справа № 216/474/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 лютого 2016 року
Центрально-Міський районний суд м.Кривого Рогу
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м.Дніпродзержинську, Дніпропетровської області, українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, солдата військової частини п/п НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.407 КК України, -
ОСОБА_4 10.11.2014 року на добровільній основі уклав контракт про проходження військової служби у Збройних Силах України до закінчення особливого періоду або до оголошення рішення про демобілізацію, яку згідно наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 №9 від 12.01.2015 року (по особовому складу) став проходити у військовій частині за адресою: АДРЕСА_2 , на посаді командира відділення командира машини у військовому званні солдата.
Згідно ст.24 ч.1 п.2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» №2232-XII від 25.03.1992 року з 10.11.2014 року ОСОБА_4 набув статусу військовослужбовця і під час проходження військової служби повинен, окрім іншого, дотримуватися вимог ст.ст.6, 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України №548-XIV від 24.03.1999року, ст.ст.1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України №551-XIV від 24.03.1999 року, та умов укладеного контракту, які вимагають від нього свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, постійно бути зразком високої культури, скромності і витримки, берегти військову честь, захищати свою і поважати гідність інших людей, бути ввічливим і дотримуватись військового етикету, поводитися з гідністю і честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.
На початку березня 2015 року ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою тимчасово незаконно ухилитися від неї, вирішив стати на злочинний шлях та у порушення зазначених статутних вимог, а також ст.216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України №548-XIV від 24.03.1999 року, самовільно залишити військову частину НОМЕР_1 .
Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_4 , 02.03.2015 року біля 14.00 год., самовільно без дозволу командування залишив військову частину польова пошта НОМЕР_1 та направився до місця свого постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де став проводити час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та не вживаючи жодних заходів для повернення у вказану військову частину, звернення до правоохоронних, інших державних органів чи органів військового управління за наявності реальної можливості для цього.
11.01.2016 року біля 13.00 год., тобто більше ніж через один місяць, усвідомлюючи протиправність і помилковість своїх дій, побоюючись кримінальної відповідальності за вчинений злочин, ОСОБА_4 добровільно та з власної ініціативи прибув до військової прокуратури Криворізького гарнізону і заявив про себе.
Таким чином, ОСОБА_4 , являючись військовослужбовцем військової служби за контрактом військової частини польова пошта НОМЕР_1 , що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , будучи на посаді командира відділення командира машини у військовому званні солдата, 02.03.2015 року біля 14.00 год., діючи з прямим умислом, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою тимчасово незаконно ухилитися від неї, у порушення вимог ст.ст.6, 11, 16, 49, 127, 128, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України №548-XIV від 24.03.1999 року, ст.ст.1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України №551-XIV від 24.03.1999 року, та умов укладеного контракту про проходження військової служби, самовільно без дозволу командування залишив вказану частину та направився до місця свого постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де став проводити час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та не вживаючи жодних заходів для повернення у військову частину, звернення до правоохоронних, інших державних органів чи органів військового управління за наявності реальної можливості для цього, поки 11.01.2016 року біля 13.00 год., тобто більше ніж через один місяць, усвідомлюючи протиправність і помилковість своїх дій, побоюючись кримінальної відповідальності за вчинений злочин, добровільно та з власної ініціативи прибув до військової прокуратури Криворізького гарнізону і заявив про себе. Своїми діями ОСОБА_4 вчинив самовільне залишення військової частини тривалістю понад один місяць, вчинене військовослужбовцем (крім строкової служби), тобто вчинив кримінальне правопорушення злочин, передбачений ст.407 ч.3 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений винним себе визнав, пояснив, що зранку 02 березня 2015 року вирішив не виходити на військову службу щоб відпочити від службових обов`язків. Весь час він знаходився за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , і лише 11 січня 2016 року прибув до військової частини п/п НОМЕР_2 . У вчиненому злочині розкаявся, просить суд не призначати йому сувору міру покарання.
Винність обвинуваченого крім його показань також підтверджується письмовими матеріалами кримінального провадження:
- заявою ОСОБА_4 від 11.01.2016 року про добровільне з`явлення в військову прокуратуру Криворізького гарнізону із зізнанням щодо самовільного залишення військової служби а.с.2;
- рапортом заступника військового прокурора Криворізького гарнізону ОСОБА_5 , щодо самовільного залишення військової служби за призовом під час мобілізації військової частини польова пошта НОМЕР_2 , солдатом ОСОБА_4 з 02.03.2015 року по 11.01.2016 року а.с.3;
- контрактом про проходження громадянина України ОСОБА_4 військової служби у Збройних Силах України а.с.94-97;
- витягом з наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 від 12.01.2015 року № 9, згідно якого ОСОБА_4 прийнято на військову службу за контрактом 10.11.2014 року, командиром військової частини НОМЕР_3 командиром відділення командиром машини 3 протитанкового відділення 1 протитанкового взводу протитанкової батерії, ВОС-139182А а.с.103.
Аналізуючи зібрані по справі докази, суд вважає обвинуваченого винним у кримінальному правопорушенні за ст.407 ч.3 КК України за ознаками самовільного залишення військової частини тривалістю понад один місяць, вчинене військовослужбовцем (крім строкової служби).
При призначенні покарання обвинуваченому суд керується ст.65 КК України та враховує тяжкість вчиненого злочину, особистість винного і обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання: обвинувачений вину визнав, розкаявся у вчиненому, характеризується задовільно, брав участь в антитерористичній організація, перебував в полоні, та вважає, можливим із застосуванням ст.69 КК України призначити покарання у вигляді тримання у дисциплінарному батальйоні.
Керуючись ст.ст.373-376 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним за ч.3 ст. 407 КК України та із застосуванням ст.69 КК України призначити покарання 1 /один/ рік тримання у дисциплінарному батальйоні.
Відбуття покарання здійснювати у дисциплінарному батальйоні Збройних Сил України за адресою: м. Київ, вул. Зеленогірська, 4 (Військова частина А0488).
Термін відбування покарання рахувати з моменту затримання засудженого.
Запобіжний захід особисте зобов`язання залишити засудженому до набрання вироком законної сили, після набрання вироком законної сили запобіжний захід відмінити.
Вирок може бути оскаржено в апеляційний суд через Центрально-Міський районний суд м.Кривого Рогу протягом тридцяти днів з дня проголошення.
СУДДЯ: