УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №272/1524/15-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія : ст. 181 КПК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 січня 2016 року колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області
головуючого судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря ОСОБА_5
за участю : прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
підозрюваного ОСОБА_8 ,
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Києві, та проживає у АДРЕСА_1 ,
запобіжного заходу тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у виді домашного арешту строком на 60 днів.
Покладено на підозрюваного ОСОБА_8 обов?язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:
- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду на визначений ними час;
- цілодобово не залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- носити електронний засіб контролю.
Органами досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні злочину за наступних обставин.
28 грудня 2015 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбачених ч.2 ст.309 КК України.
Ухвалою слідчого судді Андрушівського районного суду Житомирської області від 29 грудня 2015 року ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 60 днів.
В ухвалі слідчого судді зазначено, що є достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування, незаконно впливати на свідків, оскільки він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення середньої тяжкості, тобто наявні ризики, передбачені п.п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, а дослідивши матеріали справи суд прийшов до висновку, що стосовно підозрюваного слід обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту.
Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді прокурор ОСОБА_9 , подав на неї апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою обрати підозрюваному ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.Зазначає, що підозрюваний раніше судимий за вчинення особливо тяжкого злочину, підозрюється у вчиненні злочину, за який законом, передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`яти років, він переховувався від органів досудового розслідування, останнього було оголошено у розшук, він може незаконно впливати на свідків, а тому обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту ОСОБА_8 не зможе запобігти ризикам, передбачених ст.177 КПК України. Крім цього, апелянт зазначає про те, що слідчий суддя не вірно поклав на Андрушівське відділення поліції Бердичівського ГУНП в Житомирській області контроль за виконанням домашнього арешту, оскільки відповідно до положень ст. 181 КПК України ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається на виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного, а місцем проживання ОСОБА_8 є АДРЕСА_1 .
Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, думку підозрюваного та захисника, які вважали ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, а апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали судової справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
28.08.2014 року постановою слідчого СВ Андрушівського РВ УМВС України в Житомирській області ОСОБА_8 огошено в розшук.
28.12.2015 року ОСОБА_8 затримано в пункті перетину державного кордону України, у зв`язку з чим 29.12.2015 року досудове розслідування кримінального провадження відновлено.
29 грудня 2015 року прокурор Бердичівської місцевої прокуратури, звернувся до суду з клопотанням про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що останній підозрюється у вчиненні злочину середньої тяжкості, він раніше судимий, переховувався від органів досудового слідства і може це робити в подальшому, немає постійного місця роботи, може незаконно впливати на свідків, інших учасників кримінального провадження.
Цього ж дня ухвалою слідчого судді Андрушівського районного суду Житомирської області відмовлено в задоволенні клопотання прокурора та застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 60 днів, з покладенням на нього обов?язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КК України.
Під час розгляду зазначеного клопотання слідчий суддя з?ясував, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.При цьому, слідчий суддя перевірив і доводи клопотання прокурора на предмет наявності ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, а також при постановленні рішення врахував дані, що характеризують особу підозрюваного, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення.
Згідно ч. 3 ст. 176 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м?яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.
Як вважає колегія суддів, слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку про те, що застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту буде достатнім для запобігання ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України та для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_8 покладених на нього процесуальних обов?язків.
З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, в яких прокурор просить скасувати ухвалу суду не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.
Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається.
Суд обґрунтовано, у відповідності з вимогами ст.ст. 177, 178, 181, 194 КПК України, з урахуванням тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , характеризуючих даних про його особу, обрав запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, а тому підстав для скасування ухвали слідчого судді, колегія суддів не вбачає.
Між тим, як огрунтовано зазначено в апеляційній скарзі прокурора слідчий суддя не вірно поклав на Андрушівське відділення поліції Бердичівського ГУНП в Житомирській області контроль за виконанням домашнього арешту, оскільки відповідно до положень ст. 181 КПК України ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається на виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного, а місцем проживання ОСОБА_8 є АДРЕСА_1 .
За таких обставин ухвала слідчого судді підлягає зміні.
Керуючись ст.ст. 404, 407, 422, 376 ч. 2 КПК України, колегія суддів
п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу прокурора Бердичівської місцевої прокуратури ОСОБА_9 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Андрушівського районного суду Житомирської області від 29 грудня 2015 року щодо ОСОБА_8 змінити.
Замінити посилання слідчого судді про те, що контроль за виконанням домашнього арешту слід покласти на Андрушівське відділення поліції Бердичівського ГУНП в Житомирській області на те, що контроль за виконанням домашнього арешту слід покласти на Житомирське районне відділення поліції Житомирського відділу поліції ГУНП в Житомирській області.
В решті ухвалу залишити без зміни.
Ухвала касаційному порядку оскарженню не підлягає
Судді: