Справа № 297/19/16-к
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

22.02.2016 м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області в складі судді - доповідача ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , при секретарі судового засідання ОСОБА_4 , за участю прокурора ОСОБА_5 , представника ТОВ «Котнар-М» ОСОБА_6 , розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали провадження № 11-сс/777/46/16 за апеляційною скаргою директора ТОВ «Котнар-М» ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Берегівського районного суду Закарпатської області від 12 січня 2016 року.
Ухвала мотивована тим, що матеріалами кримінального провадження доведено наявність достатніх підстав вважати обґрунтованою підозру посадових осіб ЗАТ «Котнар» у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, та визначених ст. 170 КПК України підстав для арешту майна, зокрема, що майно може бути відчужене та потребою у проведенні обов`язкових слідчих (розшукових) дій, через що такі можуть бути використані як докази протиправних дій.

В апеляційній скарзі директор ТОВ «Котнар-М» ОСОБА_7 порушує питання про скасування ухвали слідчого судді та постановлення нової ухвали, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого СВ Берегівського РВ ГУПН в Закарпатській області ОСОБА_8 про накладення арешту на майно. Апелянт посилається, що ні в клопотання слідчого, ні в ухвалі слідчого судді не розмежовано, яке майно належить ТОВ «Котнар», а яке ЗАТ «Котнар», при накладенні арешту на майно слідчим суддею не досліджено та не встановлено, яка саме юридична особа є власником майна, на яке просить слідчий накласти арешт, і в резолютивній частині ухвали про це не зазначено, як і не вказано, на якій правовій підставі майно належить ТОВ «Котнар-М». Стверджує, що слідчий суддя не перевірив та не встановив жодних доказів щодо незаконності відчуження майна від ЗАТ «Котнар» до ТОВ «Котнар-М». Стверджує про законність придбання 208 одиниць майна з 244 одиниць майна під час торгів між ЗАТ «Котнар» та ТОВ «Котнар-М» з участю ПАТ «ВТБ Банк», а, відтак, ТОВ «Котнар-М» є добросовісним набувачем. Посилається на відсутність в матеріалах провадження обґрунтованої підозри щодо незаконності володіння ТОВ «Котнар-М» рухомим та нерухомим майном, на яке накладено арешт. Суддею не встановлено, чи виправдовують заходи забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна перешкоджанню господарській діяльності товариства, також не враховано норми ч. 6 ст. 170 КПК України щодо заборони арешту майна, що набуте на законних підставах. Посилається, що органом досудового слідства вже порушувались кримінальні провадження за фактом відчуження від ЗАТ «Котнар» частини заставного майна до ТОВ «ТД Котнар», і такі були закриті. Також не перевірено повноваження адвоката ОСОБА_9 щодо представлення інтересів ПАТ «ВТБ Банк» та подачі заяви про злочин. Крім цього не враховано, що останній є куратором ліквідатора ЗАТ «Котнар» ОСОБА_10 і у даній справі переслідує особисті інтереси, маючи на меті отримати неправомірну вигоду, тому і подає сумнівні заяви про, нібито, вчинені злочини посадовими особами ЗАТ «Котнар» та ТОВ «Котнар-М».

Заслухавши доповідь судді-доповідача, виступ представника ТОВ «Котнар М», який підтримав апеляційну скаргу директора ТОВ «Котнар М» ОСОБА_7 , просить ухвалу слідчого судді скасувати і у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна відмовити, виступ прокурора, який просить судове рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, провівши судові дебати, колегія суддів приходить до наступного.

Згідно вимог ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Дана ухвала слідчого судді цим вимогам не відповідає.

Як видно зі змісту клопотання слідчого про арешт майна, воно не відповідає вимогам ст. ст. 170-171 КПК України в редакції, що діє з 11.12.2015 року, якими передбачені завдання, мета, підстави, порядок, учасники кримінального провадження, предмети та речі, які слід враховувати при арешті майна, а також порядок подачі та зміст такого клопотання. Слідчим не зазначені: обґрунтування арешту майна, його вартість та конкретний власник, а якщо їх декілька (ЗАТ «Котнар» та ТОВ «Котнар-М») то кому саме і що саме належить кожному із них та ким являються власники майна у кримінальному провадженні, тощо. При цьому зазначене місце знаходження майна в АДРЕСА_1 не узгоджується з наведеним у матеріалах кримінального провадження його місцем знаходження в с. Мужієво, вул. Ференца Ракоці ІІ, 274/а, а редакція ч. 4 ст. 170 КПК України, на яку послався слідчий в клопотанні втратила чинність у зв`язку з новою редакцією, яка діє з 11.12.2015 року.

З матеріалів провадження за клопотанням слідчого про арешт майна та з матеріалів кримінального провадження вбачається, що, в порушення вимог ч. 2 ст. 171 КПК України, слідчий не додав до клопотання оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими він обґрунтовує доводи клопотання. Формальне приєднання до клопотання ніким не завірених ксерокопій документів, які були додатком до заяви адвоката ОСОБА_11 про накладення арешту на майно, без обґрунтування у клопотанні доводів з посиланням на додані докази не тільки не узгоджуються з вимогами закону, а свідчать про безпідставність і необґрунтованість такого клопотання.

Крім того, слідчим не перевірена вимога п. 6 ст. 170 КПК України про заборону накладення арешту на майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача.

Слідчий суддя на вказані істотні порушення вимог КПК України уваги не звернув, правом, передбаченим ч. 3 ст. 172 КПК України не скористався, їх не усунув, і за відсутності належного клопотання слідчого про арешт майна, передчасно провів судовий розгляд та ухвалив судове рішення, що є неприпустимим.

Наведені істотні порушення закону під час судового розгляду клопотання слідчого перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення, що є підставою, відповідно до вимог ст. 412 КПК України, для його скасування.

За таких обставин колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги, таку задовольняє, скасовує ухвалу слідчого судді і у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна відмовляє з наведених вище підстав.

Крім наведеного, колегія суддів констатує, що прокурор в апеляційному суді не спростував доводи апеляційної скарги, не довів необхідність арешту вказаного у клопотання майна та наявність ризиків, передбачених абзацом 2 ч.1 ст.170 КПК України, що відповідно до вимог ч.1 ст. 173 КПК України, є обов`язковим.

Керуючись ст. ст. 170, 172-174, 407 КПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Берегівського районного суду Закарпатської області від 12.01.2016 року про задоволення клопотання слідчого СВ Берегівського РВ ГУПН в Закарпатській області ОСОБА_8 про накладення арешту на майно, що належить на праві власності ТОВ «Котнар-М» та ЗАТ «Котнар», скасувати.

У задоволенні клопотання слідчого СВ Берегівського РВ ГУМН в Закарпатській області ОСОБА_12 про накладення арешту на майно ТОВ «Котнар М» та ЗАТ «Котнар» відмовити.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: