А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І

У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

19.02.2014 м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області у складі суддів ОСОБА_1 (головуючий), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , з участю прокурора ОСОБА_4 , підсудних ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , захисників ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , потерпілого ОСОБА_13 та його представника адвоката ОСОБА_14 , розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за апеляцією потерпілих ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та їх представника адвоката ОСОБА_14 на постанову Виноградівського районного суду Закарпатської області від 06.11.2013 року.
Цією постановою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кахабері, Хслвачаурського району, аджарської АРСР (Грузія), мешканця АДРЕСА_1 , з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, не судимого; ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Чепа, мешканця АДРЕСА_2 , з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, не судимого; ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця та мешканця АДРЕСА_3 , з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, не судимого; ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця та мешканця АДРЕСА_3 , з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, не судимого; обвинувачених у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, та, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця с. Юлівці та мешканця АДРЕСА_1 , одруженого, що має на утриманні двох неповнолітніх дітей, в порядку ст. 89 КК України не судимого, обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. ч. 2 ст. ст. 296 та ч. 1 ст. 122 КК України, а також ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженця та мешканця АДРЕСА_4 , одруженого, що має на утриманні двох неповнолітніх дітей, в порядку ст. 89 КК України не судимого, обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 122 та ч. 2 ст. 296 КК України, звільнено від кримінальної відповідальності з посиланням на ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, а провадження у кримінальній справі щодо них закрито.
ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 і ОСОБА_7 обвинувачувалися в тому, що 07.10.2007 року, близько 22 год. 35 хв. на футбольному стадіоні по вул. Головній в с. Чорнотисово, під час святкування „Дня вказаного села, з явної неповаги до суспільства, безпричинно пристали до ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 та нанесли їм множинні удари руками та ногами по різним частинам тіла, заподіявши ОСОБА_17 легкі тілесні ушкодження, ОСОБА_19 середньої тяжкості тілесні ушкодження, а ОСОБА_18 фізичний біль.
Крім того, ОСОБА_10 та ОСОБА_9 29.10.2007 року, близько 01 год. 35 хв. в кафе по вул. Леніна в с. Сасово Виноградівського району, групою, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалась особливою зухвалістю, безпричинно пристали до ОСОБА_20 та ОСОБА_13 , нанесли останньому множинні удари руками та ногами по різним частинам тіла, спричинивши йому середньої тяжкості тілесні ушкодження.
ОСОБА_9 також обвинувачується в тому, що 19.12.2007 року, близько 21 год. 30 хв., керуючи автомобілем марки „Мерседес Бенц по вул. Леніна в с. Сасово, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до присутніх, безпричинно, з хуліганських спонукань, різко звернувши свій автомобіль в поперек проїзної частини дороги, пересік смугу руху автомобіля „Ауді під керуванням ОСОБА_15 , внаслідок чого, з метою уникнення зіткнення, останній змушений був скерувати свій автомобіль, в якому крім нього знаходились пасажири ОСОБА_16 та ОСОБА_21 до кювету, внаслідок чого ОСОБА_9 порушив звичайний рух на автодорозі „Дяково-Мукачево, зірвавши рух міжнародних перевізників на 15 хв. Продовжуючи свої неправомірні дії, ОСОБА_9 ображаючи потерплих, з метою самоутвердження за рахунок їх приниження в очах сусідів, біля будинку ОСОБА_15 знову намагався зрізати траєкторію автомобіля останнього.
Постанова суду вмотивована тим, що з дня вчинення підсудними злочину минуло понад 5 років.

В апеляції порушується питання про скасування постанови суду і направлення справи на новий судовий розгляд з посиланням на порушення норм матеріального та процесуального права, а також невідповідністю висновків суду, викладених у постанові, фактичним обставинам справи. Апелянти вказують, що у ОСОБА_10 та ОСОБА_9 перебіг строків давності переривався, оскільки після вказаних злочинів щодо них відкрито ще декілька кримінальних проваджень, що унеможливлює закриття кримінальної справи за ст. 49 КК України. Крім того, в регулятивній частині постанови, не вирішено питання цивільного позову потерпілих ОСОБА_13 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , а також що з клопотань підсудних про застосування до них положень ст. 49 КК України не вбачається, що вони визнають вину у вчинених злочинах.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, виступи потерпілого та його представника на підтримання апеляції, промову прокурора та пояснення підсудних і захисників про законність постанови та безпідставність апеляції, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи сторін, апеляційний суд вважає, що апеляція не підлягає до задоволення з таких підстав.

Приймаючи рішення про закриття кримінальної справи щодо ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у зв`язку із закінченням строків давності, суд правильно врахував вимоги п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України, відповідно до яких особа, що вчинила злочин середньої тяжкості, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину минуло 5 років.

Вказані особи вчинили злочини середньої тяжкості з жовтня по грудень 2007 року, тобто строк давності притягнення до кримінальної відповідальності минув. В матеріалах справи відсутні довідки про судимість ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у період з січня 2008 року та про вчинення ними злочинів за вказаний період.

Отже, суд першої інстанції врахував вимоги ст. 11-1 КПК України (в редакції Закону 1960 року), згідно якої суд закриває кримінальну справу про обвинувачення особи, якщо є підстави, передбачені ст. 49 КК України та обґрунтовано дійшов висновку про можливість закриття даного провадження у зв`язку із закінченням строків давності.

Доводи апеляції про те, що з клопотань підсудних про звільнення від кримінальної відповідальності не вбачається, що такі визнали вину та розкаялися є безпідставними і такими, що спростовуються протоколом судового засідання, з якого вбачається протилежне (Т 12 а.с. 215). Крім того, визнання вини підсудними, не є обов`язковою підставою для застосування ст. 49 КК України.

Що стосується інших доводів апеляції про невирішення судом першої інстанції цивільного позову потерпілих, то такі вправі звернутися з позовом до суду в порядку цивільного судочинства.

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до переконання про безпідставність та необґрунтованість доводів апеляції і відхиляє такі.

Керуючись ст. ст. 365, 366 КПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В :

апеляцію потерпілих ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та їх представника адвоката ОСОБА_14 залишити без задоволення, постанову Виноградівського районного суду від 06.11.2013 року про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у зв`язку із закінченням строків давності залишити без змін.

Судді: