У Х В А Л А

19 квітня 2016 року cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 при секретарі судового засідання ОСОБА_2

розглянувши заву судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_3 про самовідвід у кримінальному провадженні № 0000008, судове провадження № 357/11757/15-к, 1-кп/357/68/16

В С Т А Н О В И В :
ї11.04.2016 року суддею Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_3 , у провадженні якого перебуває судове провадження № 357/11757/15-к, 1 кп/357/68/16 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 357, ч. 3 ст. 358 КК України, заявлено самовідвід.

Самовідвід суддею заявлено на підставі п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, оскільки існують обставини, що можуть викликати сумніви в неупередженості судді під час розгляду судового провадження. Викладаючи обставини, для самовідводу суддя у заяві посилається на те, що вказане кримінальне провадження надійшло до суду відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 357, ч. 3 ст. 358 КК України і ОСОБА_5 , обвинуваченої у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 357, ч. 1 ст. 366 КК України. Зі змісту обвинувачення видно, що ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 358 КК України за попередньою змовою із ОСОБА_5 , а злочин, передбачений ч. 2 ст. 357 КК України внаслідок вчинення спільних дій із ОСОБА_6 .П.

23 вересня 2015 року вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області під головуванням судді ОСОБА_3 затверджено угоду про визнання винуватості, укладену 23.09.2015 р. між прокурором ОСОБА_7 і ОСОБА_5 , обвинуваченою у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 358, ч. 1 ст. 366 КК України. ОСОБА_5 визнана винуватою у вчиненні вказаних злочинів, та їй призначено покарання відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України у виді 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 1700 грн., з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій на строк 1 рік. Вказаний вирок набрав законної сили.

Посилаючись на ту обставину, що суддею ОСОБА_3 ухвалено рішення відносно однієї із осіб у кримінальному провадженні ( ОСОБА_5 ), а саме затверджено угоду про визнання винуватості від 23.09.2015 р., у якій прямо та безпосередньо вказано, як на іншу особу ОСОБА_4 , з якою вона ( ОСОБА_5 ) вчинила злочини, участь у кримінальному провадженні є не можливою, оскільки ухвалення рішень стосовно ОСОБА_5 і ОСОБА_4 у цьому одному і тому ж кримінальному провадженні є взаємопов`язаними, є такими, що після ухвалення вироку стосовно одного із обвинувачених - ОСОБА_5 , можуть викликати сумніви у неупередженості судді ОСОБА_3 при ухваленні вироку стосовно іншого обвинуваченого ОСОБА_4 .

Суддя вважає що викладені вище обставини викликають сумнів у його неупередженості відповідно до п. 1 ч.ч. 1,2 ст. 412 КПК України, п.1.ч.1 ст. 415 КПК України є порушенням вимог КПК України, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, істотним порушенням вимог КПК України, яке є безумовною підставою для скасування вироку і призначення нового розгляду у суді першої інстанції,

Суддя ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився.

Інші учасники судового провадження в судове засідання не з`явились

Вивчивши матеріали заяви, та матеріали судового провадження приходжу до висновку, що заява підлягає задоволенню.

Як видно з матеріалів судового провадження Білоцерківським міськрайонним судом здійснювався судовий розгляд кримінального провадження відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 357, ч. 3ст. 358 КК України і ОСОБА_5 , обвинуваченої у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 357, ч. 1ст. 366 КК України. Головуючий у справі суддя ОСОБА_3 .

Вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23.09.2015 року під головуванням судді ОСОБА_3 затверджено угоду про визнання винуватості, укладену 23.09.2015 р. між прокурором ОСОБА_7 і ОСОБА_5 , обвинуваченою у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 358, ч. 1 ст. 366 КК України.

При цьому справа відносно обвинуваченого ОСОБА_4 залишилася у провадженні судді ОСОБА_3 .

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження передбачених цим Кодексом.

Незалежно від виду ухваленого вироку (виправдувального або обвинувального) у жодного учасника судового провадження не повинно виникати будь-яких сумнівів в неупередженості судді.

Однак суддею наведено обставини, які з урахуванням категорії справи, можуть викликати сумнів в учасників судового провадження щодо його неупередженості.

Як видно з вироку, суд, викладаючи обставини вчинення ОСОБА_5 злочинів, вказав, що вона їх скоювала за участі ОСОБА_4 , висловивши таким чином правову позицію щодо останнього.

Про неможливість розгляду справи тим самим суддею свідчить і положення абз. 2 ч. 8 ст. 469 КПК України відповідно до якої у разі, якщо кримінальне провадження здійснюється щодо кількох осіб, які підозрюються чи обвинувачуються у вчиненні одного або кількох кримінальних правопорушень, і згода щодо укладення угоди досягнута не з усіма підозрюваними чи обвинуваченими, угода може бути укладена з одним (кількома) з підозрюваних чи обвинувачених. Кримінальне провадження щодо особи (осіб), з якими досягнуто згоди, підлягає виділенню в окреме провадження.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст.75-83 КПК України, суддя

У Х В А Л И В :
Заяву судді ОСОБА_3 про самовідвід у судовому провадженні № 357/11757/15-к, провадження 1-кп/357/68/16 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 357, ч. 3 ст. 358 КК України, задовольнити.

Ухвала судді оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1