В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 жовтня 2015 року Рівненський міський суд
під головуванням судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

з участю захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4

з участю обвинуваченого ОСОБА_5

з участю потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000153 від 19 червня 2015 року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Рівне, українця, громадянина України, проживаючого АДРЕСА_1 ,

У вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.121; ч.2 ст.365 КК України,-

в с т а н о в и в :
ОСОБА_5 працюючи на посаді інспектора патрульної служби 3-го взводу роти патрульної служби, підпорядкованої Рівненському МВ УМВС України в Рівненській області (далі Рівненському МВ УМВС), на підставі наказу начальника УМВС України в Рівненській області №116 о/с від 11 червня 2013 року, маючи спеціальне звання сержант міліції, будучи службовою особою, що згідно ч.1 ст.1 Закону України «Про міліцію» здійснює функції представника влади та згідно п.1 ч.1 ст.2 Закону України «Про державний захист працівників суду та правоохоронних органів», являючись працівником правоохоронного органу, який відповідно до вимог ч.2 ст.19 Конституції України зобов`язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, перебуваючи 18 червня 2015 року у кімнаті міліції на центральному автовокзалі м.Рівне, розташованому по вул.Київській, 40 умисно вчинив дії, які явно виходять за межі наданих йому повноважень супроводжуючи їх насильством і такими, що ображають особисту гідність потерпілого діями, а саме безпідставно (за відсутності умов, передбачених ч.1 ст.13 Закону України «Про міліцію», які дозволяють працівникам міліції застосовувати заходи фізичного впливу лише в особливих випадках для припинення правопорушень, подолання протидії законним вимогам міліції, яка здійснюється із застосуванням сили щодо працівників міліції або інших осіб, якщо інші способи були застосовані та не забезпечили виконання покладених на міліцію обов`язків, і лише з особливим порядком проведення, передбаченим ч.2 ст.12 вказаного Закону - після попередження про намір використати силу) застосував до ОСОБА_6 заходи фізичного впливу.

Так, відповідно до Книги №3 служби нарядів роти патрульної служби, підпорядкованої Рівненському МВ УМВС, з 09.00 год. 18 червня 2015 року ОСОБА_5 , а також інспектор патрульної служби 3-го взводу роти патрульної служби, підпорядкованої Рівненському МВ УМВС старший сержант міліції ОСОБА_7 та інспектор патрульної служби 1-го взводу роти патрульної служби, підпорядкованої Рівненському МВ УМВС прапорщик міліції ОСОБА_8 , перебували у добовому наряді на маршруті патрулювання ПА-41, ПД №1-10, що обслуговує район центрального автовокзалу м.Рівне.

Орієнтовно між 22.30 год. і 22.40 год. 18 червня 2015 року ОСОБА_6 був доставлений ОСОБА_5 та ОСОБА_7 у кімнату міліції на центральному автовокзалі м.Рівне для складення стосовно нього протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ст.173 КУпАП.

Перебуваючи у вказаній кімнаті, з метою недопущення втечі ОСОБА_6 , до завершення складання протоколу, ОСОБА_7 застосував до нього спеціальний засіб наручники одягнувши їх йому на руки та застебнувши за спиною.

У подальшому, орієнтовно між 22.40 год. і 22.50 год., ОСОБА_5 , явно виходячи за ме6жі наданих йому повноважень, діючи умисно, достовірно усвідомлюючи відсутність жодних фактичних та правових підстав для застосування заходів фізичного впливу до ОСОБА_6 , з мотиву помсти за усні заперечення останнім стосовно правомірності дій працівників міліції по його доставці та складанню протоколу, без попередження скинув ОСОБА_6 зі стільця, на якому він сидів, на підлогу та безпідставно завдав йому не менше одного удару носком правої ноги у праву великогомілкову кістку, чим спричинив ОСОБА_6 , сильний фізичний біль, образу для його особистої гідності та тілесне ушкодження у вигляді відкритого уламкового перелому великогомілкової кістки на межі середньо-верхньої третини із зміщенням, що відноситься до тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя.

Таким чином, своїми умисними насильницькими діями ОСОБА_5 заподіяв ОСОБА_6 тяжке тілесне ушкодження, сильний фізичний біль та образу для його особистої гідності.

Крім того, 18 червня 2015 року орієнтовно між 22.40 год. і 22.50 год. ОСОБА_5 перебуваючи у кімнаті міліції на центральному автовокзалі м.Рівне, розташованому по вул.Київській, 40, діючи умисно, з мотиву помсти за усні заперечення ОСОБА_6 , стосовно правомірності дій працівників міліції по його доставки та складанню протоколу, скинув ОСОБА_6 зі стільця, на якому він сидів, на підлогу та безпідставно завдав йому не менше одного удару носком правої ноги у праву великогомілкову кістку, чим спричинив ОСОБА_6 тілесне ушкодження у вигляді відкритого уламкового перелому правої великогомілкової кістки на межі середньо-верхньої третини зі зміщенням, що відноситься до тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя.

Таким чином, своїми умисними насильницькими діями ОСОБА_5 заподіяв ОСОБА_6 тяжке тілесне ушкодження.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в інкримінованих злочинах визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся і дав суду показання, які повністю відповідають обставинам справи, встановленим цим вироком, тобто обвинувачений підтвердив суду такі фактичні обставини справи, як час, місце, спосіб та наслідки вчинення ним суспільно-небезпечних діянь.

В судовому засіданні потерпілий повністю підтвердив встановлені даним вироком обставини. Претензій морального та матеріального характеру до обвинуваченого не має, просить суд його суворо не карати, визначити міру покарання не пов`язану з позбавленням волі..

Оскільки обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винним у скоєнні злочинів, судом застосовано ч.3 ст.349 КПК України, так-як проти цього не заперечують учасники судового провадження, тому суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, що всі учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, переконався у добровільності їх позиції та роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Оцінюючи вищевикладене, суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ч.1 ст.121 КК України, дії якого виразилися в умисному спричинені тяжких тілесних ушкоджень; за ч.2 ст.365 КК України, дії якого виразилися у перевищенні влади, тобто умисному вчиненні службовою особою дій, які явно виходять за межі наданих їй повноважень, які заподіяли істотну шкоду охоронюваним законом правам та інтересам громадянина, що супроводжувалось насильством та болісними і такими, що ображають особисту гідність потерпілого, діями за відсутності ознак катування.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності скоєних злочинів, обставини справи, що пом`якшують та обтяжують відповідальність обвинуваченого.

Скоєні злочини обвинуваченим ОСОБА_5 відносяться до тяжких злочинів.

До пом`якшуючих вину обставин обвинуваченому суд відносить повне визнання вини, щире каяття у скоєному, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування заподіяної матеріальної та моральної шкоди потерпілому.

Обтяжуючих вину обставин обвинуваченому судом не встановлено.

Як особа обвинувачений по місцю проживання та роботи характеризується позитивно, на «Д» обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, раніше не судимий.

Враховуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, особу обвинуваченого, його відношення до вчиненого злочину, щире каяття у вчиненому, активне сприяння у розкриттю злочину, а також те, що обвинувачений раніше не судимий, в добровільному порядку відшкодував потерпілому завдану шкоду тому суд вважає, що його виправлення та перевиховування можливе без ізоляції від суспільства, а міра покарання повинна бути призначена в межах санкції статті за вчинені ним злочини.

Керуючись ст.ст.368,370,374 КПК України, суд,-

з а с у д и в :
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.121; ч.2 ст.365 КК України та призначити покарання:

за ч.1 ст.121 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі;

за ч.2 ст.365 КК України у виді 3 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах строком на один рік.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах строком на один рік.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк - два роки.
На підставі ст.76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_5 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально - виконавчої інспекції; повідомляти органи кримінально - виконавчої інспекції про зміну місця проживання , роботи, навчання; періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально - виконавчої інспекції.
Судових витрат по справі немає. Речові докази по справі відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження відносно ОСОБА_5 у виді домашнього арешту до вступу вироку в законну сили залишити попередні.

Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Рівненської області через Рівненський міський суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя Рівненського
міського суду ОСОБА_1