Справа №705/1740/15-к
1-кп/705/54/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 жовтня 2016 року м. Умань
Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
за участю обвинуваченого ОСОБА_4
за участю захисника ОСОБА_5
за участю потерпілого ОСОБА_6
за участю представника потерпілого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Умань Черкаської області кримінальне провадження по обвинуваченню:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Умань Черкаської області, українця, громадянина України, освіта середня-спеціальна, не працюючого, не одруженого, на утриманні дітей не має, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
1)12.10.1995 року Уманським міським судом Черкаської області за ч.2 ст. 206 КК
України до 3 років позбавлення волі. Звільнений 05.08.1996 року згідно ст. 2 ЗУ «Про амністію» від 27.06.1996 року;
2)27.02.1998 року Уманським міським судом Черкаської області за ч.2 ст.140, ч.1 ст.142, ч.2 ст. 191, ст. 206 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна, що є його власністю. 06.02.2002 року звільненого по відбуттю строку покарання;
3)26.05.2004 року Уманським міським судом Черкаської області за ч.3 ст.185, ч.2 ст.263 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі. 26.09.2006 року згідно постанови Уманського міськрайонного суду не відбуте частково покарання змінено на обмеження волі 1 рік 10 місяців 6 днів. 22.07.2006 року звільненого умовно достроково з не відбутою частиною 1 рік 5 місяців 3 дні;
4)23.11.2007 року Уманським міськрайонним судом Черкаської області за ч.2 ст.296 КК України, із застосуванням ст. 71 КК України до 2 років позбавлення волі. 25.12.2009 року звільненого по відбуттю строку покарання;
5)26.10.2012 року Уманським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 2 ст. 15 ч.2 ст.185, ч. 2 ст. 185 КК України, із застосуванням ст. 70 КК України - до арешту строком на 4 місяці. 13.04.2013 року звільненого по відбуттю строку покарання;
6)18.02.2014 року Уманським міськрайонний судом Черкаської області за ч.1 ст.187, ч.1 ст.315 КК України, із застосуванням ст. 70 КК України - до 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненого з іспитовим строком на 3 роки. Судимості в установленому законом порядку не зняті і непогашені;
- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122 КК України, ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України,
ОСОБА_4 будучи раніше судимим, судимості в установленому порядку не зняті і не погашені, на шлях виправлення не став і знову, повторно, вчинив умисні злочини.
Так, він 07 вересня 2014 року, близько 03 год. 30 хв., перебуваючи поблизу домоволодіння АДРЕСА_3 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи протиправність своїх дій, з метою спричинення тілесних ушкоджень, наніс ОСОБА_6 один удар рукою в область правого вуха та один удар в область нижньої щелепи, від чого останній впав на землю та втратив свідомість. Своїми діями ОСОБА_4 спричинив потерпілому струс головного мозку, забій м`яких тканин обличчя, забійну рану правої вушної раковини, двобічний перелом нижньої щелепи, які згідно висновку судово медичної експертизи № 935 від 13.10.2014 року відносяться до ушкоджень середнього ступеню тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я.
Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.122 КК України вчинення умисного тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості, що спричинило тривалий розлад здоров`я.
Він же, 21 вересня 2015 року, близько 12 год. 00 хв., діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна, шляхом віджиму рами вікна, проник до будинку АДРЕСА_4 , звідки таємно викрав грошові кошти в сумі 1 900 грн., які знаходились в керамічному глечику на полиці серванта у вітальній кімнаті та золотий ланцюжок 585 проби, вагою 1,73 грама, вартістю 845 грн. 97 коп. та золотий кулон із зображенням божої матері 585 проби, вагою 1 грам, вартістю 489 грн., які знаходились на полиці серванта у вітальній кімнаті, що належать ОСОБА_8 , чим спричинив потерпілому матеріального збитку на загальну суму 3 234 грн. 97 коп.
Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана із проникненням в житло.
Він же, 29 жовтня 2015 року, близько 16 год. 59 хв., перебуваючи в приміщенні майстерні по ремонту взуття, що по АДРЕСА_5 , діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих спонукань, з метою викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, з столу, таємно викрав мобільний телефон марки «Nokia105», вартістю 200 гривень, в якому перебувала сім карта мобільного оператора «Лайф», вартістю 30 грн., на рахунку якої знаходились грошові кошти в сумі 15 гривень, що належать ОСОБА_9 , помістивши його до правої кишені куртки в яку він був одягнений, після чого покинув приміщення вказаної майстерні, чим завдав потерпілій матеріального збитку на загальну суму 245 грн.
Він же, 29 жовтня 2015 року, близько 17 год. 00 хв., за попередньою змовою із ОСОБА_10 , перебуваючи в приміщенні взуттєвої майстерні, що розташована за адресою: АДРЕСА_5 , з метою викрадення з майстерні взуття, відволікаючи увагу працівника майстерні ОСОБА_9 , діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих спонукань, усвідомлюючи протиправність своїх дій, таємно викрав одну пару кросівок марки «Ground Work», вартістю 500 грн., що знаходились на вітрині, які належать ОСОБА_11 , які передав йому із за спини ОСОБА_10 , який стояв попереду нього, після чого ОСОБА_4 з викраденими кросівками покинув майстерню, чим завдав потерпілому матеріальн ого збитку на вище вказану суму.
Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України таємне викрадення майна (крадіжка), вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб.
Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях при обставинах встановлених судом визнав частково. Він вказував, що вину у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 185 КК України та ч. 3 ст. 185 КК України - визнає повністю і покази давати по вказаних епізодах відмовляється. Також він вказував, що цивільний позов заявлений потерпілим ОСОБА_8 він визнає частково : в частині стягнення матеріальної шкоди визнає за виключенням коштів за пошкодження вікна, а в частині стягнення моральної шкоди не визнає повністю. З приводу обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України ОСОБА_4 вини не визнав та вказував, що цивільний позов, заявлений потерпілим ОСОБА_6 , також він не визнає в повному обсязі. ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що він ОСОБА_12 не бив. Він вказував, що з ОСОБА_13 він знайомий, оскільки вони проживають по сусідству і стосунки у них нормальні. В судовому засіданні обвинувачений вказував, що в ніч з 06 на 07 вересня 2014 року він прийшов у нічний магазин по провул. Чкалова і там зустрівся з потерпілим, його дружиною і ще одним чоловіком, який є знайомим потерпілого ОСОБА_14 , який був на мотоциклі. Вони всі разом посиділи і приблизно через годину дружина ОСОБА_14 їх покинула. В магазині вони пили пиво і каву, також він бачив, що була горілка. Обвинувачений вказував, що він того вечора п`яний не був, а стосовно потерпілого ОСОБА_15 він пояснював, що той був « …сильно п`яний…». Потім вони удвох десь у два чи в три часа ночі ( було темно і світло уже виключили світло виключають в час ночі) пішли додому і він проводив ОСОБА_14 додому, оскільки той погано тримався на ногах - « …не міг іти…» і неодноразово падав. Вони йшли коротшою дорогою по провулку, а не по асфальтованій дорозі, де їздять машини, і там освітлення не було. По дорозі додому ОСОБА_16 декілька разів падав - разів 3-4 ( він пояснив, що той ішов з лівої сторони і падав вперед і на коліна завалювався) Обвинувачений наполягав, що залишив ОСОБА_14 біля хвіртки його домоволодіння. Коли він його залишив, то той говорив по телефону, також він йому пропонував когось покликати. Було темно, то він вказував, що тілесних ушкоджень на ньому біля хвіртки не бачив і при цьому підтвердив, що біля магазину, коли вони спілкувались з ОСОБА_17 ,ніяких тілесних пошкоджень на потерпілому він не бачив.
Не дивлячись на повне не визнання вини по епізоду нанесення тілесних ушкоджень та відповідно із врахуванням визнання вини по епізодах крадіжок ( з відмовою від дачі показів в суді по даних епізодах крадіжок), винність обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122 КК України та відповідно ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України , повністю підтверджується наступними дослідженими в судовому засіданні, належними та допустимими доказами:
- показами потерпілого ОСОБА_6 , який в судовому засіданні показав, що вони з дружиною були на весіллі вже пізно вночі їх підвезли до магазину, неподалік від їх дому. Там з ними ще був хлопець ОСОБА_18 , прізвище якого йому не відомо. Вони пили пиво і розмовляли і до них приєднався ОСОБА_19 , який проживає по сусідству і з ним. Згодом дружина пішла додому до дитини, а він іще залишився ( дружину відвіз ОСОБА_18 , який був на мотоциклі, і після цього повернувся до них ). ОСОБА_6 вказував, що стосунки у нього з ОСОБА_20 були нормальні. Додому вони пішли десь о 2 год. 30 хв. ( ОСОБА_21 поїхав і вони з ОСОБА_22 пішли). Ішли вони по асфальтованій вулиці вдвох і він ішов самостійно і не падав. Сильно п`яний ніхто з них не був, вони обоє були випивші біля магазину вони пили пиво, приблизно по 3 пляшки випили і він пригощав ОСОБА_23 . Коли вони дійшли до нього додому ( десь метрів 2 від калітки ), - ОСОБА_24 вдарив ззаду його по голові і коли він обернувся , то ОСОБА_24 знову вдарив його в праве вухо і після цього він втратив свідомість, а прийшов до тями він вже в лікарні.. ОСОБА_15 вказував в своїх поясненнях в суді, що саме ОСОБА_24 наніс йому два удари, поки він був у свідомості, що відбувалося після того, як він втратив свідомість йому не відомо. Потерпілий вказував, що в лікарні він лежав 14 днів і ще 14 днів він ходив на перев.»язки, оскільки в нього був перелом щелепи в двох місцях. Удари, судячи з тілесних ушкоджень, йому наносились якимось предметом « … бітою або кастетом…». Також він пояснив, що стосунки у них до цього були нормальні і чому його ОСОБА_24 побив він точно не знає, але при цьому він пояснював , що у нього пропали золоті прикраси ( браслет, цепочка) та телефон і він думає, що саме для того щоб забрати золото його і побив ОСОБА_25 . Також потерпілий вказував, що на будинку висить ліхтар і тому біля калітки все освітлювалось і він чітко бачив хто наносив йому удари . Потерпілий просив суд задоволити його цивільний позов пред`явлений до обвинуваченого;
- показами свідка ОСОБА_26 , яка в судовому засіданні показала, що ОСОБА_24 її сусід. Він бив свою матір. ЇЇ чоловік з батьком втрутилися і ОСОБА_24 кричав, що вб`є їх і кидав цеглу. Це було до цього випадку. 06.07.14 р. вони святкували весілля друзів (сім`я ОСОБА_27 ). Ввечері, близько 24 год. друзі їхали на мікроавтобусі і їх підвезли до магазину на ОСОБА_28 . ОСОБА_18 взяв пляшку пива випити і до них підійшов ОСОБА_29 . В них є прохід з однієї вулиці і знизу. ОСОБА_18 пригостив його пивом. Стали пити пиво і спілкуватися. Під`їхав ще один знайомий, він там скуплявся. Їй зателефонувала мама і сказала, щоб вона швидко йшла додому, бо в них маленька дитина, яка прокинулась. ОСОБА_18 сказав, що доп`є пиво і прийде додому. Вона погодилась і цей хлопець її підвіз додому. Потім вона побачила, як ОСОБА_30 батьки затягують в хату. Вони викликали швидку і міліцію. Чоловік був побитий, з нього стікала кров. Приїхала міліція та швидка. Вони його вмили і забрали в лікарню. До тями ОСОБА_18 прийшов у лікарні на другий день. В лікарню приходили експерти, а оперативники приїжджали додому, питали як все відбувалося. В магазині є камера відеоспостереження, вони поїхали туди. Вона пояснила, що її показали відео, де ОСОБА_18 з ОСОБА_29 пив пиво. ОСОБА_29 «шатався» і падав на ОСОБА_30 . Вони пішли по головній дорозі додому. ОСОБА_29 був одягнутий в шорти світлі і світлу кофту, а ОСОБА_18 в темні сині штани і футболку. Вони навіть не прали її. Вказувала, що при ОСОБА_31 був телефон, золотий ланцюжок з хрестиком і браслет, які зникли. Також вона пояснила, що її чоловік на весіллі випив приблизно 200 грам горілки і там уже біля магазину пив лише пиво;
- показами свідка ОСОБА_32 , яка в судовому засіданні показала, що в ніч з 06.09 на 07.09 2014 року, десь після 2 години ночі вона спала, коли чоловік сказав: « … Галка вставай…». Через дорогу вони виявили сильно побитого зятя ( на ньому не було зототих прикрас), чоловік тримав ОСОБА_21 «під мишки», оскільки він був дуже сильно побитий і весь в крові.. Вона спитала «хто?» - він сказав: « ОСОБА_29 ». Вони занесли ОСОБА_30 в хату, звичайно викликали швидку і міліцію. Зять був дуже сильно побитий. Золота не було.. У нього був шок. Його так били, що прийшлось розрізати ремінь, бо не можна було поставити укол. Ремінь ніхто не міг розстібнути. З вуха текла кров. Приїхала швидка, почали казати, чого його не помили, а як можна мити змивати докази. А почалося все з того, що ОСОБА_22 бив свою матір, зломав їй руку, вона просила допомогти. ОСОБА_18 з ОСОБА_33 її врятували. ОСОБА_22 після цього почав погрожувати, що їх уб`є. Також свідок пояснила, що вона нікого не бачила, а от її чоловік коли вийшов на двір побачив, що хтось побіг догори і він крикнув йому « … що ти робиш…?». ЇЇ чоловік казав, що то був ОСОБА_29 . Також свідок підтвердила, що це місце гарно освітлене і чоловік, коли вийшов на двір, міг бачити хто то був.;
- показами свідка ОСОБА_34 , який в судовому засіданні показав, що з ОСОБА_20 у них стосунки неприязні. В 2014 р. на початку осені, не пам`ятає якого числа, була ніч, десь години 2 ночі. В той день дочка з зятем поїхали на весілля. Дочка повернулась десь пів першого ночі. Він почув, що дуже голосно гавкала собака, яка прив`язана була біля калітки. Тому він підійшов штовхнув жінку та сказав їй «Вставай» і включив світло, відчинив двері і вийшов на парапет ( хата вище, а дорога донизу і тому все гарно видно) та побачив, що на другій стороні напроти калітки хтось сидить «на корточках», а хтось його б`є. Він крикнув «що ти робиш?», на нього подивися ОСОБА_29 і побіг на центральну вулицю. Він пояснив, що бачив, що його зятя бив ОСОБА_35 був у капюшоні, але він його впізнав.. Після цього він підхватив зятя. Зять був невміняємий, щось бубнів, з вуха у нього йшла кров. Вийшла жінка, помогла його затягнути в хату. Викликали швидку, міліцію. Швидка приїхала, реміня розрізали ( бряшка на ремені була зігнута, не могли розщібнути, щоб надати медичну допомогу), а потім приїхала міліція. А ОСОБА_29 після цього пропав. Свідок пояснив, що це вже не перший раз з ОСОБА_29 , він всю вулицю «…строїть…». Також свідок в своїх поясненнях в суді вказував, що коли зять ішов на весілля, то на ньому були золоті прикраси, а коли він його затягнув побитого у хату , то золотих прикрас уже не було ;
- показами свідка ОСОБА_36 ( матері обвинуваченого), яка в судовому засіданні вказала, що в ніч з 6 на 7 вересня 2014 року її годин в 5 ранку телефонував сусід ОСОБА_37 , сильно кричав в телефон і звинувачував її , що в неї притон і повідомив про побиття його зятя. При цьому вона повідомляла, що вона перепитала чи побив його ОСОБА_29 і він її відповів « … При чому тут ОСОБА_29 …». Також вона вказувала , що того дня ОСОБА_38 її казав, що до нього прибігав ОСОБА_37 і казав, що він побив його зятя. Вона вказувала, що в той період часу обшуків у неї в домоволодінні не була і ніяких золотих прикрас і грошей у сина вона не бачила. Також вона повідомила, що якби у її сина в той час були гроші, то він би десь поїхав, оскільки він у них « …любитель путішествувати…». Суд критично ставиться до показів матері обвинуваченого ОСОБА_4 , в частині повідомлення її ОСОБА_39 про те, хто побив ОСОБА_6 , оскільки вони спрямовані на захист її сина і є показаннями з чужих слів, а сам ОСОБА_40 був допитаний в судовому засіданні в якості свідка і таких фактів не повідомляв, а навпаки категорично заперечував факт їх розмови з цього приводу;
- показами потерпілого ОСОБА_8 , який в судовому засіданні показав, що 21.09.15 р. близько сьомої години вечора, коли він повернувся з роботи додому за адресою: АДРЕСА_4 , то виявив у спальні розбите пластикове вікно, була знята москітна сітка з вікна та були сліди на підвіконні. і були викрадені речі. Потерпілий вказував, що були викрадені: гроші купюрами по 100 і 200 грн. в сумі 1 900 грн., золотий ланцюг 1700 грн., кулончик у вигляді іконки 1000 грн.. Також потерпілий вказував, що зловмисник пошкодив вікно вартістю 2500 грн. + 300 грн. за роботу спеціалістам, і тому збитки йому завдані на загальну суму 7400 грн., у в`язку з цим він звернувся до Уманського МВ УМВС із заявою про порушення кримінальної справи. Вказував, що речі лежали в глечику в серванті, там же копілка (шкатулка) з ланцюжками. Також він пояснив, що вікно віджималось лопатою і вони виявили велику кількість слідів відбитків пальців і слід на вікні. Він також вказував, що не бачив хто здійснив крадіжку, але говорили що це « … ОСОБА_41 наркоман, який живе на Міщанці…». Завдані збитки йому ніхто не відшкодував, моральну шкоду він оцінив в 2000 грн., яка полягає душевних стражданнях і страхові повторення подібної ситуації. Потерпілий просив суд задоволити його позов в повному обсязі ;
- показами свідка ОСОБА_42 , яка в судовому засіданні показала, що у вересені 2015 р. (числа не пам`ятає), вона прийшла додому близько пів-шостого вечора. Зайшовши в спальню побачила відкрите вікно, заглянула і побачила, що біля вікна стоїть лопата. Пішовши в залу вона не знайшла золота, а в глечику не було грошей, які вона туди особисто клала. Срібло було розкидане по хаті, вона його виявила, як прибирала після приїзду міліції. Забрали лише гроші та золото: цепочка і кулончик у вигляді Божої Матері;
- даними протоколу прийняття усної заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 08.09.2014 року в якому зафіксовано факт звернення ОСОБА_26 із усною заявою в якій вона повідомила про побиття невідомою особою її чоловіка ОСОБА_6 ( т. 2 а.с. 204);
- протоколом огляду місця події від 07.09.2014, згідно якого об`єктом огляду є ділянка біля (напроти) будинку АДРЕСА_3 . Біля паркану вищевказаного будинку виявлені плями бурого кольору, ззовні схожі на кров. В процесі огляду було вилучено зразки речовини бурого кольору (т. 2 а.с.205);
- протоколом огляду предметів від 20.09.2014 року, згідно якого предметом огляду являється паперовий конверт, білого кольору, клапан якого заклеєний, на тильній стороні якого наявний напис: «марлевий тампон на якому перебуває речовина бурого кольору зовні схожа на кров» з фототаблицею зображень до нього (т. 2 а.с.206-207);
- висновком судово-медичної експертизи № 935, згідно якого у ОСОБА_6 , 1991 року народження, виявлено ЗЧМТ: струс головного мозку, забої м`яких тканин обличчя, забійна рана правої вушної раковини, двобічний перелом нижньої щелепи в ділянці лівого кута та між 3 та 2 зубами справа. Дані тілесні ушкодження утворилися від дії тупих предметів, можливо в час та при обставинах вказаних в постанові і відносяться до легких та середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень. Утворення тілесних ушкоджень у ОСОБА_6 внаслідок падіння з положення стоячи чи близького до нього практично виключається (т.2 а.с. 211-214);
- висновком судово-цитологічної експертизи № 134, згідно якого група крові потерпілого ОСОБА_6 О (І) з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В ізосерологічної системи АВО. При судово-медичній експертизі речовини бурого кольору на марлевому тампоні виявлено кров людини, що належить особі чоловічої генетичної статті, епітеліальні клітини не виявлено. При серологічному дослідженні даної крові виявлено антиген Н та ізогемаглютиніни анти-А і анти-В ізосерологічної системи АВО (т. 2 а.с.217-219);
- даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 02.10.2014 року, свідком ОСОБА_40 , згідно якого останній на фото № 2 впізнав ОСОБА_4 , який 07.09.2014 року наносив тілесні ушкодження його зятю ОСОБА_6 (т.2 а.с.220-221);
- протоколом огляду місця події від 21.09.2015 року, згідно якого об`єктом огляду являється будинок АДРЕСА_4 , з фототаблицею зображень до нього (т.2 а.с. 224-232);
- протоколом огляду предметів від 30.09.2015 року, згідно якого було проведено огляд речей та документів, які були вилучені під час огляду місця події 21.09.2015 року, а саме: поліетиленовий пакет «Експертна служба № 2441000», в якому знаходиться п`ять слідів рук, що були вилучені 21.09.2015 року під час ОМП за адресою: м.Умань вул.Матросова, 28, з фототаблицею зображень до нього (т.2 а.с.237-238);
- висновком дактилоскопічної експертизи № 459 від 16.10.2015 року, згідно якого сліди пальців рук розмірами 18х32 мм, 12х32 мм, 10х28 мм, 11х35 мм та слід долоні розмірами 24х65 мм, які були вилучені 21.09.2015 року під час огляду місця події, за адресою: АДРЕСА_4 , - були залишені ОСОБА_4 (т. 2 а.с.242-248);
- протоколом огляду предметів від 30.09.2015 року, згідно якого було проведено огляд речей та документів, які були вилучені під час огляду місця події 21.09.2015 року, а саме: поліетиленовий пакет «Експертна служба № 2441001», в якому знаходиться один слід низу взуття, що був вилучений 21.09.2015 року під час ОМП за адресою: м.Умань вул.Матросова, 28, з фототаблицею зображень до нього (т.3 а.с.1-2);
- заявою ОСОБА_4 , згідно якої останній зізнається в тому, що 21.09.2015 року близько 12 год. 00 хв. по АДРЕСА_4 викрав грошові кошти та золоті вироби. ( т.3 а.с. 9);
- висновком трасологічної експертизи № 1/986 від 05.11.2015 року, згідно якого слід низу взуття, вилучений 21.09.2015 року під час огляду місця події по АДРЕСА_4 , залишений підметковою частиною підошви кросівка на праву ногу, пари взуття добровільно виданої ОСОБА_4 ( т.3 а.с.17-29);
- протоколом огляду предметів від 21.10.2015 року, згідно якого було проведено огляд речей та предметів, які були добровільно видані ОСОБА_4 , а саме: пара чоловічих кросівок чорного кольору марки «Reebok Nordicwalk». По всій поверхності наявні сліди коричневого кольору (ззовні схоже на ґрунтове покриття), з фототаблицею зображень до нього (т.3 а.с.11-13);
- протоколом огляду предметів від 06.11.2015 року, згідно якого було оглянуто компакт диск жовтого кольору, після чого було проведено перегляд відеозапису на вказаному диску. Відкривши відеофайл в лівому верхньому куту зафіксована дата 29.10.2015р.. На відео видно, як о 16 год. 59 хв. чоловік ззовні схожий на ОСОБА_4 , одягнений в куртку, шапку та штани заходить до приміщення майстерні по ремонту взуття, за ним одразу ж заходить чоловік, ззовні схожий на ОСОБА_10 , який розпочинає спілкуватися з працівником даної майстерні, а саме ОСОБА_43 , та одразу присідає на стілець, ОСОБА_4 в цей час стоїть біля робочого столу працівника майстерні. О 16 год. 59 хв., коли ОСОБА_9 , стоїть біля полиці із взуттям та щось шукає, чоловік ззовні схожий на ОСОБА_4 , правою рукою тягнеться до робочого столу, після чого бере зі столу предмет та ховає до себе в карман куртки, в якій він був одягнений, та відразу ж виходить на вулицю, відкривши двері. До даного протоколу додано таблицю зображень від 06.11.2015р. ( т.3 а.с.53-59);
- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 09.11.2015 року, потерпілою ОСОБА_9 , згідно якого остання на фото № 1 впізнала ОСОБА_4 , який 29.10.2015 року викрав її мобільний телефон (т.3 а.с.63-64);
- протоколом пред`явлення речей для впізнання від 19.11.2015 року, потерпілій ОСОБА_9 , а саме: на фото № 1 вона впізнала свій мобільний телефон, який було викрадено 29.10.2015 року у приміщенні майстерні по ремонту взуття. (т.3 а.с. 66-67);
- протоколом огляду предмету і перегляду відеозапису від 04.11.2015 року, згідно якого оглядався ком пакт диск сріблястого кольору. Після чого було проведено перегляд відеозапису на вказаному диску з описом діалогу, який вівся 29.10.2015 року у майстерні по ремонту одягу та таблицею зображень до нього ( т. 3 а.с. 84-85);
- протоколом огляду предметів від 04.11.2015 року, а саме: безпосереднім оглядом являлася одна пара кросівок голубого кольору, які виготовлені із тканини типу «замш», із чорними вставками з переду та позаду, з написом «Ground Work», з фототаблицею зображень до нього (т. 3 а.с.87-88);
- висновком товарознавчої експертизи № 6/504 від 26.11.2015 року, згідно якого встановлювалася залишкова вартість вищевказаних кросівок (т.3 а.с. 91-93).
Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та належності, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінальних правопорушень доведена повністю у судовому засіданні і суд кваліфікує його дії: за ч.1 ст.122 КК України - вчинення умисного тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості, що спричинило тривалий розлад здоров`я; за ч. 2 ст. 185 КК України таємне викрадення майна (крадіжка), вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб та за ч. 3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднану з проникненням в інше приміщення, вчинену повторно.
Приведені в цьому вироку докази в доведеності вини ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому злочинів, добуті органом досудового слідства у встановленому законом порядку, перевірені судом, доповнюють один одного, об`єктивно відображають обставини справи.
Дані ОСОБА_4 покази в судовому засіданні з приводу обставин справи по факту нанесення тілесних пошкоджень ОСОБА_6 суд визнає „ не щирими і такими, що об`єктивно не відображають хронологію розвиту подій. Отже, ці показання ОСОБА_4 , суд вважає не правдивими та не може посилатися на них, як на доказ не винуватості у вчиненні інкримінованого обвинуваченому злочину, оскільки вони суперечать іншим доказам по справі. Не визнання вини по даному епізоду і відповідно дача показів про те, що ОСОБА_4 не наносив тілесних пошкоджень потерпілому ОСОБА_6 суд розцінює, як обраний обвинуваченим спосіб захисту від пред`явленого обвинувачення з метою уникнення відповідальності за вчинене. При цьому потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні вказував на факт нанесення ударів обвинуваченим до того моменту, коли він втратив свідомість і при цьому в своїх показах в суді обидва вказували на те, що додому вони йшли удвох і більше нікого з ними не було.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчинених ним кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується позитивно та обставини, що пом`якшують і обтяжують його покарання.
Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого суд по справі не вбачає.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено. Суд не вбачає підстав для врахування в якості обтяжуючої покарання обвинуваченого обставини рецидиву злочинів, оскільки повторність уже врахована при кваліфікації його дій.
Враховуючи обставини справи, характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, дані, що характеризують особу обвинуваченого, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 можливе лише в умовах позбавлення волі в межах передбаченого законом строку, так як менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення обвинуваченого та з метою попередження вчинення обвинуваченим нових кримінальних правопорушень. Також є підстави застосувати положення ч. 1 ст. 70 КК України і остаточне покарання обвинуваченому визначити шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.
ОСОБА_4 скоїв кримінальні правопорушення до повного відбуття покарання за попереднім вироком від 18.02.2014 року Уманського міськрайонного суду Черкаської області, тому відповідно до вимог ст. 71 КК України і беручи до уваги відповідні положення п. п. 25, 26 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 „Про практику
призначення судами кримінального покарання", остаточне покарання за сукупністю вироків ОСОБА_4 слід визначити за правилами ч. 1 ст. 71 КК України, застосувавши при цьому принцип часткового приєднання не відбутої частини покарання за попереднім вироком Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 18.02.2014 року, у відповідних межах, встановлених кримінальним законом для даного виду покарань, з врахуванням відповідних положень ч. 4 ст. 71 КК України.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити попередню - тримання під вартою.
Потерпілим ОСОБА_6 заявлений цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_4 , у якому цивільний позивач ОСОБА_6 просить стягнути з ОСОБА_4 на його користь відшкодування матеріальної шкоди кошти в сумі 6 023 грн., як витрати на лікування, вартість викрадених золотих прикрас - в сумі 8 316,50 грн., а також відшкодування моральної шкоди кошти в сумі 10 000 грн., а всього на загальну суму 24 339,50 грн.
Потерпілим ОСОБА_8 заявлений цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_4 , у якому цивільний позивач ОСОБА_8 просив стягнути з ОСОБА_4 на його користь відшкодування майнової шкоди кошти в сумі 7 684 грн., а також відшкодування моральної шкоди - кошти в сумі 2 000 грн.
Відповідно до частини п`ятої статті 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
За частиною першою статті 129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
За загальними правилами відшкодування завданої особі шкоди відповідно до умов статті 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала за наявності її вини.
В судовому засіданні на підставі досліджених судом доказів встановлено, що саме діями обвинуваченого ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_6 спричинено матеріальну шкоду у розмірі 5 412,52 грн.,( витрати пов`язані з придбанням ліків), тому з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь потерпілого ОСОБА_6 підлягає стягненню матеріальна шкода у розмірі 5 412 ( п`ять тисяч чотириста дванадцять) гривень 52 копійки. Потерпілому ОСОБА_8 спричинено матеріальну шкоду у розмірі 7 684 грн., які обвинувачений ОСОБА_4 визнав частково, тому з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь потерпілого ОСОБА_8 підлягає стягненню матеріальна шкода у розмірі 7 684 (сім тисяч шістсот вісімдесят чотири) гривні.
Відповідно до постанови Пленуму ВСУ №4 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» та ст. 137 ЦПК України, у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.
Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Моральну шкоду не можна відшкодувати в повному обсязі, так як немає (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю, спокою, честі, гідності особи. Будь-яка компенсація моральної школи не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз. У будь-якому випадку розмір відшкодування повинен бути адекватним нанесеній моральній шкоді.
Суд вважає, що діями обвинуваченого ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_6 спричинена моральна шкода у зв`язку із спричиненням йому фізичного болю, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, тому з урахуванням характеру отриманих ним моральних страждань, матеріального становища обвинуваченого, у відповідності до частини першої статті 1167 ЦК України, з урахуванням принципу розумності та справедливості, суд вважає, що на користь потерпілого ОСОБА_6 з обвинуваченого ОСОБА_4 в рахунок відшкодування моральної шкоди необхідно стягнути кошти в сумі 10 000 гривень.
Крім того, діями обвинуваченого ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_8 спричинена моральна шкода у зв`язку із спричиненням йому моральних переживань, у зв`язку з пошкодженням та втратою свого майна та острахом повторення подібних правопорушень, тому з урахуванням характеру отриманих ним моральних страждань, матеріального становища обвинуваченого, у відповідності до частини першої статті 1167 ЦК України, з урахуванням принципу розумності та справедливості, суд вважає, що на користь потерпілого ОСОБА_8 з обвинуваченого ОСОБА_4 в рахунок відшкодування моральної шкоди необхідно стягнути кошти в сумі 2000 гривень.
Відповідно до ст. 124 КПК України процесуальні витрати на залучення експертів для проведення експертиз в кримінальному провадженні підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави. А саме : судові витрати по справі за проведення експертиз - судово дактилоскопічної експертизи № 459 від 16.10.2015 року в сумі 537 грн. 60 коп.; судово трасологічної експертизи № 458 від 21.10.2015 року в сумі 245 грн. 52 коп.; судово трасологічної експертизи № 1/986 від 05.11.2015 року в сумі 1107 грн. 96 коп., а всього витрати на проведення експертиз в сумі - 1891 грн. 08 коп. підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.
Долю речових доказів потрібно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд,
Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122 КК України, ч.2 ст. 185 КК України, ч.3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання:
- за ч. 1 ст. 122 КК України - 3 ( три) роки позбавлення волі;
- за ч.2 ст. 185 КК України - 4 (чотири) роки позбавлення волі;
- за ч.3 ст. 185 КК України - 5 ( п`ять ) років позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити ОСОБА_4 до відбуття покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до покарання призначеного за даним вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 18.02.2014 року у виді 1 року позбавлення волі і остаточно призначити ОСОБА_4 , за сукупністю вироків, - покарання у вигляді - 6 (шести) років позбавлення волі.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити попередню - тримання під вартою.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 19.02.2016р., відповідно до ухвали Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 19.02.2016 року, тобто з моменту його затримання.
В строк відбування покарання, на підставі ч. 5 ст. 72 КК України, зарахувати ОСОБА_4 термін попереднього ув`язнення з 19.02.2016 року до дня набрання вироком законної сили, включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Судові витрати по справі за проведення експертиз на загальну суму 1 891 (тисяча вісімсот дев`яносто одної) гривні 08 копійок підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави.
- паперовий конверт, в якому знаходиться марлевий тампон з речовиною бурого кольору, вилучений під час огляду місця події 07.09.2014 року - знищити;
- поліетиленовий пакет «Експертна служба № 2441000», в якому знаходиться п`ять слідів рук, що були вилучені 21.09.2015 року знищити;
- поліетиленовий пакет «Експертна служба № 2441001», в якому знаходиться один слід низу взуття, що був вилучений 21.09.2015 року знищити;
- відрізок аркушу паперу із слідами рук та диктилокарта, які зберігаються в камері схову Уманського ВП ГУНП Черкаської області (квитанція № 466) знищити;
- пару кросівок «Reebok NORDICWALL», які зберігаються в камері схову Уманського ВП ГУНП Черкаської області (квитанція 467) та добровільно надані ОСОБА_4 - повернути власнику за належністю ;
- пару кросівок «Ground Work», які передано під зберігальну розписку потерпілому ОСОБА_11 залишити власнику за належністю.
Цивільний позов ОСОБА_6 задоволити частково.
Цивільний позов ОСОБА_8 задоволити повністю.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_8 матеріальну шкоду заподіяну злочином на загальну суму 7 684 (сім тисяч шістсот вісімдесят чотири) грн. та моральну шкоду в сумі 2000 (дві тисячі) грн., а всього на загальну суму 9 684 (дев`ять тисяч шістсот вісімдесят чотири) грн.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Апеляційного суду Черкаської області через Уманський міськрайонний суд Черкаської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1