Справа № 209/4074/14-к
Провадження № 1-кп/209/9/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 січня 2016 року Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участі секретарів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
прокурорів - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
потерпілої - ОСОБА_6 ,
захисника - ОСОБА_7 ,
обвинуваченого - ОСОБА_8 ,
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, з середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 24.10.2001 року Дніпровським районним судом м.Дніпродзержинська за ч.1 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 45 КК України звільнений від відбування покарання строком на 1 рік;
- 11.06.2002 року Дніпровським районним судом м.Дніпродзержинська за ч. 1 ст. 309, ч.2 ст. 190, ст. 70 КК України до 2 років позбавлення волі; на підставі ст. 71 КК України приєднано не відбутий термін за вироком Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська від 24.10.2001 року, до відбуття 2 роки 6 місяців позбавлення волі; Звільнений 22.07.2003 року умовно-достроково з П`ятихатської ВК Дніпропетровської області № 122 за постановою П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 15.07.2003 року, не відбутий термін 1 рік 2 місяця 4 дня;
- 18.12.2003 року Дніпровським районним судом м.Дніпродзержинська за ст. 395 КК України до 1 місяця арешту; на підставі ст. 71 КК України приєднано не відбутий термін 1 рік 2 місяці позбавлення волі за вироком Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська від 11.06.2002 року, до відбуття 1 рік 3 місяця позбавлення волі;
- 07.09.2004 року Баглійським районним судом м.Дніпродзержинська за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України приєднано не відбутий термін 6 місяців позбавлення волі за вироком Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська від 18.12.2003 року, до відбуття 3 роки 6 місяців позбавлення волі; Звільнений 30.10.2007 року умовно-достроково з Солонянської ВК Дніпропетровської області № 21 за постановою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 23.10.2007 року, не відбутий термін 1 рік 14 днів;
- 11.02.2011 року Заводським районним судом м.Дніпродзержинська за ч. 2 ст. 190 КК України до 3 років позбавлення волі; на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання строком на 3 роки;
- 16.03.2011 року Баглійським районним судом м.Дніпродзержинська за ч. 1 ст. 203, ч. 4 ст. 70 КК України до штрафу на користь держави в розмірі 1500 грн.;
- 07.10.2011 року Заводським районним судом м.Дніпродзержинська за ч. 2 ст. 309 КК України до 3 років позбавлення волі; на підставі ст. 71 КК України частково приєднано не відбутий термін 1 місяць позбавлення волі за вироком Заводського районного суду м.Дніпродзержинська від 11.02.2011 року, до відбуття 3 роки 1 місяць позбавлення волі; Звільнений 13.12.2013 року умовно-достроково з Солонянської ВК Дніпропетровської області № 21 за постановою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 05.12.2013 року, не відбутий термін 9 місяців 7 днів;
- 27.05.2014 року Баглійським районним судом м.Дніпродзержинська за ст. 395 КК України до 2 місяців арешту; на підставі ст. 71 КК України частково приєднано не відбутий термін 2 місяці позбавлення волі за вироком Заводського районного суду м.Дніпродзержинська від 07.10.2011 року, до відбуття 4 місяці арешту, який він відбув в Жовтоводський виправній колонії Дніпропетровської області № 26 в період з 03.06.2015 р. по 16.08.2015 р., та в Дніпропетровському слідчому ізоляторі в період з 17.08.2015 р. по 03.10.2015 р., -
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України, -
Обвинувачений ОСОБА_8 , повторно, в середині травня 2014 року познайомився з ОСОБА_6 , 1975 р.н., яка розповіла, що в неї малознайомий хлопець вкрав золоті вироби, які в наступному продав на центральному ринку м.Дніпродзержинська незнайомому чоловіку на ім`я ОСОБА_9 . ОСОБА_8 , маючи намір на заволодіння чужим майном, пообіцяв ОСОБА_6 допомогти повернути свої золоті вироби. 07.06.2014 року в 23.00 год. біля кінотеатру «Мир», розташованого по пр. Перемоги в м.Дніпродзержинську ОСОБА_8 зустрівшись з ОСОБА_6 , з метою обману потерпілої, не маючи наміри виконувати обіцянку чи повернути гроші, отримав від неї гроші за повернення золотих виробів потерпілої в сумі 1000 гривень. Таким чином, ОСОБА_8 шляхом обману, тобто шляхом шахрайства, заволодів коштами ОСОБА_6 , з місця вчинення кримінального правопорушення зник та розпорядився грошима на власний розсуд.
Вищезазначені умисні дії ОСОБА_8 , що виразилися у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинені повторно, органом досудового розслідування кваліфікуються за ч. 2 ст. 190 КК України.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав у повному обсязі, фактичні обставини справи кримінального провадження ним не оспорювались, і надав пояснення про те, що дійсно він в середині травня 2014 року, познайомився з ОСОБА_6 , яка розповіла, що в неї її колишній співмешканець вкрав золоті вироби, які в наступному продав на центральному ринку м.Дніпродзержинська незнайомому чоловіку на ім`я ОСОБА_9 . Він, маючи намір на заволодіння грошовими коштами, пообіцяв ОСОБА_6 допомогти повернути належні їй золоті вироби. 07.06.2014 року в 23.00 год. біля кінотеатру «Мир», розташованого по пр. Перемоги в м.Дніпродзержинську він, зустрівшись з ОСОБА_6 , з метою обману потерпілої, не маючи наміри виконувати обіцянку чи повернути гроші, отримав від неї гроші за повернення золотих виробів потерпілої в сумі 1000 гривень. Золоті вироби потерпілій не повернув, грошовими коштами розпорядився на власний розсуд. Заявлений потерпілою ОСОБА_6 цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди на суму 1000,00 гривень та моральної шкоди в сумі 1500,00 гривень обвинувачений ОСОБА_8 визнав у повному обсязі. Зазначив, що під час розгляду кримінального провадження ним було сплачено потерпілій ОСОБА_6 грошові кошти у сумі 1400 гривень, із яких: 1000 грн. у відшкодування матеріальної шкоди, а 400 грн. у відшкодування моральної шкоди. Решту коштів у розмірі 1100,00 грн. обіцяє відшкодувати потерпілій найближчим часом. У скоєному щиросердечно покаявся. Просив суд суворо його не карати.
Окрім показань самого обвинуваченого, його вина в скоєнні злочину при зазначених вище обставинах підтверджується показаннями потерпілої ОСОБА_6 .
Так, потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні надала показання про те, що у липні 2014 року вона познайомилась з обвинуваченим ОСОБА_8 , який запевнив її, що зможе допомогти повернути золото, яке в неї викрали. Вони зустрічались з ОСОБА_8 декілька разів і стосунки в них були нормальні. Під час наступної зустрічі ОСОБА_8 сказав, що знає де золото та попросив у неї 2000,00 гривень. Вона відповіла, що такої суми грошей в неї немає, і він погодився отримати від неї 1000,00 гривень, пояснивши їй, що залишок суми у розмірі 1000,00 гривень він надасть із власних коштів. В той час поруч з нею знаходились два працівника міліції, які сказали, щоб вона віддала гроші ОСОБА_8 . Обвинувачений поклав в конверт приблизно 600 гривень і віддав гроші чоловіку з жінкою, які підійшли до нього біля кінотеатру «Мир», а сам сів в таксі та уїхав. Крім того пояснила, що їй було відшкодовано 1400,00 гривень, із яких 1000,00 гривень - у відшкодування завданої їй матеріальної шкоди, а 400,00 гривень - у відшкодування моральної шкоди, наполягала стягнути з обвинуваченого 1100,00 гривень у відшкодування завданої їй моральної шкоди та просила суд суворо покарати обвинуваченого ОСОБА_8 .
Вина обвинуваченого ОСОБА_8 також підтверджується дослідженими в судовому засіданні документами, в тому числі:
- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 09.06.2014 року, згідно якої ОСОБА_6 просить прийняти міри до малознайомого чоловіка ОСОБА_10 , який 07.06.2014 року близько 23-00 год., знаходячись біля кінотеатру «Мир» шляхом шахрайства, заволодів її грошовими коштами в сумі 1000 гривень (а.п.6 т.2);
- протоколом одночасного допиту осіб від 13.06.2014 року проведеним між ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , під час якого вони підтвердили раніше дані ними покази (а.п.27 т.2);
- розпискою ОСОБА_6 від 01.10.2015 р., згідно якої ОСОБА_6 отримала грошову суму у розмірі 600,00 гривень в рахунок відшкодування шкоди, завданої ОСОБА_8 (а.п.115 т.1).
Аналізуючи зібрані у справі докази суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_8 в судовому засіданні встановлена і доведена, а його умисні дії органами досудового слідства правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_8 покарання, суд керується ст.65 КК України, та враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії кримінальних правопорушень середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, те, що він раніше судимий (а.п.24 т.2), з 2011 року знаходився під профілактичним наглядом у лікаря нарколога з приводу психічних та поведінкових розладів в результаті вживання опіатів, синдром залежності F11.1 відповідно міжнародної класифікації хвороб-10 Психічні розлади та розлади поведінки (клас.V) 1999р.. З 2013 року активно не надглядається, ухиляється від нагляду та лікування, на обліку у лікаря психіатра не перебуває (а.п.22 т.2), завдану злочином матеріальну та моральну шкоду частково відшкодовано потерпілій особі.
Щире каяття та сприяння органу досудового розслідування у розкритті кримінального правопорушення, суд відносить до обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, суд вважає рецидив злочинів.
З урахуванням викладеного, суд вважає, що з метою виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, обвинуваченому слід призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 190 КК України.
Розглядаючи цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 про стягнення з ОСОБА_8 матеріальної шкоди у розмірі 1000,00 гривень та моральної шкоди у розмірі 1500, 00 гривень, завданої їй кримінальним правопорушенням, суд приходить до наступних висновків:
Відповідно до ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 56 КПК України потерпілий протягом кримінального провадження має право на відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди в порядку, передбаченому законом.
В ході судового рогляду даного кримінального провадження судом було встановлено, що заявлений потерпілою ОСОБА_6 цивільний позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди було визнано обвинувачем ОСОБА_8 у повному обсязі. Так, сума завданої матеріальної шкоди у розмірі 1000,00 гривень була повністю відшкодована потерпілій ОСОБА_6 , а моральна шкода у розмірі 1500,00 гривень була частково відшкодована обвинуваченим під час судового розгляду кримінального провадження в сумі 400,00 гривень, тому цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 в частині відшкодування моральної шкоди у розмірі 1100,00 гривень підлягає задоволенню в повному обсязі.
Керуючись статтями 368, 370, 374-376 КПК України, суд,
ЗАСУДИВ:
Визнати винним ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.
Зарахувати ОСОБА_8 в строк відбування основного покарання строк його попереднього ув`язнення з 01.10.2015 року по 12.01.2016 року, що дорівнює трьом місяцям дванадцяти дням попереднього ув`язнення і у відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України № 838-VIII від 26.11.2015 р.) дорівнює шести місяцям двадцяти чотирьом дням позбавлення волі.
Запобіжний захід, застосований до ОСОБА_8 тримання під вартою - залишити без змін до набрання вироком законної сили.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 - задовольнити у повному обсязі.
Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_6 моральну шкоду, завдану кримінальним правопорушенням, у розмірі 1100,00 (одна тисяча сто) гривень.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана учасниками кримінального провадження до апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копія вироку підлягає негайному врученню учасникам кримінального провадження.
Суддя ОСОБА_1