137/241/16-к

У Х В А Л А
29.02.2016р. с.м.т. Літин
Літинський районний суд Вінницької області.
в складі: слідчої судді ОСОБА_1
з участю секретаря ОСОБА_2 ,
в присутності сторін: скаржника ОСОБА_3 , слідчої ОСОБА_4
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 звернувся до Літинського районного суду Вінницької області із вказаною скаргою, мотивуючи тим, що оскаржувана постанова є незаконною, а також не вручена йому, що позбавляє його подальшої можливості її оскарження. Крім того, ОСОБА_3 в скарзі зазначає, що мешканцями с. Кусиківці з метою проведення газифікації села було створено кооператив у 2010 році, головою якого обрано ОСОБА_5 . Вважає, що головою кооперативу та іншими членами було допущено розтрату та привласнення коштів. Крім того, кооператив належним чином не був зареєстрований, тому ні голова, ні члени кооперативну не набули статусу службової особи. Фактично шахрайським шляхом вони привласнили кошти, однак, слідчим ця обставина не взята до уваги та дії не перекваліфіковані із ст.191 на ст.190 КК України. Просить скасувати постанову слідчого про закриття кримінального провадження через те, що слідча не перевірила усіх істотних обставин, не надала їм належної оцінки та передчасно винесла постанову.
В судовому засіданні скаржник ОСОБА_3 скаргу підтримав та пояснив, що на даний час, відповідно до ухвали слідчого судді по даному факту внесено відомості в ЄРДР за ст.190 ч.4 КК України. Він погоджується, що ОСОБА_5 та інші, шахрайським шляхом заволоділи коштами, а не вчинили розтрату та привласнення, зловживаючи службовим становищем, тому що не являлися службовими особами. Однак, із оскаржуваною постановою він не погоджується, тому що в даній постанові слідча стверджує про те, що факту заволодіння коштами мешканців села не доведено. Що на проведення газифікації за документами витрачено набагато більше коштів ніж зібрано із громадян. Такі твердження можуть слугувати доказом і на спростування провини по шахрайству. Окрім того, зазначає, що проект на газифікацію складався на 100 чоловік. Кошти із населення збиралися приблизно по 7 тисяч грн., тобто це складало близько 700 тис. грн. А фактично на газифікацію витрачено більше 1 млн. грн. Однак, участь у газифікації приймало не 100, а 160 чоловік, тобто зібрана сума коштів складає приблизно 1 120 000 грн. Під час досудового слідства дану обставину ніхто до уваги не брав.
Слідча, ОСОБА_4 , в судовому засіданні підтвердила, що кооператив фактично не реєструвався. Відповідно до експертних висновків встановлено, що витрачена сума коштів набагато більша, ніж зібрана у населення, тому відсутнє заволодіння коштами.
Дослідивши скаргу, заслухавши пояснення учасників процесу, суд вважає, що скарга обгрунтована та підлягає до задоволення з наступних підстав.
Відповідно до копій постанов (а.с.30-36,93-97) встановлено, що під час досудового розслідування усі свідки стверджували про те, що кооператив фактично не реєструвався. Крім того, слідча підтвердила, що перевіряла даний факт і він знайшов своє підтвердження. Однак, в постанові слідча жодним чином не згадала про дану обставину, не надала їй належної оцінки.
Стаття 191 КК України передбачає відповідальність за привласнення чи розтрату чужого майна, яке було ввірене особі чи перебувало в її віданні.
Під час досудового слідства слідчим в повній мірі не визначено обсяг майна, а саме грошових коштів, які були у віддані ОСОБА_5 та інших. Як видно із матеріалів розслідування, за основу підрахунку взято саме 105 чоловік на яких було розроблено проект. Однак, не з`ясовано, чи дійсно в газифікації села приймали участь 160 чоловік та яку суму насправді було зібрано із мешканців села. Даний факт є суттєвим, адже він може пояснити, чому витрачених коштів значно більше, ніж зібрано із мешканців села. Крім того, судом встановлено, що в матеріалах справи наявні дві копії постанов про закриття кримінального провадження, одна із яких більш вмотивована.
Відповідно до ч.5 ст. 110 КПК України, постанова слідчого складається з:
1) вступної частини, яка повинна містити відомості про:
місце і час прийняття постанови;
прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову;
2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про:
зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови;
мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу;
3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про:
зміст прийнятого процесуального рішення;
місце та час (строки) його виконання;
особу, якій належить виконати постанову;
можливість та порядок оскарження постанови.
Відповідно до постанови слідчого встановлено, що вона не відповідає вимогам п.2 ч.5 ст.110 КПК України. А саме, в постанові приділено значну увагу показанням свідків, які суперечать один одному. ОСОБА_3 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 стверджували, що гроші здавала значно більша кількість мешканців села ніж зазначено у документах, однак, дана обставина слідчим залишена поза увагою та нічим не спростована.
Під час досудового розслідування залишено поза увагою той факт, що кооператив по газифікації с. Кусиківці взагалі не зареєстровано , на облік у податковій інспекції не взято. Проводячи перевірку господарської діяльності кооперативу, ці факти не були висвітлені взагалі. Не взято до уваги те, що податковою інспекцією прийнято рішення про перевірку діяльності КП "Літинська спеціалізована пересувна механізована колона №74 " щодо порушення порядку розрахунків про проведенні газифікації. Крім того, нараховувалась та виплачувалась заробітна плата керівництву кооперативу, здійснювались витрати на пальне та послуги з`вязку, не перевірено законність таких виплат, чи здійснювались обов`язкові відрахування.
Відповідно до ст 6 ЗУ "Про кооперацію", кооператив є первинною ланкою системи кооперації і створюється внаслідок об`єднання фізичних та/або юридичних осіб на основі членства для спільної господарської та іншої діяльності з метою поліпшення свого економічного стану.
Кооператив є юридичною особою, має самостійний баланс, розрахунковий та інші рахунки в установах банків, печатку із своїм найменуванням.
Судом неодноразово зверталася увага на дані обставини, однак, судячи із постанови слідчого, жодній із даних обставин не надана оцінка взагалі.
Заслуговує на увагу той факт, що відповідно до ухвали слідчого судді від 15.02.2016 року, зобов`язано слідчого по даному факту внести відомості в ЄРДР з ст.190 ч.4 КК України. Дана обставина також свідчить про неповне з`ясування слідчим усіх необхідних обставин у справі та можливої перекваліфікації дій. Враховуючи наведене, слідчому необхідно достовірно встановити наявність складу злочину, визначити правильну правову кваліфікацію дій, і з урахуванням наведеного прийняти правильне та обґрунтоване рішення.
Згідно положень ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора:
3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Керуючись ст.ст. 303, 307 КПК України,
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя:ОСОБА_1 Білик