Справа № 152/2190/13-к
У Х В А Л А

05 листопада 2013 року Колегія суддів Шаргородського районного суду

Вінницької області

в складі: головуючого Славінської Н.Л.

суддів Гаврищука А.В., Строгого І.Л.

при секретарі судового

засідання ОСОБА_1

за участю:

прокурора Майданюка В.А.

обвинувачених ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4

захисників

обвинувачених адвокатів ОСОБА_5, ОСОБА_6,

ОСОБА_7

потерпілих ОСОБА_8, ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні у кримінальному провадженні за обвинувальним актом за обвинуваченням:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.27, ч.2 ст.15, ч.4 ст.187 КК України,

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_5, жителя ІНФОРМАЦІЯ_6, фактичне місце проживання АДРЕСА_1 у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.27, ч.2 ст.15, ч.4 ст.187 КК України,

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_7, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_8, жителя ІНФОРМАЦІЯ_9, у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.27, ч.2 ст.15, ч.4 ст.187 КК України,

- клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу,

В С Т А Н О В И В :

5.11.2013 року на адресу Шаргородського районного суду надійшло письмове клопотання адвоката обвинуваченого ОСОБА_2 ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу ОСОБА_2 з тримання під вартою на тримання під домашнім арештом.

Зазначене клопотання підтримане захисником ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_2 в судовому засіданні.

Клопотання про зміну запобіжного заходу мотивоване тим, що ОСОБА_2 раніше не судимий, є пенсіонером, позитивно характеризується за місцем роботи та проживання, має сімю, доказів того, що обвинувачений має намір продовжувати вчиняти злочини чи перешкоджати встановленню фактичних обставин справи не представлено.

Крім того, зазначили, що ОСОБА_2 тяжко хвора людина, з 1.10.2013 року по 22.10.2013 року лікувався у міській клінічній лікарні №1 Департаменту охорони здоровя Вінницької міської ради в кардіологічному відділенні з приводу: хронічної ревматичної хвороби серця, складної аортальної вади серця з переважанням стенозу, серцевої недостатності ІІ А ст. ІІІ ф. кл., повної А/У блокади, інплантації двокамерного кардіостимулятора (2008 рік), гіпертонічної хвороби ІІ ст., гіпертензії ІІ ст., серцево-судинного ризику дуже високого, цукрового діабету ІІ типу середньої важкості субкомпенсованого, абдомінального ожиріння ІІІ ступеню, високого ризику тромбоемболічних ускладнень, дисциркуляторного енцефалопатії ІІ ст. змішаного походження (гіпертонічна, діабетична, атеросклеротична), розповсюдженого остеохондрозу хребта з вторинним корінцевим больовим синдромом. Хворий ОСОБА_2 відноситься до категорії хворих із високим ризиком раптової смерті та потребує постійного лікування. В п.13 виписки із медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_2 за № 9100 вбачається, що необхідно вирішити питання про необхідність заміни стимулятора в Науководослідному інституті серцево-судинних хвороб.

Вважають, що незадовільний стан здоровя обвинуваченого ОСОБА_2, наявність постійного місця проживання, не дадуть можливості переховуватися від суду, перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, у звязку із чим відпали ризики, встановлені ст.177 КПК України, запобігання яким спрямоване на застосування виняткового запобіжного заходу тримання під вартою.

Тому, вважають, що ОСОБА_2 можливо змінити запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт за адресою місця проживання, де його сімя винаймає квартиру АДРЕСА_2, оскільки власник житла ОСОБА_10 щодо цього не заперечує.

Прокурор Майданюк В.А. заперечував щодо задоволення зазначеного клопотання захисника та обвинуваченого ОСОБА_2, посилаючись на те, що встановлені судом ризики, передбачені ст.177 КПК України, при обранні запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_2 у виді тримання під вартою та при продовженні строку тримання під вартою. При цьому, хворобливий стан здоровя та наявність постійного місця проживання не спростовують ці ризики.

Потерпілі ОСОБА_8 та ОСОБА_9 підтримали думку прокурора у вирішенні клопотання про зміну ОСОБА_2 запобіжного заходу.

Інші учасники судового провадження в судовому засіданні не заперечували щодо задоволення заявленого захисником ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_2 клопотання.

Вислухавши клопотання обвинуваченого ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_5, думки учасників судового провадження, колегія суддів прийшла до наступних висновків.

Статтею 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції», і є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожна людина має право на свободу і особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом, зокрема, у випадку законного арешту або затримання особи, здійснення з метою її присутності перед компетентним судовим органом на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні злочину або якщо обґрунтовано визнається за необхідне запобігти вчиненню нею злочину або її втечі після його вчинення.

Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_2 застосований за рішенням суду, тобто у спосіб, встановлений кримінальним процесуальним законодавством України.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш мяких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

Як вбачається із ухвали слідчого судді Вінницького міського суду від 28.08.2013 року та ухвали Апеляційного суду Вінницької області від 5.09.2013 року, при обранні обвинуваченому ОСОБА_2 запобіжного заходу у виді тримання під вартою було враховано те, що ОСОБА_2 раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення шахрайства та тривалий час переховувався від органів досудового розслідування, що свідчить, на думку судів, про кримінальну направленість дій останнього, що обвинувачений не має постійного місця проживання, підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, кримінальне покарання за який передбачено у вигляді позбавлення волі до 15 років. При цьому, при ухваленні вказаних рішень не розглядалося питання про хворобливий стан здоровя обвинуваченого та докази наявності у останнього постійного місця проживання, оскільки в судове засідання 5.11.2013 року адвокатом ОСОБА_5 подано докази перебування ОСОБА_2 на лікуванні у міській клінічній лікарні №1 Департаменту охорони здоровя Вінницької міської ради в кардіологічному відділенні з 1.10.2013 року по 22.10.2013 року, тобто після постановлення ухвал щодо запобіжного заходу відносно ОСОБА_2 слідчим суддею та апеляційним судом Вінницької області.

З наданих доказів вбачається, що обвинувачений ОСОБА_2 перебуває в шлюбі з ОСОБА_11 з 5.03.1975 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-ГЮ №293119, яка, відповідно до договорів оренди квартири від 1.08.2007 року, 1.08.2009 року, 1.08.2011 року, 1.08.2013 року наймає квартиру за адресою АДРЕСА_3 для свого проживання та проживання членів її сімї, в тому числі чоловіка ОСОБА_2

Крім того, згідно з довідкою від 29.10.2013 року за №3124/Д, виданої МКП «ЖЕК №15» та акта від 6.08.2013 року, вбачається, що ОСОБА_2 проживає без реєстрації у АДРЕСА_4.

Власник зазначеної квартири на підставі договору дарування квартири від 27.04.2007 року ОСОБА_10 у заяві від 29.10.2013 року зазначив, що ОСОБА_2 проживає у його квартирі з 1.08.2007 року.

Згідно з ч.1 ст.29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Відповідно до ч.5 ст.3 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», місце проживання адміністративно територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що захисником ОСОБА_2 надано суду належні та допустимі докази того, що останній має постійне місце проживання у за адресою: АДРЕСА_4.

Із виписки із медичної карти за №9100 від 22.10.2013 року стаціонарного хворого кардіологічного відділення міської клінічної лікарні №1 Департаменту охорони здоровя Вінницької міської ради та довідок означеної лікарні від 7.10.2013 року №841 та від 22.10.2013 року №901 вбачається, що з 1.10.2013 року по 22.10.2013 року ОСОБА_2 лікувався у міській клінічній лікарні №1 Департаменту охорони здоровя Вінницької міської ради в кардіологічному відділенні з приводу: хронічної ревматичної хвороби серця, складної аортальної вади серця з переважанням стенозу, серцевої недостатності ІІ А ст. ІІІ ф. кл., повної А/У блокади, інплантації двокамерного кардіостимулятора (2008 рік), гіпертонічної хвороби ІІ ст., гіпертензії ІІ ст., серцево-судинного ризику дуже високого, цукрового діабету ІІ типу середньої важкості субкомпенсованого, абдомінального ожиріння ІІІ ступеню, високого ризику тромбоемболічних ускладнень, дисциркуляторного енцефалопатії ІІ ст. змішаного походження (гіпертонічна, діабетична, атеросклеротична), розповсюдженого остеохондрозу хребта з вторинним корінцевим больовим синдромом. В п.13 виписки із медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_2 за № 9100 вбачається, що необхідно вирішити питання про необхідність заміни стимулятора в Науководослідному інституті серцево-судинних хвороб. Хворий ОСОБА_2 відноситься до категорії хворих із високим ризиком раптової смерті та потребує постійного лікування.

Враховуючи вік обвинуваченого 61 рік, наявність постійного місця проживання, наявність міцних соціальних звязків сімї, зокрема хворої дружини, дітей та онуків, що проживають з ним, позитивної характеристики з місця роботи, наявність хвороби, внаслідок якої ОСОБА_2 відноситься до категорії хворих із високим ризиком раптової смерті та потребує постійного лікування, та враховуючи заяву власника квартири ОСОБА_10 про згоду на перебування ОСОБА_2 під домашнім арештом у його квартирі, колегія суддів вважає, що є підстави для зміни запобіжного заходу обвинуваченому з тримання під вартою на цілодобове тримання під домашнім за адресою: АДРЕСА_4, що буде відповідати меті меті застосування запобіжного заходу, забезпечить виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обовязків та запобіганню спробам, визначеним ч.1 ст.177 КПК України.

Керуючись ст.ст. 176-178, 181, 331, 350, 369, 372, 395 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И В:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_2 та його захисника адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу задовольнити.

Змінити обвинуваченому у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.27, ч.2 ст.15, ч.4 ст.187 КК України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженцю ІНФОРМАЦІЯ_2, жителю ІНФОРМАЦІЯ_3, запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, який здійснювати за адресою: АДРЕСА_1.

Строк дії ухвали до 15 години 00 хвилин 5.01.2014 року.

Звільнити обвинуваченого ОСОБА_2 з-під варти.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Вінницької області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: