Справа №590/1115/15-к
Провадження №1-кп/590/6/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"18" січня 2016 р. Ямпільський районний суд Сумської області
у складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3
потерпілої ОСОБА_4
законного представника потерпілої ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ямпільського районного суду Сумської області кримінальне провадження № 0000257 від 15.11.2015 року щодо обвинувачення
ОСОБА_7 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Чуйківка Ямпільського району Сумської області, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, малолітніх дітей на утриманні не має, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , згідно ст. 89 КК України раніше не судимого,
-у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч. 2 КК України,
ВСТАНОВИВ:
14.11.2015 року близько 19.15 години, знаходячись на вул. Лугова в місті Дружба Ямпільського району Сумської області, побачив неповнолітню ОСОБА_4 та маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, застосував до потерпілої насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої, а саме наніс один удар кулаком правої руки у ліву частину обличчя неповнолітньої ОСОБА_4 , чим спричинив останній тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, яка супроводжувалася струсом головного мозку легкого ступеня, синцем лівої виличної ділянки, та відкрито заволодів майном неповнолітньої потерпілої ОСОБА_4 , а саме: мобільним телефон марки «Nokia 5130 XpressMusic», вартістю 255,00 грн.; Sim-картою оператора мобільного зв`язку «Київстар», вартістю 20,00 грн.; грошовими коштами у сумі 83,00 грн., на загальну суму 358,00 грн., після чого з місця скоєння злочину з викраденим зник та розпорядився ним на власний розсуд.
ОСОБА_6 своїми злочинними діями спричинив потерпілій ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, яка супроводжувалася струсом головного мозку легкого ступеня, синцем лівої виличної ділянки, які є легкими тілесними ушкодженнями, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я.
Виконуючи вказані дії, ОСОБА_6 розумів їх суспільну небезпечність, усвідомлював можливість настання суспільно-небезпечних наслідків від цих дій та бажав їх настання.
Таким чином, ОСОБА_6 своїми умисними діями, які виразилися у відкритому викрадені чужого майна (грабіж), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої, скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.186 КК України.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_6 свою вину в скоєнні злочину за ст. 186 ч.2 КК України визнав повністю, щиро розкаявся у скоєному, пояснив, що дійсно 14 листопада 2015 року близько 19 години вечора він йшов по вул.Лугова в м.Дружба, попереду йшла дівчина, яка розмовляла по телефону, він її наздогнав, вдаривши кулаком по голові забрав телефон та гроші, які знаходились в кармані. У скоєному розкаюється, попросив вибачення у потерпілої та її матері - законного представника потерпілої по справі.
На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
При цьому встановлено, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, тому у суду немає сумнівів у добровільності та істинності їх позицій.
Також судом їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.
За таких обставин, суд вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_6 повністю доведена та його дії суд кваліфікує за ст.186 ч.2 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої.
При призначенні покарання суд виходить із засад ст. 50 та ст. 65 КК України.
Так, відповідно до ст. 65 КК України, яка визначає засади призначення покарання, суд призначає покарання:
1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин.
2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу;
3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
2. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Відповідно до статті 50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.
Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.
При призначенні покарання ОСОБА_6 суд враховує:
- характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину. ОСОБА_6 вчинив злочин, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину;
- обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. До обставин, які пом`якшують покарання, суд відносить те, що обвинувачений визнав свою вину, щиро розкаявся у скоєному, активно сприяв розкриттю злочину. Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.
Судом також враховані дані про особу обвинуваченого, який ніде не працює, в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, згідно довідки Форми В-ИЛ № 078683 Серія ЖП від 05.06.2015 року засудженого 22.11.2000 року Калужским районним судом за ст. 162 ч.2 «б», 69 ч.5 КК РФ до 15 років 02 міс. Позбавлення волі /а.с. 76 Том.2/, за місцем проживання характеризується посердньо, на обліку у лікаря наркоголо та психіатра не перебуває.
На підставі викладеного, суд вважає необхідним застосувати до обвинуваченого покарання у виді позбавлення волі, яке буде достатнім для його виправлення та для запобігання вчиненню нових злочинів.
З метою забезпечення виконання остаточного судового рішення запобіжний захід засудженому ОСОБА_6 до вступу вироку в законну силу суд вважає за необхідне залишити без зміни - тримання під вартою.
Цивільний позов по справі ані під час досудового розслідування, ані до початку судового розгляду не заявлений.
Відповідно до ч.2 ст. 124 КПК України, з обвинуваченого на користь держави необхідно стягнути витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи на суму 184,14 грн.
Питання речових доказів вирішити в порядку п.3 ч.9 ст.100 КПК України.
На підставі викладеного та керуючись ч.3 ст.349, ст.ст. 368, 370, 373-376 КПК України, суд, -
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_6 до вступу вироку в законну силу залишити без зміни - тримання під вартою.
На підставі ст. 72 ч. 5 КК України зарахувати ОСОБА_6 в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з дня фактичного затримання - 15.11.2015 року по день постановлення викору - 18.01.2016 року, із розрахунку: один день попереднього ув`язнення відповідає двом дням позбавлення волі.
Строк відбування покарання обчислювати з 15.11.2015 року.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави судові витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи 184 грн. 14 коп.,
Речові докази, а саме: гроші в сумі 83 (вісімдесят три) грн., мобільний телефон маркою «Nokia 5130 XpressMusic», з Sim-картою оператора мобільного зв`язку «Київстар», які знаходяться під сохранною розпискою у законного представника потерпілої ОСОБА_5 - вважати повернутими власнику.
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Сумської області через Ямпільський районний суд Сумської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження у разі відсутності апеляційної скарги.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Суддя ОСОБА_1