. Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 140 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнено з випробувальним терміном 1 рік та штраф 170 гривень.
- 12.02.2002 р. Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбутий термін 1 рік згідно вироку суду від 30 травня 2001 року, до 4 років позбавлення волі. 18.11.2003 р. звільнений умовно-достроково, невідбутий термін 1 рік 11 місяців 26 днів.
- 11.03.2005 р. Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі на підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбутий термін 6 місяців згідно вироку суду від 12 жовтня 2002 року, до 3 років 6 місяців позбавлення волі.
- 03.07.2012 р. Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України частково приєднано не відбутий термін 2 місяці згідно вироку суду від 29.02.2012 року, до 3 років 2 місяців позбавлення волі з зарахуванням з 27.12.2011 по 03.07.2012 р.
- 29.02.2012 р. Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 263 КК України до 2 років позбавлення волі з зарахуванням тримання під вартою з 27.12.11 по 29.02.2012 рр.
- 18.11.2015 р. Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнено з випробувальним строком 3 роки
підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 289 КК України,-

встановив :

ОСОБА_5 підозрюється в тому, що він 04 листопада 2015 р. близько о 00 годин 15 хв., діючи умисно, знаходячись поблизу під`їзду № 3 будинку № 27 розташованого за адресою: вул. Шевченка, м. Новомосковська Дніпропетровської області, шляхом вільного доступу, зламав замок яким фіксувалося кермо моторолера та з місця скоєння злочину з вказаним моторолером марки «TXM 50F» втік, тим самим незаконно заволодів транспортним засобом - моторолером марки «TXM 50F», чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 2532 грн. 20 коп.

11 травня 2016 р. близько о 03 годин 00 хв. ОСОБА_5 знаходився поблизу під`їзду № 6 будинку № 50 розташованого за адресою: вул. Гетьманська м. Новомосковська Дніпропетровської області, де біля вказаного будинку побачив автомобіль марки «ВАЗ 2108» червоного кольору з реєстраційним номером НОМЕР_1 , за допомогою ножиць відчинив двері автомобіля марки «ВАЗ 2108» з реєстраційним номером НОМЕР_1 , втім оглянувши салон автомобіля цінних речей не виявив. Знаходячись в салоні автомобіля «ВАЗ 2108» з реєстраційним номером НОМЕР_1 , ОСОБА_5 в підлокітнику знайшов ключ від замка запалення та діючи умисно, шляхом вільного доступу, доводячи свій злочинний умисел до кінця, за допомогою ключа, завів двигун автомобіля «ВАЗ 2108» та з місця скоєння злочину на викраденому автомобілі втік, тим самим незаконно заволодів транспортним засобом - «ВАЗ 2108» з реєстраційним номером НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_7 , чим спричинив останній матеріальну шкоду, сума якої встановлюється.
Дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 2 ст. 289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно.
Відомості про правопорушення було внесено до ЄРДР за №0002393 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

Відомості про правопорушення було внесено до ЄРДР за №0001845 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

21.06.2016 р. кримінальні провадження № 0002393 та № 0001845 були об`єднанні в одне провадження за № 0002393.
Обґрунтованість підозри у інкримінованому ОСОБА_5 кримінальному правопорушенні підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Слідчий ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням, про обрання запобіжного заходу тримання під вартою ОСОБА_5 , мотивуючи тим, що по справі є достатньо підстав вважати підозру у вчинені кримінального правопорушення обґрунтованою. Вважає наявними ризики, передбачені п. 1,п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, у зв`язку з чим відносно нього неможливо застосувати більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, просить обрати запобіжний захід тримання під вартою строком на 60 днів.

Прокурор ОСОБА_3 підтримав заявлене слідчим клопотання та просить задовольнити його, оскільки на його думку наявні ризики передбачені п.1, п.5 ч. 1 ст. 177 КПК України, тому вважає не можливим застосувати інший запобіжний захід ніж тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_5 винним себе у скоєнні вказаного кримінального правопорушення визнав, вказав, що запобіжний захід тримання під вартою обирати не слід, буде своєчасно з`являтися до слідчого.

Суд, дослідивши заявлене клопотання, вислухавши доводи слідчого, прокурора, підозрюваного, дослідивши обставини справи, наявність ризиків, вказаних у клопотанні вважає, що клопотання підлягає задоволенню.
Перевіряючи законність та обґрунтованість клопотання слідчого про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відповідності до викладених вимог кримінального процесуального закону, вислухав, доводи учасників судового провадження належним чином дослідив фактичні обставини, вказані у клопотанні слідчого, що також відповідає правовим позиціям, викладеним в п.49 рішення ЄСПЛ "Ніколова проти Болгарії". Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.

Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 суд виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельєр проти Франції», суд вважає обґрунтованим висновок слідчого про необхідність обрання підозрюваному виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для забезпечення визначених вище ризиків, що узгоджується з вимогами вказаних вище норм закону і правовими позиціями ЄСПЛ. При обранні запобіжного заходу суд також враховує принципи конвенційного прецедентного права, який передбачає одну із основних підстав: ризик неявки обвинуваченого на судовий розгляд, встановленого у рішенні у справі «Штеґмюллер проти Австрії»

Судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчинені тяжкого кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України. При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу суд враховує наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України про який свідчить те, що підозрюваний ОСОБА_5 є особою судимою, підозрюється у вчинені двох кримінальних правопорушень вчинених під час відбування покарання за вироком Новомосковського міськрайонного суду від 18 листопада 2015 р. з випробуванням, також суд вставив, що в провадженні Новомосковського міськрайонного суду з 25.03.2016 р. знаходиться кримінальне провадження за його звинуваченням за ч. 2, ч. 3 ст. 185 КК України , також суд враховує, що він підозрюється у вчинені тяжкого корисливого злочину, що беззаперечно свідчить про те, що він перебуваючи на свободі скоює, та може продовжити скоювати кримінальні правопорушення.

Відповідно до ст. 178 КПК України суд враховує вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення, тому суд вважає, що перебування на волі ОСОБА_5 буде суперечити інтересам суспільства і є беззаперечною підставою для обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів.
Суд встановив відсутність ризиків передбачених п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, на які слідчий посилається у клопотанні, оскільки вони нічим об`єктивно не доведені і є, на думку суду, припущенням слідчого без належного підтвердження доказами наявності таких ризиків, тому такі ризики для врахування при обранні запобіжного заходу суд врахувати не може.
Відповідно до ст. 178 КПК України суд враховує вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення, тяжкість можливого покарання за вчинений злочин до шести років позбавлення волі, яке може бути призначено у разі визнання його винуватим, тому суд враховує, що перебування на волі ОСОБА_5 , буде суперечити інтересам суспільства і є беззаперечною підставою для обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів. Суд встановив, що ці ж самі підстави, враховані при обранні запобіжного заходу тримання під вартою є і відсутністю підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу.

У відповідності до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України при постановленні ухвали суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд зобов`язаний визначити розмір застави. При визначенні розміру застави, суд враховує, тяжкість кримінального правопорушення, в скоєнні якого підозрюється ОСОБА_8 , а також і те, що розмір застави передбачений у межах встановлених п. п. 1-3 ч. 5 ст. 182 КПК України здатний забезпечити виконання ОСОБА_5 , покладених на нього обов`язків, тому суд вважає за можливе призначити заставу у розмірі 20 мінімальних заробітних плат, що складає на сьогодні 29000 грн. (1450х20), що достатньою мірою гарантуватиме виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 194, 196 КПК України, суд,

постановив :

клопотання слідчого ОСОБА_4 задовольнити та обрати ОСОБА_5 запобіжний захід тримання під вартою на шістдесят днів до 16 год. 21 серпня 2016 року.

Встановити розмір застави ОСОБА_5 29000 грн.
З моменту звільнення ОСОБА_5 з-під варти внаслідок внесення застави зобов`язати :
-прибувати за викликом до слідчого, прокурора, суду;
-не відлучатися із свого місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду;
-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.
У разі порушення покладених на ОСОБА_5 обов`язків, застава звертається в дохід держави.
Копію ухвали направити для виконання начальнику Дніпропетровської установи виконання покарань управління Держаної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області (№ 4)
На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1