Справа № 11а-374 2010 р. Головуючий у 1 інстанції Гирич С.В.
Категорія ст.187 ч.2 КК України Доповідач Михайлишин Г.Я.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2010 року травня 28 дня Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

Головуючого: Михайлишин Г.Я.

Суддів: Голубицького С.С., Данка В.В.

з участю прокурора: Клісовського Й.Т.

та адвокатів: ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Львові кримінальну справу за апеляціями: прокурора, який приймав участь у розгляді справи судом І інстанції, засудженого ОСОБА_3 та в його інтересах адвоката ОСОБА_1, засудженого ОСОБА_4 на вирок Личаківського районного суду м. Львова від 18 травня 2009 року.

Цим вироком засуджено: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_3, раніше судимого: 04.05.2001р. Личаківським райсудом м. Львова за ст.ст. 17,141 ч.2, 141 ч.2 КК України на 8 місяців позбавлення волі;

14.11.2002р. Личаківським райсудом м. Львова за ст. 309 ч.1 КК України на 1 рік 6 місяців обмеження волі;

18.06.2004р. Беляєвським райсудом Одеської області за ст. 186 ч.2 КК України на 4 роки позбавлення волі. 19.03.2008р. звільнений з місць позбавлення волі за відбуттям покарання,

за ст. 187 ч.2 КК України на 9 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього майна.

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_5, раніше судимого:

22.10.2003р. Личаківським райсудом м. Львова за ст. 186 ч.2, 153 ч.2 КК України на 4 роки позбавлення волі, на підставі ст. 104 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 роки;

02.03.2004р. Личаківським райсудом м. Львова за ст. 185 ч.3, 71 КК України на 5 років позбавлення волі. Звільнений умовно-достроково згідно постанови Миколаївського райсуду Львівської області від 11.06.2007р., невідбута частина покарання складає 1 рік, 5 місяців, 3 дні,

за ст. 187 ч.2 КК України на 9 років 3 місяці позбавлення волі з конфіскацією всього майна. На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково, у вигляді 3 місяців позбавлення волі, приєднано невідбуту частину покарання за вироком Личаківського районного суду м. Львова від 02.03.2004р. та остаточно, за сукупністю вироків призначено покарання у вигляді 9 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього майна.

Засуджені ОСОБА_3, ОСОБА_4 утримуються під вартою з 26.10.2008р.

Вироком суду ОСОБА_3, ОСОБА_4 визнані винними у тому, що вони, за попередньою змовою в групі осіб, 21 жовтня 2008 року біля 01 год., перебуваючи в стані алкогольного спяніння, в палатці бару Пегас, розташованого по вул. Пасічній 22 в м. Львові, з метою заволодіння чужим майном, вчинили напад на потерпілого ОСОБА_5, поєднаний з насильством, небезпечним для його життя та здоровя. При цьому, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 наносили потерпілому ОСОБА_5 удари руками і ногами по тілу, а коли ОСОБА_4 витягнув з кишені та поклав на стіл складальний ніж, ОСОБА_3 цим ножем наніс декілька ударів потерпілому. Продовжуючи злочинні дії, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 повели ОСОБА_5 в напрямку будинку № 22 по вул. Пасічній в м. Львові, де знову наносили потерпілому удари руками і ногами по тілу. В ході розбійного нападу засуджені заволоділи грошима потерпілого ОСОБА_5 в сумі 30 грн. та 10 євро, а паспорт громадянина України та мобільний телефон на прохання потерпілого йому повернули.

Крім цього, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, будучи особами, які раніше вчинили розбій, 22.10.2008р., вчинили розбійний напад на потерпілого ОСОБА_6 Діючи за попередньою змовою групою осіб, вони заштовхали потерпілого в підїзд будинку № 2 по вул. Костюшка в м. Львові, наказуючи видати цінні речі та, з застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоровя потерпілого, завдавши йому удар ножем в стегно правої ноги, заволоділи мобільним телефоном вартістю 1114 грн. з сім-карткою вартістю 10 грн., на рахунку якої було 5 грн.

В апеляції прокурор, покликаючись на невідповідність покарання вимогам закону внаслідок його мякості, ставить питання про скасування вироку суду, постановлення вироку судом апеляційної інстанції та призначення покарання: ОСОБА_3 за ст. 187 ч.2 КК України у вигляді 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна; ОСОБА_4 за ст. 187 ч.2 КК України у вигляді 9 років 7 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна та на підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків у вигляді 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

В апеляції та доповненні до неї засуджений ОСОБА_3 просить скасувати вирок суду, а справу направити на новий розгляд. Заперечує вчинення ним розбійних нападів відносно потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_6, вважає вирок суду незаконним та необгрунтованим. По епізоду розбійного нападу на потерпілого ОСОБА_5 вказує, що за допомогою ножа жодних тілесних ушкоджень потерпілому не спричиняв, грошей у нього не забирав. Мав конфлікт з потерпілим, в ході якого між ними виникла бійка. По епізоду щодо потерпілого ОСОБА_6 вказує на свою непричетність до злочину. Вважає, що суд дав невірну оцінку зібраним доказам, в тому числі його показанням, показанням потерпілих ОСОБА_6, ОСОБА_5, свідків, даним висновку судово-медичної експертизи потерпілого ОСОБА_5 та прийшов до помилкового висновку про доведеність його вини у скоєнні злочинів за наведених у вироку суду обставин. Покликається на суворість призначеного покарання.

В апеляції захисник засудженого ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_1 просить вирок суду змінити та помякшити призначене ОСОБА_3 покарання, як надто суворе. Звертає увагу на щире каяття засудженого у вчинених злочинах, його психічні вади згідно висновку судово-психіатричної експертизи, неналежні умови виховання в дитинстві.

В апеляції засуджений ОСОБА_4 просить скасувати вирок суду, а справу скерувати на додаткове розслідування, покликаючись на неповноту досудового і судового слідства, відсутність достатніх доказів, які би стверджували його вину у скоєнні злочинів при зазначених у вироку суду обставинах. Звертає увагу на те, що судом не було допитано всіх свідків, які давали показання по справі на досудовому слідстві.

Заслухавши доповідача; засудженого ОСОБА_3 та його захисника адвоката ОСОБА_1 в підтримку поданих в інтересах ОСОБА_3 апеляцій та в заперечення апеляції прокурора, засудженого ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_2 в підтримку поданої засудженим ОСОБА_4 апеляції та в заперечення апеляції прокурора, міркування прокурора, який підтримав апеляцію прокурора, заперечивши апеляції інших учасників процесу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляцій, колегія суддів вважає, що подані по справі апеляції до задоволення не підлягають.

Висновок суду про доведеність вини засуджених у вчиненні зазначених у вироку злочинних дій відповідає фактичним обставинам справи, зібраним доказам і є обгрунтованим.

Засуджений ОСОБА_4 в судовому засіданні своєї вини не визнав та пояснив, що злочинів відносно потерпілих ОСОБА_5, ОСОБА_6 не вчиняв та в час події злочинів потерпілих не бачив.

Засуджений ОСОБА_3 в судовому засіданні свою вину по епізоду відносно потерпілого ОСОБА_6 не визнав, по епізоду відносно потерпілого ОСОБА_5 визнав частково.

Пояснив, що 21.10.2008р. між ним та потерпілим ОСОБА_5 виник конфлікт, що переріс у бійку. Однак ножа в ході бійки він не застосовував, майна в потерпілого не забирав. ОСОБА_4 участі в бійці не приймав.

Злочину відносно потерпілого ОСОБА_6 не вчиняв та в час події злочину ОСОБА_6 не зустрічав.

В сукупності з іншими зібраними у справі доказами суд належно оцінив показання засуджених, ґрунтуючись на повному і всебічному розгляді всіх обставин справи, правильно визнав такими, що не відповідають дійсності твердження засуджених про те, що розбійних нападів на потерпілих ОСОБА_5, ОСОБА_6 вони не вчиняли; вірно взяв за основу вироку показання потерпілих ОСОБА_5, ОСОБА_6, оскільки вони обєктивно стверджуються дослідженими судом першої інстанції доказами по справі.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що 21.10.2008р. в палатці бару Пегас по вул. Пасічній у м. Львові засуджені, предявивши до нього претензії з приводу мобільного телефону сестри ОСОБА_3, стали наносити йому удари руками та ногами. А коли він відступив в кут палатки, ОСОБА_4 поклав на стіл розкладний ніж, яким ОСОБА_3 став наносити йому удари, завдаючи ножові поранення в руку, підставлену для захисту. Почувши, що йдуть працівники міліції, засуджені повели його в сторону гуртожитків, продовжували наносити удари руками, ногами та ножем, запитуючи чи має він гроші. Засуджені заволоділи його грошима в сумі 10 євро та 30 грн., а паспорт та мобільний телефон на його прохання повернули.

Показання потерпілого ОСОБА_5 є детальними та послідовними, не містять суперечностей, стверджені ним при проведенні відтворення обстановки і обставин події /т.1 а.с.41-49/, відповідають іншим доказам по справі та обгрунтовано прийняті судом до уваги.

Показання потерпілого ОСОБА_5 відповідають показанням свідка ОСОБА_7 на досудовому слідстві, оголошеними та перевіреними в судовому засіданні, який при допиті в якості свідка та при відтворенні обстановки і обставин події ствердив, що бачив як засуджені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 наносили руками та ногами удари потерпілому, а ОСОБА_3 наносив ще удари ножем, після чого засуджені заволоділи майном потерпілого. Коли ОСОБА_3 та ОСОБА_4 пішли, він відвів ОСОБА_5, який потребував допомоги, до себе додому, а вранці поїхав з ним в відділення міліції, де потерпілий написав заяву про злочин /т.1 а.с.52, 53-56/.

Свідки - працівники Личаківського РВ ГУМВСУ у Л/О ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 ствердили, що 26.10.2008р. вони затримали ОСОБА_3 та ОСОБА_4 - як осіб, на яких їм вказав ОСОБА_5, як таких, що вчинили відносно нього 21.10.2008р. розбійний напад /т.1 а.с. 57-59/.

Висновком судово-медичної експертизи № 2927 від 29.10.2008р. стверджується наявність у потерпілого ОСОБА_5 тілесних ушкоджень: синців, саден на голові, на спині, саден на губі, шиї - які утворились від дії тупих предметів; поверхневих ран на верхніх кінцівках - які утворились від дії загострених предметів, могли виникнути 21.10.2008р. та відносяться до легкого ступеня тяжкості /т.1 а.с.18-19/.

При допиті судово-медичний експерт ОСОБА_11 ствердила, що розташування поверхневих ран, їх характер свідчить, що найбільш імовірним є їх утворення від дії леза ножа /т.1 а.с.24/.

Досліджені судом першої інстанції докази по справі в їх сукупності, в тому числі, показання свідка ОСОБА_7, дані висновку судово-медичної експертизи, відповідають показанням потерпілого ОСОБА_5 про обставини вчинення розбійного нападу засудженими та спростовують версії засуджених про непричетність ОСОБА_4 до злочину, як і твердження засудженого ОСОБА_3 в апеляції - що мала місце лише бійка між ним та потерпілим, в ході якої він ніж не застосовував.

Суд прийшов до вірного висновку, що засуджені ОСОБА_4 та ОСОБА_3 вчинили напад на потерпілого саме з метою заволодіння його майном, яким і заволоділи, та, що вчиняючи розбійний напад, завдали потерпілому удари руками, ногами та ножем, який ОСОБА_4 передав ОСОБА_3.

По епізоду розбійного нападу на потерпілого ОСОБА_6 суд обгрунтовано поклав в основу вироку показання потерпілого ОСОБА_6, який в судовому засіданні ствердив, що злочин щодо нього вчинили саме засуджені ОСОБА_4 та ОСОБА_3 за наступних обставин. 22.10.2008р. засуджені ОСОБА_4 та ОСОБА_3, схопивши його з обох боків попід руки, затягнули в підїзд будинку № 2 по вул. Костюшка в м. Львові. Засуджений ОСОБА_3 став біля виходу, слідкуючи, щоб ніхто не йшов. А засуджений ОСОБА_4, наказавши видати цінні речі, забрав у нього мобільний телефон Нокія 6230 вартістю 1129 грн. та наніс йому удар ножем в стегно. Заволодівши його мобільним телефоном, засуджені пішли, наказуючи йому залишатись в підїзді та не кликати на допомогу.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні показала, що 22.10.2008р. в офіс компанії, по вул. Костюшка, 2 в м. Львові, де вона працює, зайшов потерпілий ОСОБА_6, зі слідами крові на нозі. Пояснив, що на нього вчинили напад двоє чоловік, які нанесли йому удар ножем в стегно та заволоділи мобільним телефоном. Вона викликала службу швидкої медичної допомоги та міліцію.

Висновком судово-медичної експертизи 147 від 29.10.2008р. стверджено наявність у потерпілого ОСОБА_6 легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоровя у вигляді рани на правому стегні з пошкодженням мяза, яке могло утворитись від дії леза ножа 22.10.2008р. /т.2 а.с. 50-51/.

Мобільний телефон Нокія 6233, ІМЕІ 02305, належний потерпілому ОСОБА_6 /т.2 а.с.10/, був вилучений у ОСОБА_13 /т.2 а.с.32/.

При допиті в якості свідка ОСОБА_13 показав, що придбав даний телефон у ОСОБА_14, який в свою чергу, при допиті в якості свідка ствердив, що телефон отримав у засудженого ОСОБА_4О./т.2 а.с.56, 57-58/.

Таким чином, версії засуджених про їх непричетність до розбійного нападу на потерпілого ОСОБА_6 повністю спростовуються зібраними по справі доказами в їх сукупності.

Суд прийшов до вірного висновку, що характер дій обох засуджених, які разом затягли потерпілого в підїзд, після чого ОСОБА_3 слідкував за перехожими, а ОСОБА_4 вчиняв дії по заволодінню майном потерпілого, вказує на узгодженість їх дій і те, що вони діяли за попередньою змовою групою осіб.

Необгрунтованими є доводи апеляцій засуджених про істотну однобічність та неповноту досудового і судового слідства. З матеріалів справи видно, що органи досудового слідства і суд дослідили всі обставини, які могли мати значення для прийняття рішення у справі.

Щодо покликання засудженого ОСОБА_4 в апеляції на те, що не всі свідки, які давали показання по справі, були допитані в судовому засіданні, то судом вживались передбачені законом заходи для забезпечення явки свідків в судове засідання /т.2 а.с. 330, 347/, а питання щодо наслідків неявки окремих свідків було вирішене судом з дотриманням вимог ст.ст. 292, 306 КПК України /т.2 а.с. 353, 358-359, 332-333/.

Суд першої інстанції всебічно і повно дослідив обставини справи, відповідно до вимог ст. 67 КПК України, дав вірну оцінку зібраним доказам: показам засуджених, потерпілих та свідків, іншим доказам по справі та дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини засуджених у скоєнні злочинів при зазначених у вироку суду обставинах.

Суд прийшов до вірного висновку, що засуджені ОСОБА_4 та ОСОБА_3, діючи за попередньою змовою групою осіб, вчинили розбійний напад на потерпілого ОСОБА_5 з метою заволодіння його майном, поєднаний з застосуванням насильства, що було небезпечним для життя і здоровя потерпілого завдаючи йому удари руками, ногами та ножем. Захищаючись потерпілий підставляв під удари руки, в результаті чого йому були заподіяні легкі тілесні ушкодження.

Будучи особами, які раніше вчинили розбій, засуджені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за попередньою змовою групою осіб, вчинили розбійний напад на потерпілого ОСОБА_6 з метою заволодіння його майном, поєднаний з застосуванням насильства, що було небезпечним для життя і здоровя потерпілого - завдавши йому удар ножем та спричинивши легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоровя.

Кваліфікація дій засуджених ОСОБА_4, ОСОБА_3 за ст. 187 ч.2 КК України є вірною.

При обранні покарання засудженому ОСОБА_3 суд 1 інстанції вірно врахував ступінь тяжкості вчинених злочинів, що відносяться до категорії тяжких, конкретні обставини справи, наявність обтяжуючих покарання обставин - вчинення злочину особою, яка має судимість за умисний злочин та вчинення злочину в стані алкогольного спяніння /щодо потерпілого ОСОБА_5С./, дані про особу засудженого, в тому числі, його посередню характеристику. За таких обставин, призначене засудженому покарання у вигляді позбавлення волі, в межах санкції статті, за якою кваліфіковано злочин - є обгрунтованим, необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів, відповідає вимогам ст.ст. 50, 65 КК України.

Призначаючи покарання засудженому ОСОБА_4 суд 1 інстанції вірно врахував ступінь тяжкості вчинених злочинів, що відносяться до категорії тяжких, конкретні обставини справи, наявність обтяжуючих покарання обставин - вчинення злочину особою, яка має судимість за умисний злочин та вчинення злочину в стані алкогольного спяніння /щодо потерпілого ОСОБА_5С./, дані про особу засудженого, в тому числі його посередню характеристику, а також ту обставину, що він скоїв злочин в період умовно-дострокового звільнення, не виправдавши довіри суду, на шлях виправлення не став. За таких обставин, призначене засудженому покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції статті, за якою кваліфіковано злочин, є обгрунтованим, необхідним і достатнім для його виправлення і попередження нових злочинів. Оскільки засудженим не відбуте покарання за вироком Личаківського районного суду м. Львова від 02.03.2004р., суд 1 інстанції вірно застосував ст.71 КК України та обрав остаточне покарання, яке відповідає вимогам ст.ст. 50, 65 КК України.

Колегія суддів не вбачає підстав для помякшення призначених засудженому ОСОБА_3 та ОСОБА_4 покарань, як не вбачає підстав і до задоволення апеляції прокурора щодо призначення засудженим більш суворих покарань.

Аналізуючи наведене, колегія суддів вважає, що підстав для задоволення поданих по справі апеляцій: прокурора, засудженого ОСОБА_3, адвоката ОСОБА_1, засудженого ОСОБА_4 - немає.

Разом з тим, у вступній частині вироку, суд помилково вказав, що за вироком Личаківського районного суду м. Львова від 14.11.2002р. ОСОБА_3 був засуджений за ст. 309 ч.1 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, проте за даним вироком ОСОБА_3 був засуджений на 1 рік 6 місяців обмеження волі /т.2 а.с. 222, 233/. А тому, в порядку ст. 365 КПК України, за даним вироком ОСОБА_3 слід вважати судимим на 1 рік 6 місяців обмеження волі.

Керуючись ст. ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА :

Вирок Личаківського районного суду м. Львова від 18 травня 2009 року відносно засуджених ОСОБА_3, ОСОБА_4 залишити без змін, а апеляції прокурора, який приймав участь у розгляді справи судом І інстанції, засудженого ОСОБА_4, засудженого ОСОБА_3 та адвоката ОСОБА_1 без задоволення.

В порядку ст. 365 КПК України, за вироком Личаківського районного суду м. Львова від 14.11.2002р. ОСОБА_3 слід вважати судимим за ст. 309 ч. 1 КК України на 1 рік 6 місяців обмеження волі, а не на 1 рік 6 місяців позбавлення волі як зазначено у вступній частині вироку суду.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом шести місяців з моменту набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: