Справа № 460/2599/14-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/523/15 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2015 року м. Львів.

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

під головуванням судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря судового засідання: ОСОБА_5
розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора на вирок Яворівського районного суду Львівської області від 04 вересня 2014 року відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця АДРЕСА_1 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого за ч.2 ст.286 КК України,
з участю прокурора ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_6
захисника ОСОБА_8
представника потерпілого ОСОБА_9
ВСТАНОВИЛА
прокурор ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок Яворівського районного суду Львівської області від 04 вересня 2014 року скасувати, та ухвалити новий вирок яким ОСОБА_6 засудити за ч.2 ст. 286 КК України на 4 роки 6 місяців позбавлення волі, з позбавленням права керувати транспортним засобами терміном на три роки.

Оскаржуваним вироком ОСОБА_6 , засуджено за ч.2 ст. 286 КК України на чотири роки позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком два роки. На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком три роки та покладено обов`язки вiдпoвiдно до ст. 76 КК України.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу ОСОБА_6 змінено з тримання під вартою на особисте зобов`язання та звільнено останнього з-під варти в залі суду.

Вирішено питання з речовими доказами.

Постановлено стягнути з ОСОБА_6 7 тис. 380 грн. процесуальних витрат на користь держави за проведення судових експертиз.

Згідно вироку суду, обвинувачений ОСОБА_6 17 червня 2014 року о 22 год. 20 хв., керуючи автомобілем марки "Mitsubishi Pajero Wagon 3.2", р/н НОМЕР_1 , та рухаючись по автомобільній дорозі Львів - Краковець у напрямку с. Краковець, Яворівського району, Львівської області, при проїзді ділянки в с. Рясне-Руське, Яворівського району, Львівської області, в районі перехрестя з вул. Парковою, грубо порушив вимоги Розділу 1 п. 1.5, Розділу 2 п.п.2.3 б, д, 2.9 а, Розділу 14 п.14в та вимоги забороненого дорожнього знаку 3.25 додатку 1 i горизонтальної дорожньої розмітки 1.1, додатку 2 Правил дорожнього руху України, які виразились в тому, що він, керуючи автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, проявив неуважність до дорожньої обстановки її змін, під час виконання обгону попутного транспортного засобу та виїзду на смугу зустрічного руху, пересік суцільну лінію горизонтальної дорожньої розмітки, яка поділяє потоки транспорту зустрічних напрямків, при цьому не переконався, що смуга, на яку він буде виїжджати, вільна від транспортних засобів на достатній для обгону відстані, такими своїми діями створив аварійну обстановку, яка привела до зіткнення з автомобілем марки "ВАЗ-2107", р/н НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_10 , та автомобілем марки "Renault Laguna", р/н НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_11 . В подальшому, втративши контроль над рухом керованого ним автомобіля, ОСОБА_12 , виїхав праворуч за межі проїзної частини дороги.
Внаслідок описаної дорожньо-транспортної пригоди, водій ОСОБА_10 , відповідно до висновку судово-медичної експертизи, отримав тупу поєднану травму тіла у вигляді множинних переломів кісток голови, тулуба та кінцівок, з ушкодженням внутрішніх органів, котра привела до гострої кровотечі і обезкровлення, що було причиною його смерті. Пасажир цього транспортного засобу ОСОБА_13 , відповідно до висновку судово-медичної експертизи, отримала закриті переломи обох стегон з зміщенням, струс головного мозку, садна на обличчі, на правій руці, на ногах, синці на ногах, садна-подряпини, які відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень за ознакою тривалості розладу здоров`я.
Пасажир автомобіля марки "Renault Laguna", р/н НОМЕР_3 , ОСОБА_14 відповідно до висновку судово-медичної експертизи, отримав закритий перелом першої плеснової кістки правої стопи, синець правої лобно-скроневої ділянки голови, рану правої щічної ділянки, струс головного мозку, які відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень за ознакою тривалого розладу здоров`я.
В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_7 зазначає, що вирок суду підлягає скасуванню у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.
Наголошує, що застосовуючи вимоги ст. 75 КК України при призначенні ОСОБА_6 покарання, суд врахував тяжкість злочину та особу винного, його ставлення до вчиненого ним злочину, погашення завданої шкоди потерпілим на їхніх умовах, позицію потерпілих щодо покарання, які просять не позбавляти волі обвинуваченого, а також те, що його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства.
Однак вважає, що вказані обставини необхідно розцінювати виключно як характеристику особи ОСОБА_6 та їх необхідно враховувати при призначенні покарання останньому у межах санкції ч.2 ст. 286 КК України, а не як такі, що дають підстави для застосування вимог ст. 75 КК України при призначенні покарання.
Зазначає, що судом належним чином не надано оцінки тому факту, що ОСОБА_6 на момент дорожньо-транспортної пригоди перебував в стані алкогольного сп`яніння (відповідно до висновку 1,48 проміле етанолу в крові).
Вважає, що в порушення вимог чинного кримінального процесуального кодексу України, судом на підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_6 від відбування додаткового покарання, а саме позбавлення права керувати транспортним засобом.
Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, представника потерпілого, обвинуваченого та його захисника, які заперечили проти апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає до задоволення.
Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні зазначеного у вироку кримінального правопорушення відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується зібраними у справі та перевіреними належним чином в судовому засіданні доказами, є обґрунтованим і ніким не оспорюється.
Порушень кримінального процесуального закону під час встановлення фактичних обставин вчинення злочину, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винуватість обвинуваченого та на кваліфікацію його дій, не виявлено.
Вина ОСОБА_6 та правильність кваліфікації його дій не оспорюється в апеляційній скарзі, які, на думку колегії суддів, правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 286 КК України.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд у вироку покликається на врахування характеру і ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем проживання та виключно позитивно характеризується по місцю роботи, має проблеми із здоров`ям.
Крім того, суд першої інстанції врахував обставини, які пом`якшуються покарання, як щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування всім потерпілим завданого збитку та заподіяної шкоди, заяви та клопотання всіх потерпілих про обрання обвинуваченому ОСОБА_6 покарання не пов`язаного з позбавленням волі, та обставину, яка обтяжує покарання, як вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
Врахувавши вище наведене, суд першої інстанції прийшов до переконання про можливість застосувати до ОСОБА_6 ст.75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробовуванням.

Дана справа вже розглядалась Апеляційним судом Львівської області і ухвалою колегією суддів судової палати у кримінальних справах від 12.12.2014 року вирок місцевого суду був залишений без змін, а апеляцію прокурора без задоволення.

Ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12.05.2015 року касаційну скаргу прокурора задоволено та скасовано ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 12.12.2014 року відносно ОСОБА_6 .

Підставою для скасування ухвали Апеляційного суду Львівської області слугувало те, що суд апеляційної інстанції в ході розгляду кримінального провадження в достатній мірі не звернув увагу на те, що місцевий суд, звільняючи ОСОБА_6 від відбування покарання з випробовуванням на підставі ст.75 КК України, не повною мірою врахував ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, наслідки, що настали в результаті дорожньо транспортної пригоди, під час якої ОСОБА_6 перебував в стані алкогольного сп`яніння.

Проте, при новому розгляді даної справи в апеляційному порядку встановлені обставини, які не були відомі при її касаційному розгляді.

Зокрема, 08.09.2015 року ОСОБА_6 одружився та створив сім`ю із ОСОБА_15 , про що свідчить свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_4 . Згідно медичного висновку ЛК жіночої консультації №75 від 05.11.2015 року ОСОБА_16 перебуває на обліку в жіночій консультації з діагнозом: вагітність 32-33 тижнів.

Крім цього, мати обвинуваченого ОСОБА_6 ОСОБА_17 , згідно довідки комунальної міської клінічної лікарні швидкої допомоги від 01.10.2015 року, находиться на стаціонарному лікуванні в нейрохірургічному відділенні КМК ЛШМД з 18.06.2015 року по теперішній час з діагнозом: гостре порушення мозкового кровообігу в басейні середньої мозкової артерії справа. Інсульт гематома скронево тім`яних часток справа. Відповідно до довідки серії 10 ААВ №838684 ОСОБА_17 встановлена перша група інвалідності безтерміново, хвора потребує постійного стороннього догляду.

Обвинувачений ОСОБА_6 при апеляційному розгляді справи пояснив, що його мати є хвора і знаходиться в лежачому стані та потребує сторонньої допомоги. Мати проживає разом із ним і він за нею доглядає.

Той факт, що ОСОБА_6 та його мати проживають разом свідчить довідка про склад сім`ї № 1174 від 04.11.2015 року, видана МКП «Винниківське»

Такі обставини свідчать про тісні соціальні зв`язки обвинуваченого ОСОБА_6 , позбавлення яких, при скасуванні застосування до нього положень ст. 75 КК України, негативно відобразиться на вагітній дружині, хворій матері, а в подальшому на новонародженій дитині.

Відповідно до ч.ч.1 і 2 ст.65 КК України, як норми котра встановлює загальні засади призначення покарання, суд призначає покарання в межах, установлених у санкції статті Особливої частини, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд першої інстанції вірно врахував особу винного, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем проживання та виключно позитивно характеризується по місцю роботи, а також обставини, які пом`якшуються покарання, як щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування всім потерпілим завданого збитку та заподіяної шкоди, заяви та клопотання всіх потерпілих про обрання обвинуваченому ОСОБА_6 покарання не пов`язаного з позбавленням волі. Також враховано обставину, яка обтяжує покарання, вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
Обвинувачений ОСОБА_6 після винесення вироку судом першої інстанції порушень закону не допускав, позитивно характеризується за місцем проживання та за місцем праці Державного підприємства «Науково-телекомунікаційний центр «українська академічна і дослідницька мережа» ІФКС НАН України», де працює з 17.12.2001 року на посаді провідного інженера, що свідчить про його бажання виправлення.

Крім цього, береться до уваги позиція потерпілої сторони при новому апеляційному розгляді, яка будь-яких претензій до обвинуваченого ОСОБА_6 не має, він в повному об`ємі відшкодував завдану їм шкоду.

Враховуючи вище наведене, колегія суддів приходить до висновку, що обвинувачений ОСОБА_6 став на шлях виправлення, істотно знизилась фактична ступінь тяжкості злочину і ступінь небезпечності винної особи для суспільства. Фактично обвинувачений ОСОБА_6 не є суспільно небезпечною особою, яка потребує ізоляції від суспільства, а тому вирок суду першої інстанції слід залишити без змін.

Доводи прокурора в апеляційній скарзі, що суд першої інстанції при призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 покарання не врахував перебування ним в стані алкогольного сп`яніння є безпідставні, оскільки суд у вироку про це зазначає. Також колегія суддів не погоджується із доводами прокурора про те, що наведені судом у вироку обставини, які він приймає при застосуванні ст. 75 КК України, необхідно розцінювати виключно як характеристику особи ОСОБА_6 , яка враховується лише при призначенні покарання в межах санкції ч.2 ст.286 КК України. Виходячи зі змісту ст.75 КК України, суд, застосовуючи дану норму, має врахувати тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи в своїй сукупності.

Щодо покликання прокурора про порушення судом вимог кримінального процесуального кодексу України при звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 згідно ст. 75 КК України в тому числі і від додаткового покарання, то вони не ґрунтуються на вимогах закону, оскільки кримінальний процесуальний закон не позбавляє суд цього права.

Враховуючи наведене, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляції прокурора.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів
УХВАЛИЛА:
вирок Яворівського районного суду Львівської області від 04 вересня 2014 року відносно ОСОБА_6 залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та на неї може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту проголошення.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4