Справа № 743/1260/15-к
Провадження №1-кп/743/105/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 листопада 2015 року Ріпкинський районний суд Чернігівської області

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

законного представника обвинуваченого ОСОБА_5

представника служби у справах дітей ОСОБА_6

представника кримінальної поліції у справах дітей ОСОБА_7 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в смт.Ріпки кримінальне провадження № 0000350про обвинувачення

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с.Тулія Ріпкинського району Чернігівської області, з повною загальною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, військовозобовязаного, проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, ч.2 ст.185 КК України;

В С Т А Н О В И В :

17.08.2015 року близько 14 години ОСОБА_8 , шляхом вільного доступу, з пасовища розташованого між с.Т.Шевченка та с.Розсудів Ріпкинського району Чернігівської області, таємно викрав коня, чим спричинив потерпілій ОСОБА_9 майнову шкоду, в розмірі 12000 грн.

27.08.2015 року близько 10 години ОСОБА_8 , повторно, шляхом вільного доступу, з пасовища, розташованого між с.Т.Шевченка та с.Шумани Ріпкинського району Чернігівської області, таємно викрав кобилу, чим спричинив потерпілому ОСОБА_10 майнову шкоду, в розмірі 13000 грн.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою винність у вчиненні злочинів визнав повністю, відмовився давати показання, однак відповідаючи на запитання пояснив, що в середині дня 17.08.2015 року він, з метою крадіжки, прийшов на пасовище розташоване між с.Т.Шевченка і с.Розсудів, де зняв з ланцюга коня, та використовуючи заздалегідь заготовлену мотузку, відвів тварину до с.Розсудів. Потім ОСОБА_8 зателефонував на мобільний телефон вказаний у оголошенні про купівлю худоби і домовився про продаж викраденого коня і того ж дня продав його раніше незнайомому чоловіку за 5500 грн. 27.08.2015 року ОСОБА_8 , аналогічним чином, викрав кобилу з пасовища, відвів її до с.Шумани, де сховав у нежилому домоволодінні, однак покупці з якими він домовився про продаж, затримали обвинуваченого до приїзду працівників міліції. У скоєному ОСОБА_8 щиро кається, розмір завданої шкоди не оспорює та вказує, що вона відшкодована потерпілим.
Крім визнання обвинуваченим своєї вини, винність ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих йому діянь, підтверджується сукупністю доказів, досліджених в судовому засіданні.
Так, законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 в судовому засіданні показала, що вона доводиться матірю обвинуваченому, який від дня народження перебував на її вихованні, отримав повну загальну середню освіту, в навчальних закладах і побуті вів себе задовільно. Про вчинення сином злочинів ОСОБА_5 дізналася вже після того, як ОСОБА_8 викрили. Про наявність повнолітніх підбурювачів до злочину, законному представнику не відомо, матеріальна шкода відшкодована потерпілим у повному обсязі.
Представник служби у справах дітей в судовому засіданні показала, що сімя обвинуваченого не перебуває на обліку як неблагонадійна, компрометуючої інформації на ОСОБА_8 до служби не надходило.
Будучи допитаним в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 показав, що він займається скуповуванням у населення великої рогатої худоби та коней і розміщує про це оголошення в друкованих виданнях. Влітку 2015 року на мобільний телефон свідка зателефонував обвинувачений та повідомив про намір терміново продати кобилу. В телефонній розмові ОСОБА_8 повідомив, що приїхати за твариною потрібно в с.Розсудів, що свідок і зробив, прибувши у вказаний населений пункт разом з ОСОБА_12 . За придбану кобилу рудої масті ОСОБА_11 сплатив ОСОБА_8 5500 грн. та перевіз її в с.Рудка Чернігівського району. Вдома свідок запідозрив, що тварина крадена у звязку з тим, що це був кінь, а не кобила, як стверджував продавець. У звязку з цим ОСОБА_11 не віддав коня на забій, а тримав його вдома близько тижня, після чого до нього прибув працівник Чернігівського РВ УМВС, який підтвердив підозри ОСОБА_11 і направив його до Ріпкинського РВ УМВС. У Ріпкинському РВ УМВС Маченик розповів про обставини придбання коня і згодом повернув його власниці, а гроші сплачені за тварину свідку повернули родичі обвинуваченого.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 показала, що вона проживає в с.Т.Шевченка і кожного дня бачить, що на пасовищі знаходиться на привязі кінь, належний ОСОБА_10 . В один із днів серпня 2015 року ОСОБА_13 бачила, що тварина перебуває на своєму звичайному місці, а згодом вона зникла. Про те, що коня викрав ОСОБА_8 , свідок дізналася від односельців.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_14 показав, що він проживає в с.Шумани Ріпкинського району та бачив, як до вказаного населеного пункту прибув ОСОБА_8 , а потім привів туди кобилу білої масті, яку намагався продати заготівельникам. У зязку з тим, що покупці запідозрили ОСОБА_8 в крадіжці, вони не придбали тварину. Вподальшому кобилу забрав власник ОСОБА_10 .
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_15 показав, що він проживає в с.Т.Шевченка і в один із днів серпня 2015 року йому зателефонував житель с.Шумани ОСОБА_14 та запитав, чи не викрадали у ОСОБА_10 коня, оскільки схожа за прикметами тварина перебуває в с.Шумани. Через деякий час свідок, разом з ОСОБА_10 прибули у вказаний населений пункт, де виявили викрадену кобилу. В с.Шуманах свідок, зі слів подружжя ОСОБА_16 , дізнався, що ОСОБА_8 ховав там коня, а коли за твариною приїхали покупці, вони затримали обвинуваченого і сказали що відвезуть його до міліції. Викрадену кобилу свідок, спільно із власником, відвели до с.Т.Шевченка.
З протоколу огляду місця події від 17.08.2015 року вбачається, що на відстані 300 м. від автодороги с.Корольча - с.Т.Шевченка, на пасовищі виявлено металевий ланцюг, з використанням якого був припятий кінь, належний ОСОБА_9 . Протоколом предявлення для впізнання від 20.08.2015 року підтверджується, що свідок ОСОБА_11 , на предявлених йому фотознімках, впізнав ОСОБА_8 як особу, котра продала йому коня в с.Розсудів.
З протоколу від 29.08.2015 року вбачається, що ОСОБА_11 надав на огляд та зберігання потерпілій ОСОБА_9 коня змішаної породи, рудої масті, віком близько 7 років, вагою 580 кг.
З протоколу огляду від 27.08.2015 року вбачається, що на пасовищі поблизу с.Т.Шевченка виявлено вертикально вбитий у землю металевий прут з приєднаним до нього ланцюгом, а замок на кінцях ланцюга перебуває у розімкненому стані.
Протоколами слідчих експериментів підтверджується, що ОСОБА_8 добровільно, в присутності понятих і захисника, розповів та показав на місці, яким чином він вчиняв злочини.
Оцінюючи досліджені докази в їх сукупності, вважає доведеною винність обвинуваченого в таємному викраденні чужого майна і таємному викраденні майна, вчиненому повторно, а дії ОСОБА_8 , органом досудового розслідування правильно кваліфіковані за ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України. Вирішуючи питання про вид та міру покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки кримінальних правопорушень, відомості про особу обвинуваченого, обставини помякшуючі його покарання. Обставинами помякшуючими покарання ОСОБА_8 є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень, вчинення злочину неповнолітнім та відшкодування завданої шкоди. Обставин обтяжуюючих покарання обвинуваченого по справі не встановлено. З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_17 раніше до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався, за місцем навчання і проживання характеризується негативно. З урахуванням сукупності помякшуючих покарання обставин та відомостей про особу обвинуваченого, суд приходить до висновку, що виправлення і перевиховання ОСОБА_8 неможливе без ізоляції його від суспільства і покарання обвинуваченому доцільно визначити у виді арешту, із застосуванням положень ст.101 КК України. Строк відбування покарання ОСОБА_8 необхідно відраховувати з моменту приведення вироку до виконання. Запобіжний захід обвинуваченому не обирався. Цивільний позов по справі не заявлено, процесуальні витрати відсутні. Речові докази - коня рудої масті, після набрання вироком чинності, необхідно залишити в розпорядженні законного володільця ОСОБА_9 . Кобилу білої масті, після набрання вироком чинності, необхідно залишити в розпорядженні законного володільця ОСОБА_10 . Керуючись ст.ст.373-376 КПК України, суд -
З А С У Д И В :

ОСОБА_8 - визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання:

-за ч.1 ст.185 КК України, із застосуванням ст.101 КК України, у виді 15 діб арешту;

-за ч.2 ст.185 КК України, із застосуванням ст.101 КК України,у виді 30 діб арешту.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити ОСОБА_8 покарання у виді 30 діб арешту.

Строк відбування покарання ОСОБА_8 , відраховувати з моменту приведення вироку до виконання.

Речові докази - коня рудої масті, після набрання вироком чинності, залишити в розпорядженні законного володільця ОСОБА_9 (а/п 24). Кобилу білої масті, після набрання вироком чинності, залишити в розпорядженні законного володільця ОСОБА_10 (а/п 56).
На вирок може бути подано апеляцію до апеляційного суду Чернігівської області, через Ріпкинський районний суд, протягом 30 днів з дня його проголошення.
Суддя ОСОБА_1