АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Гол. у І інст. ОСОБА_1 ; ЄУ № 727/602/15-к; Доп. ОСОБА_2 ; пров. № 11-кп/794/377/15; катег.: 1) ст.ст. 115 ч.2 п.6; 187 ч.4; 304 ч.1 КК України; 2) ст. 187 ч.2. КК України.
УХВАЛА
про відкладення розгляду справи
29 грудня 2015 року м. Чернівці
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Чернівецької області у складі:

Головуючого, судді ОСОБА_2 ,

СуддівОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 ,
за участю:

секретаряОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_6 , адвоката ОСОБА_7 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_8 , адвоката ОСОБА_9 ,

обвинуваченихОСОБА_8 ,
ОСОБА_6 ,
представника потерпілої ОСОБА_10 , адвоката ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги прокурора відділу ювенальної юстиції прокуратури Чернівецької області ОСОБА_12 , представника потерпілої ОСОБА_10 , адвоката ОСОБА_11 та захисника обвинуваченого ОСОБА_6 , адвоката ОСОБА_7 на вирок Шевченківського районного суду м. Чернівці від 05 листопада 2015 року по кримінальному провадженню № 0000633 від 16 серпня 2014 року за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 115 ч.2 п.6, 187 ч.4, 304 ч.1 КК України та ОСОБА_6 у вчиненні злочину передбаченого ст. 187 ч.2 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком,
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , зареєстрований в АДРЕСА_2 , українець, громадянин України, з середньою освітою, неодружений, не працюючий, раніше судимий:

1. вироком Садгірського районного суду м. Чернівці від 22 грудня 2010 року за ст. 185 ч.3 КК України на три роки позбавлення волі;

2.вироком Заставнівського районного суду Чернівецької області від 09 березня 2011 року за ст.ст. 190 ч.1, 70 ч.4 КК України на три роки шість місяців позбавлення волі,-

засуджений за ст. 115 ч.2 п.6 КК України на десять років позбавлення волі з конфіскацією майна, крім житла;

за ст. 187 ч.4 КК України на вісім років позбавлення волі з конфіскацією майна, крім житла;

за ст. 304 ч.1 КК України на п`ять років позбавлення волі з конфіскацією майна, крім житла.

На підставі ст. 70 ч.1 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточна міра покарання ОСОБА_8 призначена у виді десяти років позбавлення волі з конфіскацією майна, крім житла.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили залишено тримання під вартою, строк відбуття покарання обчислюється з 16 серпня 2014 року.
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, учень першого курсу Чернівецького професійного ліцею залізничного транспорту, раніше не судимий,

засуджений за ст. 187 ч.2 КК України із застосуванням ст. 69 КК України на три роки шість місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили залишено домашній арешт, строк відбуття покарання обчислювати з часу його фактичного затримання.
Зараховано в строк відбуття покарання час його тримання під вартою в ході досудового розслідування з 16 по 19 серпня 2014 року.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_10 , задоволено частково.

Стягнуто солідарно з обвинуваченого ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , на користь потерпілої ОСОБА_10 за завдану злочином моральну шкоду 50 000 грн. 00 коп.
Стягнуто солідарно з обвинуваченого ОСОБА_8 та ОСОБА_6 на користь держави судові витрати пов`язані з проведенням судових експертиз в сумі 36 092 грн. 70 коп.
Вирішено питання про речові докази.
Два ножі упаковані в сейф-пакет повернуто обвинуваченому ОСОБА_8 .
В апеляційних скаргах:
Прокурор відділу ювенальної юстиції прокуратури Чернівецької області ОСОБА_12 ставить питання про скасування вироку та постановлення нового, внаслідок м`якості призначеного обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_6 покарання.
В апеляційній скарзі прокурора, зокрема, зазначено, що обвинувачений ОСОБА_8 раніше судимий за вчинення умисних корисливих злочинів, вину в пред`явленому йому обвинуваченні не визнав, до ОСОБА_6 раніше застосовувались примусові заходи виховного характеру у зв`язку з вчиненням суспільно-небезпечного діяння, проте суд ці обставини до уваги не взяв, внаслідок чого призначив їм надто м`яке покарання.
Також в апеляційній скарзі прокурора зазначено, що суд при ухваленні щодо обвинувачених вироку не взяв до уваги досліджені в ході судового розгляду докази, зокрема висновки судово-імунологічної, судово-медичної та молекулярно-генетичної експертиз (Т. № 2: а.с. №№ 138-142; Т. № 1: а.с. №№ 111-118, 68-73, 236, 234), протоколи огляду місця події (Т. № 1: а.с. №№ 93-99, 242-244, Т. № 2: а.с. №№ 2-5), протоколи добровільної видачі ОСОБА_8 та ОСОБА_6 речових доказів (Т. № 4: а.с. №№ 11-14), а також, інші докази в яких викладені відомості, що підтверджують винуватість обвинувачених у вчиненні поставлених їм у вину злочинів.
Крім цього, прокурор зазначає, що суд невірно стягнув із обвинувачених на користь держави судові витрати пов`язані із проведенням експертиз в солідарному порядку, оскільки згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України від 07 липня 1995 року «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат» вони повинні визначатися в певних частках з урахуванням ступеня вини та майнового стану кожного із засуджених.
Представник потерпілої ОСОБА_10 , адвокат ОСОБА_11 , просить вирок суду щодо обвинуваченого ОСОБА_8 скасувати і постановити новий внаслідок м`якості призначеного йому покарання, посилаючись на те, що він вчинив особливо тяжкий злочин з корисливих мотивів у стані алкогольного сп`яніння, втягнув неповнолітнього у злочинну діяльність, вину не визнав.
Адвокат ОСОБА_7 просить вирок суду щодо обвинуваченого ОСОБА_6 скасувати і кримінальне провадження щодо нього закрити за відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення передбаченого ст. 187 ч.2 КК України, посилаючись на те, що з його показів, які суд поклав в основу вироку видно, що обвинувачений ОСОБА_8 є його дядьком з боку матері та тимчасово проживав в їх будинку і 15 серпня 2014 року повернувся в будинок близько 23 год. 00 хв. разом з потерпілим ОСОБА_13 , де стали розпивати спиртні напої, участі в яких він не брав, а весь час знаходився в іншій кімнаті і зайшов в кімнату, де ОСОБА_8 з ОСОБА_13 , розпивали спритні напої тільки тоді коли його про це попросив ОСОБА_8 , після заподіяння ним потерпілому тілесних ушкоджень. ОСОБА_13 ще був живий, за вказівкою ОСОБА_8 він передав йому ніж, який вже був у крові та приніс води, яку стали лити на обличчя ОСОБА_13 , щоб він опритомнів, вони хотіли викликати автомобіль швидкої медичної допомоги, однак потерпілий через деякий час помер, і тоді за вказівкою ОСОБА_8 , якого він боявся, допоміг йому винести труп потерпілого з дому, щоб приховати сліди злочину.
Ці покази ОСОБА_6 , які суд поклав в основу вироку повністю узгоджуються із іншими дослідженими доказами, тому суд першої інстанції на думку захисника ОСОБА_7 прийшов до необґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_6 складу злочину, передбаченого ст. 187 ч.2 КК України.
Також в апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 ставить питання про суворість призначеного ОСОБА_6 покарання і просить звільнити його від призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України.
Заслухавши доповідь судді про те, що в судове засідання не з`явився прокурор відділу ювенальної юстиції прокуратури Чернівецької області ОСОБА_12 , участь якого в розгляді справи, згідно з вимогами КПК україни є обов`язковою, думку представника потерпілої ОСОБА_10 , адвоката ОСОБА_11 та захисників обвинувачених ОСОБА_8 і ОСОБА_6 , адвокатів ОСОБА_9 і ОСОБА_7 з цього приводу, колегія суддів вважає, що розгляд справи необхідно відкласти у зв`язку з неявкою в суд прокурора, про що повідомити всіх учасників кримінального провадження та викликати обвинувачених в судове засідання.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 322, 323, 405 КПК України колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернівецької області, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційний розгляд справи щодо обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_6 відкласти на 10 годину 13 січня 2016 року про що повідомити всіх учасників кримінального провадження.
Для участі в апеляційному розгляді викликати обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_6 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий, суддя ОСОБА_2

Судді
ОСОБА_3

ОСОБА_4

29.12.2015 року

ОСОБА_2