Справа № 308/2621/16-к
А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

17.05.2016 м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області у складі суддів: ОСОБА_1 (головуючий), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , засудженого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді матеріали апеляційного провадження № 11-кп/777/318/16 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 05.04.2016, якою частково задоволено подане в порядку ст.539 КПК України клопотання захисника ОСОБА_7 про зарахування засудженому ОСОБА_6 строку попереднього ув`язнення у строк покарання відповідно до ч.5 ст.72 КК України.
15.03.2016 захисник ОСОБА_7 звернувся із вказаним вище клопотанням до Ужгородського міськрайонного суду в інтересах ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , обґрунтовуючи його тим, що останній засуджений вироком Тячівського районного суду Закарпатської області від 04.03.2015 до 7 років 6 місяців позбавлення волі. Ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 19.05.2015 вказаний вирок в частині призначення покарання змінено та на підставі ст.69 КК України пом`якшено призначене ОСОБА_6 за ч.2 ст.121 КК України покарання до 5 років позбавлення волі.
Строк відбування ОСОБА_6 зазначеного покарання судом вирішено рахувати з моменту його затримання з 24.10.2014.
З 24.12.2015 набрав чинності Закон України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 № 838-VIII (далі Закон № 838-VIII), відповідно до якого зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Цей Закон застосовується до всіх осіб, щодо яких на момент набрання ним чинності набрав законної сили обвинувальний вирок, покарання за яким не відбуто повністю, за клопотанням, зокрема, засудженої особи або захисника, протягом двох тижнів з дня отримання відповідного клопотання судом.
З цих підстав адвокат ОСОБА_7 , звертаючи увагу суду, що його підзахисний ОСОБА_6 на час подання вказаного клопотання перебуває у «СІЗО у м. Ужгород», просив місцевий суд: 1) зарахувати засудженому ОСОБА_6 строк попереднього ув`язнення та тримання його під вартою з 24.10.2014 «по сьогоднішній день» (тобто 09.03.2016 день підписання клопотання); 2) вважати засудженого ОСОБА_6 таким, що частково відбув покарання за вироком Тячівського районного суду Закарпатської області від 04.03.2015.
Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 05.04.2016 дане клопотання захисника задоволено частково: засудженому ОСОБА_6 в строк відбування покарання зараховано його строк попереднього ув`язнення з 24.10.2014 по день набрання вироком законної сили 19.05.2015 (день постановлення апеляційним судом вказаної вище ухвали), виходячи із розрахунку: один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. В решті клопотання (про зарахування в такий самий спосіб періоду з 24.10.2014 по «теперішній час») відмовлено з таких підстав.
Так, з дня набрання вказаним вище вироком місцевого суду від 04.03.2015 законної сили з 19.05.2015 (день постановлення ухвали апеляційним судом) і «по теперішній час» засуджений фактично відбуває покарання за ним і даний період не підпадає під термін «попереднє ув`язнення», який відповідно до ст.1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» є запобіжним заходом до підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.
В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 просить вказану ухвалу місцевого суду від 05.04.2016 скасувати та ухвалити нову, якою вказане вище клопотання задовольнити повністю: 1) у відповідності до ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_6 строк попереднього ув`язнення та тримання його під вартою з 24.10.2014 (день затримання) і по «сьогоднішній день» (тобто 12.04.2016 день підписання апеляційної скарги); 2) вважати ОСОБА_6 таким, що частково відбув покарання за вироком Тячівського районного суду Закарпатської області від 04.03.2015.
В обґрунтування апеляційної скарги захисник зазначає, що судом першої інстанції не взято до уваги думку прокурора ОСОБА_8 , який в судовому засіданні не заперечив проти задоволення клопотання, не взято до уваги й відповідь Закарпатської УВП № 9 від 14.01.2016 № 12/141 на адвокатський запит, з якої вбачається, що ОСОБА_6 в Закарпатській УВП № 9 утримується з 30.10.2014.
Вважає, що час відбування ОСОБА_6 покарання рахується з 24.10.2014, тобто з моменту його затримання (відповідно до протоколу затримання ОСОБА_6 від 24.10.2014), і тому у відповідності до вимог ч.5 ст.72 КК України в строк відбування покарання засудженому ОСОБА_6 необхідно зарахувати строк попереднього ув`язнення та тримання його під вартою з 24.10.2014 по «день звернення з даним клопотанням» у відповідності до вимог ч.5 ст.72 КК України одному дню позбавлення волі відповідають два дні попереднього ув`язнення.
Заслухавши доводи засудженого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 на підтримання поданої останнім апеляційної скарги; прокурора, який проти останньої заперечив та просив відмовити в її задоволенні з мотивів необґрунтованості, а вказане вище рішення місцевого суду залишити без змін, як законне та обґрунтоване, вивчивши матеріали кримінального провадження та особової справи засудженого, апеляційний суд визнає, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню з таких підстав.
З протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 24.10.2014 вбачається, що ОСОБА_6 був затриманий о/у СКР Тячівського РВ УМВС України в Закарпатській області 24.10.2014 о 16 год. (а.о.с. 3-6; а.п.15-18).
Ухвалою Апеляційного суду Закарпатської області від 19.05.2015 вказаний вище вирок Тячівського районного суду Закарпатської області від 04.03.2015 щодо ОСОБА_6 змінено в частині призначення йому покарання: на підставі ст.69 КК України пом`якшено призначене йому за ч.2 ст.121 КК України до 5 років позбавлення волі (а.о.с. 14-17,18-20; а.к.п. 20-23, 24-25).
Згідно ст.1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» таке ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.
Відповідно до ст.532 КПК України вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Судові рішення суду апеляційної та касаційної інстанцій, Верховного Суду України набирають законної сили з моменту їх проголошення.
Тобто, з моменту постановлення апеляційним судом ухвали від 19.05.2015 вирок місцевого суду щодо ОСОБА_6 набрав законної сили і з цього ж моменту цей засуджений вважається таким, що відбуває покарання, а не знаходиться в установі попереднього ув`язнення (в межах того самого кримінального провадження).
Відповідно до ч.5 ст.72 КК України строк попереднього ув`язнення зараховується судом з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі у разі засудження особи до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення.
Тобто, судом першої інстанції виконано вимоги ч.5 ст.72 КК України та за наведеним вище клопотанням захисника засудженому за ч.2 ст.121 КК України ОСОБА_6 обґрунтовано зараховано в строк відбування ним покарання, саме строк попереднього ув`язнення цього засудженого з 24.10.2014 (момент затримання ОСОБА_6 ) по 19.05.2015 (момент набрання вказаним вироком законної сили).
Отже, зазначені вище доводи в апеляційній скарзі захисника є необґрунтовані та не узгоджуються із вказаними вище законами.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 404,407,418,419, КПК України, апеляційний суд
Апеляційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а постановлену щодо ОСОБА_6 ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 05.04.2016 без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Судді: