АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 171/792/15-к Суддя 1 інстанції ОСОБА_1
Номер провадження 11/774/39/К/15 Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

засудженого ОСОБА_7

розглянула 27 серпня 2015 року у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі у режимі відео конференції, кримінальну справу за апеляцією засудженого ОСОБА_7 на постанову Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 12 травня 2015року.

Даною постановою у задоволенні заяви ОСОБА_7 про звільнення його від призначеного вироком Апостолівського районного суду 28 серпня 2012 покарання і застосування до нього Закону України «Про амністію в 2014 році» відмовлено.

Своє рішення суд першої інстанції обґрунтував тим, що засуджений ОСОБА_8 позбавлений батьківських прав відносно своєї доньки ОСОБА_8 , 2009 р.н., його мати ОСОБА_9 не є інвалідом 1-ї групи, не досягла 70-річного віку, крім того, у ОСОБА_9 є працездатна донька ОСОБА_10 , тому суд прийшов до висновку, що ОСОБА_8 не підпадає під дію ст.1 Закону України «Про амністію в 2014 році».

Крім того, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_8 після засудження 28.08.2012 року в період випробувального терміну 27 травня 2014 скоїв злочин, за який засуджений 11.09.2014 року, при цьому покарання призначено відповідно до положень ст.71 КК України за сукупністю вироків, тобто покарання за вироком від 28.08. 2012 року не виконується окремо. В даний час з 12 лютого 2015 року виконується покарання за вироком від 11.09.2014 року, тому підстав для звільнення ОСОБА_8 від призначеного вироком Апостолівського районного суду 28 серпня 2012 покарання - немає.

Не погоджуючись з таким рішенням, засуджений ОСОБА_7 подав апеляціією в якій просить скасувати постанову районного суду від 12.05.2015 року та застосувати до нього Закон України «Про амністію у 2014році». Свої вимоги обґрунтовує тим, що районний суд не в повній мірі врахував всі обставини справи, необгрутовано та однобічно розглянув його клопотання, посилається на те що його мати ОСОБА_9 , 1957 року народження є інвалідом 3-ї групи , потребує його опіки, також, має неповнолітню доньку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, прокурора, який заперечував проти апеляції засудженого та просив постанову суду залишити без змін, а апеляцію засудженого залишити без задоволення, засудженого , який підтримав апеляцію, вивчивши матеріали справи, проаналізувавши аргументи, що містяться в апеляції і зіставивши їх з наявними в справі матеріалами, колегія суддів вважає, що апеляція засудженого ОСОБА_7 не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Так, подані по даній справі апеляції розглядаються у порядку, що діяв до набрання чинності КПК України 2012 року, відповідно до вимог п.п. 11, 15 Розділу ХІ "Перехідні положення" вказаного кодексу.

Згідно ст.365 КПК України 1960 р рішення суду першої інстанції переглядається апеляційним судом у межах наданої апеляції.

Порядок застосування амністії в Україні регламентований нормами загального закону - ЗаконуУкраїни "Про застосування амністії в Україні" та нормами спеціального закону на відповідний календарний рік, зокрема у 2014 році - Закону України «Про амністію у 2014 році».
Перевіркою справи встановлено, що ОСОБА_7 вироком Апостолівського районного суду Дніпропетровської області 28 серпня 2012 року засуджений за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням та іспитовим строком терміном 2 роки, з покладання певних обовязків відповідно до ст.76 КК України. (а.с.66-68)

Під час іспитового строку скоїв злочин і 11 вересня 2014 року Апостолівський районним судом Дніпропетровської області ОСОБА_7 повторно засуджено за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у вигляді громадських робіт на строк 200 годин.

Зазначеним вироком у відповідності зі ст.ст.71, 72 КК України ОСОБА_8 призначено остаточне покарання шляхом повного складання покарань за даним вироком і за вироком Апостолівського районного суду від 28.08.2012 року у вигляді 3 років 25 днів позбавлення волі.(а.с.72-74)

Засуджений ОСОБА_7 відбуває покарання з 12 лютого 2015 року до теперішнього часу.

Суд першої інстанції обґрунтував своє рішення при відмові у застосуванні Закону України «Про амністію у 2014 році», пославшись на те , що рішенням Апостолівського районного суду від 11 липня 2012 ОСОБА_8 позбавлений батьківських прав відносно дочки ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Опікуном дитини є рідна тітка ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3

Мати засудженого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є згідно довідки Нікопольської МСЕК від 14.02.2011 року інвалідом 3-ї групи з 01.01.2011 року безстроково, має рідну дочку ОСОБА_12 , 1984 р.н.

Ніяких інших доказів на підтвердження своїх вимог до апеляційного суду засудженим надано не було .

Тому, враховуючи те, що ОСОБА_8 було засуджено 28.08.2012року вироком Апостолівського районного суду Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі з звільненням від відбування покарання з застосуванням ст.. 75 КК України і іспитовим строком 2 роки. Тобто, він не відбував покарання.

У період іспитового строку 27 травня 2014 року скоїв новий злочин за який був засуджений 11.09.2014 року, з застосуванням положень ст.71 КК України за сукупністю вироків.

Тобто покарання за вироком від 28.08. 2012 року не виконується окремо і в даний час з 12 лютого 2015 року ОСОБА_7 відбуває покарання за вироком від 11.09.2014 року.

Крім того, засуджений ОСОБА_8 позбавлений батьківських прав відносно своєї дочки ОСОБА_8 , 2009 р.н., його мати ОСОБА_9 не є інвалідом 1-ї групи, не досягла 70-річного віку, у ОСОБА_9 є працездатна дочка ОСОБА_10 (а.с. 87,88,90)., тому суд приходить до висновку, що ОСОБА_8 не підпадає під дію статтей 1,2 Закону України «Про амністію в 2014 році». .(а.с.87-88)

За наведених обставин доводи засудженого ОСОБА_7 про незаконність постанови суду першої інстанції, є надуманими.

Підстав для задоволення апеляції засудженого і скасування постанови суду- не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.365, 366, КПК України 1960 р. , п.п. 11, 15 розділу ХІ "Перехідних положень" КПК України від 13.04.2012 року, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Апеляцію засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Постанову Апостолівськогорайонного суду Дніпропетровської області від 12 травня 2015 року,якою відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_7 про звільнення його від призначеного вироком Апостолівського районного суду 28 серпня 2012 року покарання і застосування до нього Закону України «Про амністію в 2014 році» - залишити без змін.

Ухвала окарженню не підлягає.

Судді апеляційного суду

Дніпропетровської області

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3

_________________________________________________________________________

Справа №11/774/49/К/15 Суддя 1 інстанції ОСОБА_1

Суддя-доповідач ОСОБА_2