АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

25 вересня 2015 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва ОСОБА_1 , вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою заступника прокурора м. Києва ОСОБА_2 на вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 25 серпня 2015 року щодо ОСОБА_3 , -

встановила:

Цим вироком ОСОБА_3 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та йому призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, враховуючи ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 24.04.2015 року, згідно якої ОСОБА_3 , на підставі ст.537 КПК України встановлено загальний розмір покарання по вирокам: Солом`янського районного суду м. Києва від 22.07.2014 року та Голосіївського районного суду м. Києва від 27.08.2014 року, у виді 2 років 6 місяців позбавлення волі, з застосуванням ст. 75,76 КК України, призначено остаточне покарання, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, у виді 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75, 76 КК України звільнено ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 3 роки.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, 18.09.2015 року заступник прокурора м. Києва ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, яка надійшла до суду 21.09.2015 року. В апеляції прокурор посилаючись на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, просить вирок суду скасувати в частині призначеного покарання та постановити новий вирок, яким призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання за ч. 1 ст. 309 КК України у виді 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків просить до покарання за цим вироком частково приєднати не відбуте покарання, призначене вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 22.07.2014 року та остаточно призначити обвинуваченому до відбування покарання у виді 4 років позбавлення волі, а вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 27.08.2014 року, відповідно до положень ч. 4 ст. 70, ст. 72 КК України, виконувати самостійно.

Неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність прокурор вбачає у не застосуванні Голосіївським районним судом м. Києва закону, який підлягав застосуванню, що виразилося у порушенні норм кримінального матеріального закону щодо призначення покарання за сукупністю вироків. Крім того апелянт вважає, що суд першої інстанції безпідставно застосував до обвинуваченого ст. 75 КК України, яка не підлягала застосуванню та призначив ОСОБА_3 покарання, що не тільки не відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та його особі внаслідок м`якості, а грубо порушує вимоги закону України про кримінальну відповідальність.

Вивчивши апеляційну скаргу, матеріали кримінального провадження, вважаю, що вона підлягає прийняттю до розгляду Апеляційним судом м. Києва, виходячи з наступного.

Апеляційна скарга подана у встановлений законом строк належною особою, відповідає вимогам ст. 396 КПК України, а тому підлягає прийняттю до розгляду судом апеляційної інстанції.

Керуючись ст. 398 КПК України, -

ухвалила:

Відкрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою заступника прокурора м. Києва ОСОБА_2 на вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 25 серпня 2015 року щодо ОСОБА_3 .

Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду м. Києва ОСОБА_1

Справа № 11-кп/796/1828/2015
Головуючий в 1 інст.: ОСОБА_4
Доповідач у суді апеляційної інстанції: ОСОБА_1