Маньківський районний суд Черкаської області
В И Р О К

І М Я М У К Р А Ї Н И

14 жовтня 2010 року Маньківський районний суд, Черкаської області

в складі: головуючого судді І.Д. КАЛІЄВСЬКОГО

при секретарі - Г.І. БАЙДУЖІЙ

з участю прокурора - М.В. КЛИМЕНКА

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Маньківка справу про обвинувачення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, українця, ІНФОРМАЦІЯ_3, не працюючого, одруженого, раніше не судимого, обвинуваченого в скоєні злочину, передбаченого за ч. 1 ст. 296 КК України, суд

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1, 28 вересня 2010 року, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, зайшов в приміщення вагової, яка розташована на території Іваньківського цукрового заводу, що по вул. Заводська, 1, в с. Іваньки, Маньківського району Черкаської області, де ігноруючи елементарними нормами та правилами поведінки, моралі та добропристойності існуючих в суспільстві, проявляючи особливу зухвалість, яка виразилась в безпричинному застосуванні фізичної сили до своєї дружини ОСОБА_2, а саме викручуванні рук, висловлюванні нецензурних образливих слів в адресу останньої та присутніх в даному приміщенні, а також безпричинному пошкодженні вхідних дверей в приміщення вагової, які він вирвав пошкодивши защібку, внаслідок чого своїми протиправними, зухвалими діями зірвав робочий процес та припинив роботу працівників вагової, чим грубо порушив громадський порядок.

Вина підсудного в скоєному ним злочині доведена в судовому засіданні такими доказами :

- показами підсудного, який свою вину в скоєному злочині визнав повністю і суду пояснив, що він дійсно 28 вересня 2010 року близько 20 години перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння вирішив поїхати на своєму власному автомобілі ВАЗ-2105 на територію Іванківського цукрового заводу, а саме на ваговий комплекс, де працює його дружина, гр. ОСОБА_2, для того щоб забрати її додому. Заїхавши на територію цукрового заводу він вийшов з автомобіля та зайшов до приміщення вагової, потім підійшовши до своєї дружини та став від неї вимагати в грубій формі щоб вона покинула робоче місце і поїхала додому, але вона відмовилась, від чого він розізлився та став застосовувати до неї силу, а саме викручувати руки, при цьому виражався в її адресу нецензурними словами. Під час цього йому робила зауваження напарниця його дружини гр. ОСОБА_3 на які він не реагував та продовжував робити вищевказані дії. Під час того як він ображав свою дружину нецензурними словами, то рукою вдарив електронні ваги та ногою вибив їх блок живлення з розетки, а потім вийшов на вулицю і приблизно десь через хвилину вирішив знову зайти, в приміщення вагової для подальшого з'ясування стосунків з дружиною, але смикнувши вхідні двері він відчув, що вони закриті з середини, після чого став смикати за двері та вирвав їх. Зайшовши до приміщення він став знову в грубій формі заставляти свою дружину поїхати додому, при цьому застосовуючи силу. Під час того, коли він застосовував силу відносно своєї дружини гр. ОСОБА_3, робила йому зауваження на які він не реагував, після чого вона вибігла на двір кликати на допомогу. Через декілька хвилин в приміщення вагової зайшов ОСОБА_4 та ОСОБА_5, і почали його вмовляти, щоб він заспокоївся, але він не звернув на них ніякої уваги, став ображати їх брутальною лайкою, після чого вийшов з приміщення вагової та поїхав додому.

Вина підсудного підтверджена в суді і іншими зібраними письмовими, по цій справі доказами дослідження яких, відповідно до вимог ст. 299 КПК України, учасниками судового процесу було визнано за недоцільне, про що було розяснено всім, під час судового слідства з занесенням до протоколу судового засідання і сумнів в добросовісності та істотності їх позицій у суді не виникло.

Аналізуючи зібрані по справі докази, суд кваліфікує дії підсудного за ч. 1 ст. 296 КК України, кваліфікуючою ознакою якого являється хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю і вважає, що вина підсудного в скоєнні злочину повністю доведена в суді.

Переходячи до обрання міри покарання, суд враховує ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, особу підсудного, обставини, що помякшують його відповідальність - це чисто сердечне розкаювання в скоєному злочині та визнання ним своєї вини, обставини, що обтяжують його відповідальність - це скоєння злочину в стані алкогольного спяніння і рахує за необхідне обрати йому покарання у вигляді обмеження волі з застосуванням до нього ст. ст. 75, 76 КК України, так як на думку суду його можливо виправити і перевиховати без ізоляції від суспільства.

Цивільний позов по справі відсутній.

Судових витрат по справі не має.

Речові докази по справі відсутні.

Керуючись ст.ст.323,324 КПК України, суд

З А С У Д И В :

ОСОБА_1 визнати винним у скоєні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України і призначити покарання у вигляді двох років обмеження волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_1, від відбуття покарання з випробуванням установивши іспитовий строк терміном на один рік.

Відповідно до ст. 76 КК України зобовязати ОСОБА_1, не виїжджати за межі України, на постійне місце проживання без дозволу органів кримінально виконавчої інспекції.

Міру запобіжного заходу обрати підписку про не виїзд, а іспитовий строк відраховувати з 14.10.2010 р.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Черкаської області через Маньківський районний суд на протязі 15 діб, з часу його проголошення.

СУДДЯ І.Д. КАЛІЄВСЬКИЙ