В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 січня 2016 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:
головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
з участю прокурора - ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
розглянувши у підготовчому судовому засіданні, в залі суд, кримінальне провадження, відомості про яке 01.11.2015 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000410 по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м.Хуст Закарпатської області, мешканця АДРЕСА_1 , військовослужбовця служби за контрактом в/ч ПП НОМЕР_1 , молодшого сержанта, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.402 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Молодший сержант ОСОБА_5 в порушення ст.ст. 5, 6, 11, 16, 35, 36, 37, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, діючи умисно, грубо порушуючи встановлений порядок проходження військової служби та виконання наказів начальників військових формувань Збройних Сил України, 31.10.2015 перебуваючи на плацу командно-спостережного пункту 1 механізованого батальйону в/ч ПП НОМЕР_2 , дислокованого поблизу АДРЕСА_2 , відкрито відмовився від виконання наказу командира 1 механізованого батальйону в/ч ПП НОМЕР_2 про прийняття посади старшого стрільця механізованого відділення механізованого взвод механізованої роти, за результатами чого скласти відповідний рапорт, отримати зброю й майно та вибути до місця дислокації відповідного підрозділу

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину визнав, розкаявся у вчиненому та просив суд затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між ним та прокурором.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 просив суд затвердити укладену між його підзахисним та прокурором угоду про визнання винуватості від 29.12.2015 року та призначити ОСОБА_5 покарання визначене в угоді.
Судом встановлено, що 29 грудня 2015 року між прокурором військової прокуратури Ужгородського гарнізону ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості.
З змісту угоди слідує, що прокурор та підозрюваний дійшли згоди щодо всіх істотних обставин даного кримінального провадження, підозрюваний у повному обсязі підозри беззастережно визнає свою винуватість у вчиненому діянні.
Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання: за ч.3 ст.402 КК України - у вигляді позбавлення волі строком на п`ять років, на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з іспитовим терміном строком на два роки та покласти обов`язки, передбачені п. 2, 3, 4 ч.1 ст. 76 КК України.
В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, зміст підозрюваній яких роз`яснено.
Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості та призначити ОСОБА_5 визначену в угоді міру покарання.
Заслухавши сторін провадження, дослідивши зміст угоди стосовно свідомої, добровільної узгодженості сторонами її істотних умов, враховуючи те, що вчинене ОСОБА_5 кримінальне правопорушення відноситься до категорії тяжкого злочину, останній розуміє зміст угоди, наслідки її укладення і невиконання, які передбачені ст.ст. 473, 476 КПК України, угода не суперечить вимогам КК та КПК України, суд приходить до переконання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості.
Винність обвинуваченого ОСОБА_5 доведена і його дії за ч.3 ст.402 КК України «непокора, тобто відкрита відмова виконати наказ начальника, вчинена в умовах особливого періоду» - кваліфіковані вірно.
Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 є щире каяття у вчиненому, безпосередня участь в проведенні АТО.
Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.
Обвинуваченому ОСОБА_5 слід призначити вид і міру покарання, відповідно до угоди про визнання винуватості від 29.12.2015 року, укладеної між прокурором у кримінальному провадженні та підозрюваним.
Цивільний позов в кримінальному провадженні - не заявлено.
Питання про речові докази по кримінальному провадження суд вирішує в порядку ч.9 ст.100 КПК України.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_5 не обирався.

Керуючись ст.ст. 314, 369, 370, 373, 374, 376, 473, 475 КПК України, суд, -
ЗАСУДИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 29 грудня 2015 року між прокурором військової прокуратури Ужгородського гарнізону ОСОБА_6 та підозрюваним (обвинуваченим) ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, відомості про яке 01.11.2015 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000410.
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.402 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п.2, п.3 та п.4 ч.1 ст.76 КК України - не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально - виконавчої інспекції.
Вирок може бути оскаржений підозрюваним, прокурором, виключно з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1