Справа № 314/1635/15-к Провадження № 1-кс/314/272/2015

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.04.2015 року м. Вільнянськ
Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Вільнянського РВ ГУМВС України в Запорізькій області старшого лейтенанта міліції ОСОБА_4 , погодженого з прокурором прокуратури Вільнянського району Запорізької області ОСОБА_3 , по матеріалам досудового розслідування внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001965 від 17 грудня 2014 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 391 КК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: місто Запоріжжя, громадянину України, який має середню освіту, неодруженому, непрацюючому, до засудження мешкав за адресою: АДРЕСА_1 , який відбуває покарання в Вільнянській виправній колонії УДПтС України в Запорізькій області (№ 20),

раніше судимого:

· 01.06.2007 року Оріхівським районним судом Запорізької області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 296, ч. 1 ст. 309 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 1 рік,

· 23.06.2008 року Оріхівським районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 263 КК України до штрафу в сумі 510 гривень,

· 02.06.2009 року Оріхівським районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 309, ст. 104 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 1 рік;

· 28.01.2010 року Оріхівським районним судом Запорізької області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 309, ст. 70, ст. 71, КК України до 6 років позбавлення волі,

ВСТАНОВИВ:
15.04.2014р. до Вільнянського районного суду Запорізької області надійшло клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 .

В клопотанні зазначено, що засуджений Оріхівським районним судом Запорізької області до позбавлення волі ОСОБА_5 , відбуваючи покарання у Вільнянській виправній колонії УДПтС України в Запорізькій області (№ 20), неодноразово порушив режим відбування покарання, зокрема:
27.04.2014 року, о 13 годині 30 хвилин в засуджений ОСОБА_5 знаходячись у приміщенні гуртожитку відділення № 6 Вільнянської виправної колонії УДПтС України в Запорізькій області (№ 20), відмовився виходити до їдальні, тим самим, не виконав законні вимоги адміністрації та своїми діями порушив п. 3 ст. 107 Кримінально-виконавчого кодексу України, у зв`язку з чим, 28.04.2014 року ОСОБА_5 був переведений до приміщення камерного типу строком на три місяці, оскільки інші заходи впливу, які застосовувалися до засудженого ОСОБА_5 , за вчинені ним дисциплінарні проступки, не вплинули на його поведінку.
16.12.2014 року, о 08 годині 40 хвилин, засуджений ОСОБА_5 , відбуваючи покарання у приміщенні ДІЗО/ПКТ в камері № 6 ПКТ, відкрито в категоричній формі в присутності представників адміністрації Вільнянської виправної колонії УДПтС України в Запорізькій області (№ 20), відмовився виконувати законну вимогу начальника відділення СПС ОСОБА_7 приступити до прибирання в камері № 6 ПКТ, у приміщенні ДІЗО/ПКТ, в якій він утримувався та згідно графіку чергувань від 28.11.2014 року був черговим, чим порушив вимоги ст. 9 КВК України, згідно якої засуджені зобов`язані виконувати законні вимоги адміністрації органів та установ виконання покарань, ч. 3 ст. 107 КВК України, п. 29 Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, згідно яких засуджені зобов`язані виконувати всі законні вимоги персоналу колонії. При цьому, засуджений ОСОБА_5 був одягнутий та взутий за сезоном, а також був забезпечений необхідним робочим інвентарем та за станом здоров`я засуджений ОСОБА_5 міг залучатися до праці.
Таким чином, ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 391 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є: «злісна непокора законним вимогам адміністрації установи виконання покарань особою, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, якщо ця особа за порушення вимог режиму відбування покарання була піддана протягом року стягненню у виді переведення до приміщення камерного типу».

У судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали вказане клопотання, просили його задовольнити, обґрунтовуючи наявність ризиків, передбачених п.п. 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання.

Подане слідчим клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає вимогам ст.ст. 177, 184 КПК України.

Заслухавши пояснення учасників судового провадження, вивчивши матеріали клопотання в межах наданих суду доказів, приходжу до висновку, що воно підлягає задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_5 , є підозрюваним у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001965 від 17 грудня 2014року за ознаками кримінального правопорушення за ст. 391 КК України.

10.04.2015 ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у кримінальному провадженні № 0001965за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 391 КК України.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1, 2, 4, ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчим у клопотанні та доданими документами доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 391 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу тримання під вартою, слідчий суддя враховує тяжкість кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_5 те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, та приходить до висновку, що докази та обставини, на які посилається слідчий та прокурор у клопотанні, дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення або іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, а для запобігання ризиків, які зазначені у клопотанні та наведено у судовому засіданні вважає недостатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Підозрюваний ОСОБА_5 будучи особою засудженою до позбавлення волі та відбуваючи вказане покарання, вчинив порушення, чим скоїв злочин середньої тяжкості, за який, санкцією ст. 391 КК України, передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 3-х років.

Таким чином, на підставі вищевикладеного, органом досудового слідства відповідно до положення п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України встановлено наявність ризиків передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення або іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

Зокрема, вищевказані ризики підтверджуються тим, що ОСОБА_5 утримується в установі позбавлення волі разом із свідками вчиненого ним правопорушення, при цьому його ізолювати від них відповідно до вимог чинного кримінально-виконавчого законодавства не можливо.

Крім цього, необхідно прийняти до уваги, що за період відбування покарання, на засудженого ОСОБА_5 було накладено 59 стягнень та жодного заохочення, що свідчить про його зухвале ставлення до виконання вимог відбування режиму покарання, принципову відмову від їх дотримання, а також у свою чергу про можливе продовження вчинення невиконання законних вимог представників адміністрації виправної установи, створення конфліктних і провокаційних ситуацій, і в цілому підриву авторитету службових осіб колонії перед іншими засудженими та режиму в установі виконання покарань.
Згідно ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою не може перевищувати 60 днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання.

Отже, з метою забезпечення дієвості даного кримінального провадження, суддя вважає доцільним задовольнити клопотання слідчого та застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Керуючись ст.ст. 176-178, 183, 186, 193, 194, 196, 202, 205, 309 КПК України, - слідчий суддя
П О С Т А Н О В И В :
Клопотання слідчого СВ Вільнянського РВ ГУМВС України в Запорізькій області старшого лейтенанта міліції ОСОБА_4 , погодженого з прокурором прокуратури Вільнянського району Запорізької області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному у вчинені злочину, передбаченого ст. 391 КК України ОСОБА_5 - задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів.

ОСОБА_5 взяти під варту негайно із залу суду.

Строк тримання під вартою обчислювати з 16.04.2015 року.

Кінцевим днем тримання під вартою визначити 14.06.2015 року.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

16.04.2015