Апеляційний суд Житомирської області
Ухвала

Іменем України

21 вересня 2010 року. Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області в складі:головуючого - судді суддів

ОСОБА_1

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ОСОБА_4

ОСОБА_5

з участю прокурора засудженого

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальну справу за апеляціями засудженого ОСОБА_5 на вирок Коростишівського районного суду Житомирської обл. від 25.05. 2010 року.

Цим вироком

ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, непрацюючого, судимого:

20.02.2004р. Коростишівським райсудом за ст. ст. 185 ч.ч. 2 і 3,186 ч. 2, 75 КК України на 4 роки п/ волі з випробуванням і іспитовим строком 3 роки;

07.06.2004р. тим же судом за ст. 185 ч. З, п. 1 ст. 71 КК України на 5 років 6 міс. п/ волі. Звільнений від покарання

26.12.2005р. у звязку з усуненням кримінально-карного діяння;

20.06.2006р. тим же судом за ст. 185 ч. З КК України із застосуванням ст. 69 КК України на 3 роки обмеження волі. Постановою Бердичівського міськрайсуду від 3.12.2007 р. невідбута частина покарання замінена в порядку ст. 82 КК України на 240 год. громадських робіт, покарання не відбуте; одна судимість погашена, -

було засуджено за ст. 187 ч.3 КК України на 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

На підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбуте покарання за попереднім вироком і остаточно визначено 8 років 10 днів позбавлення волі з конфіскацією майна;

ОСОБА_5, 10.09.1980

р.н., мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3, непрацюючого, не судимого в порядку ст. 89 КК України / дві судимості погашені - т. 1, а.с. 151-154/, -

було засуджено за ст. 187 ч.3 КК України на 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Запобіжний захід вказаним засудженим залишений утримання під вартою.

Строк відбування покарання обрахований обом із 25.02.2009 року;

ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4,

мешканку м. Коростишева по вул. Героїв Танкістів, 39, непрацюючу, несудиму, -

було засуджено за ст. 187 ч. З із застосуванням ст. 69 КК України на 5 років позбавлення волі. Застосовані ст. ст. 75 і 76 п. п. З і 4 КК України , і засуджену звільнено від відбуванням покарання з випробуванням і : іспитовим строком на 3 роки. На неї покладено низку обовязків у | поведінці. Запобіжний захід змінений з утримання під вартою на підписку про невиїзд.

В строк відбування покарання їй зарахований строк утримання під вартою із 13.04 по 25.05.2010 року.

Стягнуто з засуджених у солідарному порядку на користь ОСОБА_8 30 000 грн. на відшкодування моральної шкоди;

Також стягнуто в дольовому порядку із засуджених на користь НДЕКЦ при УМВС України в Житомирській обл. 751 грн. 20 коп. витрат на проведення експертиз.

Відповідним чином вирішена доля речових доказів.

За вироком суду, 25.01.2009 року усі засуджені за попередньою змовою прийшли до будинку ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_5, за № 48 по вул. Шевченка в м. Коростишеві, зірвали навісний замок вхідних дверей літньої кухні, звідки таємно викрали майно потерпілої /одяг, пральну машинку/ на суму 351 грн. 50 коп.

2

Продовжуючи спільні дії на заволодіння чужим майном, засуджені за домовленістю проникли безпосередньо в житловий будинок, заздалегідь заготовивши металевий предмет у вигляді ломика та деревяну кухонну качалку для заподіяння тілесних ушкоджень.

Засуджені зайшли в кімнату, де відпочивала потерпіла, вказаними предметами, а також руками і ногами нанесли удари в різні частини тіла, в тому числі по голові. Ці удари були небезпечні для життя і здоровя потерпілої в момент спричинення.

Після цього засуджені з майном, яким заволоділи, зникли з місця злочину.

В апеляції засуджений ОСОБА_5 не погоджується з кваліфікацією їх дій як розбій і просить перекваліфікувати їх на ст. 186 КК України. Звертає увагу на відсутність у потерпілої тілесних ушкоджень, висновок СМЕ з цього приводу і також відсутність даних про її лікування. Також зазначає, що майном з літньої кухні вони заволоділи таємно, а у приміщення, де мешкала потерпіла, зайшли пізніше, однак там нічого не викрадали. Зникле майно потерпіла побачила пізніше. На це все суд не звернув уваги. Не згідний ОСОБА_5 і зі стягненням суми у відшкодування моральної шкоди, оскільки у потерпілої відсутні тілесні ушкодження.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, засудженого ОСОБА_5, який підтримав свою апеляцію, прокурора, який заперечив проти апеляції засудженого, перевіривши справу, задовольняє вказану апеляцію частково з наступного.

По даній справі органом досудового слідства і судом порушені вимоги ст.ст. 367 п. п. 1 і 3, 368 п.1 і 369 п.4 КПК України: висновки вказаних органів, викладені у постанові про предявлення обвинувачення, обвинувальному висновку і вироку, суперечать фактичним обставинам справи, а також по неї допущена неповнота досудового і судового слідства.

У перелічених процесуальних документах зазначено, що спочатку усі винні по справі особи вчинили таємне викрадення майна потерпілої. Тобто фактично фабула заподіяного описана як гіпотеза ст. 185 ч. З КК України. Далі зазначено, що винні особи продовжили дії, направлені на заволодіння чужим майном, проникли в житловий будинок, а перед нападом заготовили предмети, пристосовані для заподіяння потерпілій тілесних ушкоджень. В подальшому вказані особи цими предметами, - руками і ногами нанесли удари по тілу і голові ОСОБА_8. Удари мали характер небезпеки для її життя і здоровя. Потім ці особи вибігли з будинку і зникли, заволодівши вказаним майном.

З процесуальних документів і вироку не зрозуміло, для чого нападники застосували до потерпілої насильство /для залякування, утримання вже викраденого або інших мотивів/. Будь-які припущення в даному випадку є неприпустимими і обвинувачення повинно бути

З

викладено конкретно. Якщо спочатку ці особи вчинили крадіжку, а потім розбійний напад, їх дії слід кваліфікувати відповідним чином.

З іншого боку, ні слідчий, ні суд не звернули уваги на ту обставину, що з показів двох співучасників нападу насильство до потерпілої було застосовано з метою обшукати місце /ліжко/, де відпочивала потерпіла. Вони шукали гроші під подушкою, у ліжку і в будинку, поряд з цим застосували до неї насильство. Ця обставина не відображена в перелічених процесуальних документах і оцінка цьому факту взагалі не дана.

Засуджений ОСОБА_5 обгрунтовано вказує на немотивований висновок про вчинення ними розбійного нападу. Він стверджує, що при відсутності тілесних ушкоджень у потерпілої їх дії слід кваліфікувати, як грабіж. Чому удари в голову потерпілої мали характер небезпеки для її життя і здоровя, у перелічених документах не зазначено.

Під час досудового слідства по справі 02.04.2009 р., тобто більше ніж через 2 місяці після подій, була проведена СМЕ /т.1, а.с. 192/. Експертиза взагалі не виявила у потерпілої будь-яких тілесних ушкоджень. Своєчасно остання в медичні установи не зверталась, однак, за її словами, довго хворіла після нападу і це бачили свідки.

По справі необхідно додатково допитати цих свідків для уточнення того факту, чи бачили вони тілесні ушкодження у потерпілої, провести додаткові судово-медичні дослідження /експертизу/ із ознайомленням експерта з показами цих осіб. Поставити питання про можливі тілесні ушкодження і ступінь їх тяжкості. Мотивувати висновки досудового слідства про небезпеку одержаних потерпілою ударів у відповідні частини її тіла. В залежності від встановленого правильно кваліфікувати дії винних осіб.

Оскільки дії співучасників були взаємно повязаними і фабула обвинувачення викладено щодо них однаково, скасуванню підлягає вирок в цілому щодо усіх засуджених по справі в порядку ст. 365 КПК України.

Окрім того, вирок суду містіть інші недоліки.

Суд застосував до засуджених ОСОБА_6 і ОСОБА_5 конфіскацію майна, однак не вказав її розмір /тобто всього чи його частки/.

Неточно вказані анкетні дані ОСОБА_6 в частини його судимостей.

Позовна заява потерпілої в т.1 на а.с. 71 дуже стисла, немотивована, без посилок на закон і до неї не долучені будь-які документи про матеріальний, сімейний стан або її стан здоровя до і після злочину.

Керуючись ст. ст. 365 і 366 КПУ України, колегія суддів, -

Ухвалила:

4

Апеляцію засудженого ОСОБА_5 задовольнити частково.

Вирок Коростишівського районного суду від 25.05.2010 року щодо засуджених ОСОБА_6, ОСОБА_5 і ОСОБА_7 за ч. 3. ст. 187 КК України - скасувати по викладених у мотивувальній частині ухвали мотивах.

Кримінальну справу направити прокурору Коростишівського району для організації додаткового розслідування.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_6 і ОСОБА_5 залишити утримання під вартою, ОСОБА_7 - підписку про невиїзд.