Справа № 715/182/16-к
Провадження № 1-кп/715/19/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23.02.2016 Глибоцький районний суд Чернівецької області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, із середньою освітою, не працюючого, неодруженого, раніше не судимого, за ст. 336 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_5 , знаходячись на військовому обліку Глибоцького об`єднаного РВК, будучи військовозобов`язаним, у зв`язку з оголошенням часткової мобілізації і призовом на військову службу в Збройні Сили України за мобілізацією у відповідності до вимог Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» № 15 від 14.01.2015 року, 16 серпня 2015 року пройшов медичний огляд. За наслідками медичного огляду Глибоцькою військово-лікарською комісією військовозобов`язаного ОСОБА_5 визнано придатним для проходження військової служби за мобілізацією. 16 серпня 2015 року від отримання повістки про прибуття 17 серпня 2015 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 для направлення до розташування військової частини у складі команди № НОМЕР_1 АДРЕСА_2 ОСОБА_5 відмовився, за що був попереджений про кримінальну відповідальність за ухилення від призову за мобілізацією.
17 серпня 2015 року ОСОБА_5 діючи умисно, з метою ухилення від призову за мобілізацією, без поважних на те причин (з особистих міркувань), усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки і бажаючи їх настання, будучи придатним до військової служби та не маючи права на відстрочку від призову на військову службу за мобілізацією, передбачену ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», не прибув у вказаний час до місця призову, не повідомив про причини неприбуття.
Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ст. 336 КК України, тобто ухилення від призову за мобілізацією.
28 січня 2016 року між прокурора Сторожинецької місцевої прокуратури Чернівецької області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 , за участі адвоката ОСОБА_4 , було укладено угоду про визнання винуватості.
За умовами даної угоди ОСОБА_5 висунута підозра у вчиненні злочину передбаченого ст.336 КК України. Підозрюваний ОСОБА_5 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість, активно сприяє розкриттю злочину та в подальшому готовий надавати допомогу органам досудового розслідування та суду в з`ясуванні тих обставин вчинення злочину, що мають істотне значення для повного його розкриття.
Крім того, сторони погодилися з призначення ОСОБА_5 покарання за вчинення злочину, передбаченого ст. 336 КК України у виді двох років позбавлення волі із звільненням від покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України, з іспитовим строком 1 рік. Встановивши йому обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
При погодженні призначення покарання враховувалось те, що ОСОБА_5 щиро розкаявся у вчиненому злочині, позитивно характеризується, раніше не судимий. ОСОБА_5 зрозумілі наслідки укладення вказаної угоди, а також підстави та порядок оскарження вироку, яким буде затверджено угоду.
У підготовчому судовому засіданні прокурор, обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_4 підтримали угоду про визнання винуватості від 28 січня 2016 року та просили суд її затвердити.
Також підозрюваний ОСОБА_5 стверджував, що повністю розуміє свої права та характер обвинувачення за ст. 336 КК України щодо якого він визнає себе повністю винуватим, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди, а також наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст.473 КПК України, які йому роз`яснені судом.
Крім цього, обвинувачений ОСОБА_5 вказував на те, що угода про визнання винуватості укладена між ним та прокурором добровільно, без застосування будь-якого насильства, примусу, погроз та не є наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Заслухавши думку учасників процесу з приводу затвердження угоди, дослідивши матеріали кримінального провадження, переконавшись у добровільності укладення угоди з боку підозрюваного ОСОБА_5 , перевіривши угоду на відповідність вимогам ст.ст. 472-473 КПК України та нормам КК України, суд вважає, що у суду відсутні підстави для відмови у її затвердженні.
Так, згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду. Відповідно до вимог п.2 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
При цьому, як передбачено ч.4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Як було встановлено судом, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину передбаченого ст. 336 КК України, тобто ухилення від призову за мобілізацією. Враховуючи норму ст.12 КК України, злочин, передбачений ст. 336 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.
Судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості обвинуваченим і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.
Керуючись ст.ст.314,376,468-470,475 КПК України, суд,-
Ухвалив:
Затвердити угоду укладену 28 січня 2016 року між прокурором Сторожинецької місцевої прокуратури Чернівецької області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання винуватості.
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ст. 336 КК України і призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
На підставі ст. ст. 75 КК України обвинуваченого ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом річного іспитового строку не вчинить нового злочину та на підставі ст. 76 КК України зобов`язати його: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
На вирок може бути подана апеляція з підстав, передбачених ст.394 КПК України до Апеляційного суду Чернівецької області протягом 30-ти діб з дня його проголошення.
Суддя: