АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА

Справа №11сс/796/1223/2016 Слідчий суддя у першої інстанції ОСОБА_1
Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:
- головуючого судді ОСОБА_2
- суддів ОСОБА_3
ОСОБА_4
- при секретарі ОСОБА_5
- особи, яка подала скаргу ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 22 березня 2016 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 22 березня 2016 року, відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_8 на дії слідчого слідчого відділу Печерського управління ГУ НП у м. Києва ОСОБА_9 про вручення 23.01.2016 року підозрюваному ОСОБА_7 повідомлення про підозру у межах кримінального провадження № 0007565 від 24.11.2015 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_8 , посилаючись на незаконність та необґрунтованість судового рішення, ставить питання про скасування ухвали слідчого судді від 22.03.2016 року та постановлення нової ухвали, якою просить задовольнити подану слідчому судді скаргу в повному обсязі, визнавши незаконними дії слідчого слідчого відділу Печерського управління ГУ НП у місті Києві ОСОБА_9 по врученню 23.01.2016 року ОСОБА_7 повідомлення про підозру у межах кримінального провадження №0007565 від 24.11.2015 року.

В обґрунтування заявлених вимог, апелянт зазначає, що слідчий суддя, під час розгляду його скарги, не навів достатніх та належних аргументів свого рішення, а також не застосував в даному випадку Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод як джерело кримінального процесуального права, оскільки на думку захисника чинний КПК України не містить в собі інституту ефективного захисту від порушення органом досудового розслідування порядку повідомлення особі про підозру.

Розглянувши справу у відсутність прокурора, який був належним чином повідомлений про день та час судового засідання, проте заяв про поважність причин неявки та клопотань про відкладення розгляду не надав; заслухавши доповідь судді; пояснення ОСОБА_8 , який просив задовольнити апеляційну скаргу; перевіривши матеріали судового провадження та представлені апелянтом документи; обговоривши апеляційні доводи; колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Постановляючи ухвалу про відмову у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_8 на дії слідчого слідчого відділу Печерського управління ГУ НП у м. Києва ОСОБА_9 про вручення 23.01.2016 року підозрюваному ОСОБА_7 повідомлення про підозру у межах кримінального провадження №0007565 від 24.11.2015 року, слідчий суддя виходив з того, що таке процесуальне рішення слідчого не може бути оскаржено до суду в порядку, передбаченому ст. 303 КПК України.

З таким висновком слідчого судді погоджується і колегія суддів.

Так, статтею 303 КПК України передбачені конкретні види бездіяльності слідчого чи прокурора, конкретні процесуальні рішення цих посадових осіб, а також конкретні слідчі дії, які можуть бути оскаржені до слідчого судді.

Зокрема, за цим законом під час проведення досудового розслідування до слідчого судді можуть бути оскаржені:

1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк;
2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування;
3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження;
4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи;
5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим;
6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки;
7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій;
8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу.

Цей перелік є вичерпним, а тому будь-які інші процесуальні рішення слідчого під час проведення досудового розслідування до слідчого судді не оскаржуються, а відповідно до положень ч. 2 ст. 303 КПК України можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами ст. ст. 314-316 КПК України.

З огляду на наведені положення кримінального процесуального закону, а також враховуючи, що скарга була подана ОСОБА_6 на рішення слідчого слідчого відділу Печерського управління ГУ НП у м. Києва ОСОБА_9 про вручення 23.01.2016 року підозрюваному ОСОБА_7 повідомлення про підозру у межах кримінального провадження №0007565 від 24.11.2015 року, проте вказане рішення слідчого не входить до переліку, визначеному у ст. 303 КПК України, колегія суддів визнає обґрунтованим висновок слідчого судді про необхідність відмови у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 на підставі ч. 4 ст. 304 КПК України, оскільки таке рішення, не підлягає оскарженню на стадії досудового розслідування.

За таких обставин апеляційна скарга ОСОБА_6 , як необґрунтована в цілому, не підлягає задоволенню.

Що ж стосується доводів захисника про зобов`язання слідчого судді при здійсненні контролю за слідчими органами під час провадження досудового розслідування за відсутності прямих норм національного законодавства керуватися виключно положеннями Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, то вони є неспроможними, оскільки національним законодавством визначений вичерпний перелік дій та рішень слідчого чи прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.

При цьому відповідно до ч. 2 ст. 303 КПК України скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами ст. ст. 314-316 КПК України.

З огляду на наведене, а також враховуючи, оголошення про підозру та вручення особі відповідної постанови слідчих органів не є остаточним процесуальним рішенням у кримінальному провадженні, колегія суддів не вбачає будь-яких порушень прав цієї особи, оскільки національним законодавством фактично визначена процедура оскарження дій та рішень слідчих органів як під час досудового розслідування, так і під час розгляду кримінальної справи у суді.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 22 березня 2016 року, про відмову у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_8 на дії слідчого слідчого відділу Печерського управління ГУ НП у м. Києва ОСОБА_9 про вручення 23.01.2016 року підозрюваному ОСОБА_7 повідомлення про підозру у межах кримінального провадження №0007565 від 24.11.2015 року - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4