Миколаївський районний суд Одеської області

Справа № 508/859/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
5 жовтня 2016 року. Миколаївський районний суд Одеської області.

В складі: головуючого судді ОСОБА_1

з участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с.м.т. Миколаївка кримінальне провадження № 0000235 від 3 серпня 2016 року про обвинувачення:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Суха Верба Мостовського району Миколаївської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, працюючого водієм СТОВ «Надія України», мешканця АДРЕСА_1 , не судимого у відповідності до ст. 89 КК України,
у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.
Встановив :
У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 1 серпня 2016 року о 20 годині, знаходився в мешканця с. Новопетрівка Миколаївського району Одеської області ОСОБА_4 де вчинив сварку з останнім в результаті якої не маючи наміру на вбивство, ОСОБА_5 наніс ОСОБА_4 один удар кулаком руки в область голови та пальцем руки в ліве око, чим спричинив останньому легкі тілесні ушкодження.

Разом з обвинувальним актом до суду надійшла угода між потерпілим та підозрюваним про примирення від 18 серпня 2016 року, що була укладена на підставі ст.ст. 468, 469, 472 КПК України під час проведення досудового розслідування. За цією угодою сторони погоджуються на призначення покарання підозрюваному ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 125 КК України у вигляді громадських робіт на строк 120 годин.

У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 вину у пред`явленому обвинуваченні признав повністю та просив суд затвердити угоду про примирення та призначити йому узгоджену міру покарання.

Потерпілий ОСОБА_4 також просив суд затвердити угоду про примирення.

Прокурор не заперечував проти затвердження угоди про примирення та просив призначити ОСОБА_5 узгоджену міру покарання.

Вислухавши потерпілого, підозрюваного та думку прокурора, вивчивши матеріали кримінального провадження № 0000235 від 3 серпня 2016 року, проаналізувавши надану угоду від 18 серпня 2016 року, суд врахував наступне.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.

Відповідно до ч.1 ст. 469 КПК України угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Домовленості стосовно угоди про примирення можуть проводитися самостійно потерпілим і підозрюваним чи обвинуваченим, захисником і представником або за допомогою іншої особи, погодженої сторонами кримінального провадження (крім слідчого, прокурора або судді).

Дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч.1 ст. 125 КК України вірно, як спричинення умисного легкого тілесного ушкодження.

Зазначений злочин у відповідності до ст. 12 КК України відноситься до злочину невеликої тяжкості.

Як вбачається з обвинувального акту та угоди про примирення від 18 серпня 2016 року у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000235 від 3 серпня 2016 року, ОСОБА_5 визнав себе винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, щиро розкаявся та активно сприяв розкриттю злочину. Обвинувачений також погодився на призначення йому покарання за цей злочин у вигляді 120 годин громадських робіт.

ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснив, що він підтримує укладену між ним та потерпілим угоду про примирення, вину визнає в повному обсязі, з узгодженою мірою покарання згоден, угода є добровільною, він цілком розуміє свої права та наслідки укладення угоди, що передбачені ст. 476 Кримінального процесуального кодексу України, які йому були роз`яснені прокурором та судом.

Суд, перевіривши умови укладання угоди про примирення, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши в обвинувачуваного повне розуміння ним його процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які б примусили ОСОБА_5 погодитися на підписання угоди про примирення, характеру висунутого щодо нього обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про примирення, дійшов висновку про те, що у данному провадженні можливо затвердити надану угоду про примирення.

При цьому суд виходить з того, що угода укладена відповідно до ст. ст. 469 ч.3 , 472, 473 КПК України.

Суд також у судовому засіданні переконався в тому, що угоду сторонами підписано добровільно, свідомо, без впливу будь-яких сторонніх обставин чи факторів. Умови укладеної угоди також не суперечать інтересам суспільства, не порушують прав, свобод чи інтересів сторін чи інших осіб. З угоди також не вбачається обставин, які б свідчили про очевидну неможливість виконання обвинувачених узятих на себе за угодою зобов`язань.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Міра запобіжного заходу у відношенні ОСОБА_5 не обиралась.
Керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 474, 475 КПК України, суд, -

Ухвалив:
Затвердити угоду про примирення від 18 серпня 2016 року у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000235 від 3 серпня 2016 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

ОСОБА_5 признати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 125 ч. 1 КК України та призначити йому покарання у вигляді громадських робіт строком на 120 (сто двадцять) годин.

Роз`яснити засудженому ОСОБА_5 та потерпілому ОСОБА_4 , що у разі невиконання угоди про примирення і відповідно до ст.476 КПК України потерпілий чи прокурор мають право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

На вирок сторонами може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Одеської області через Миколаївський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, але лише у випадках, встановлених ст.ст.473, 394 КПК України.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити засудженому, прокурору та іншим учасникам судового провадження.

Суддя: ОСОБА_1