печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2014 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю особи, яка подала скаргу ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених посадових осіб Генеральної прокуратури України та прокуратури м. Києва щодо не внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про злочин -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернувся до суду з вказаною скаргою в якій просив зобов`язати уповноважених посадових осіб осіб Генеральної прокуратури України та прокуратури м. Києва виконати вимоги ст. 214 КПК України та нести в ЄРДР відомості викладені в заяві скаржника від 31.07.2014 року №№347 та 347-С.

В обґрунтування вимог скарги зазначає, що 31.07.2014 року подав до Генеральної прокуратури вказану заяву, але в порушення вимог КПК України заява не внесена до ЄРДР.

Під час розгляду скарги ОСОБА_3 підтримав скаргу з викладених в ній підстав.

Представник Генеральної прокуратури в судове засідання не з`явився, в письмових запереченнях на адресу суду просив відмовити у задоволенні скарги.

Представник прокуратури м. Києва в судове засідання не з`явився.

Згідно з ч. 3 ст. 306 КПК України, відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи, що представники Генеральної прокуратури України та прокуратури м. Києва не з`явились в судове засідання, будучи повідомленими про час та місце розгляду справи, слідчий суддя визнав за можливе прийняти рішення по суті скарги без їх участі в судовому засіданні на підставі наявних доказів.

Вислухавши пояснення ОСОБА_3 , дослідивши письмові заперечення та матеріали провадження слідчий суддя, приходить до наступного висновку.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 214 КПК України прокурор невідкладно після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Однак ч. 4 ст. 214 КПК України розмежовано такі дії як «внесення відомостей до ЄРДР» та «реєстрація відповідної заяви». Згідно із положеннями ч. 2 ст. 214 та п. 22 Перехідних положень КПК України право встановлення порядку ведення ЄРДР надано Генеральній прокуратурі України.

Наказом Генерального прокурора України від 03.12.2012 № 125 затверджено «Інструкцію про порядок приймання, реєстрації та розгляду в органах прокуратури України заяв, повідомлень про вчиненні правопорушення», п.п. 3.6, 3.8 якої передбачено, що заяви, повідомлення про вчинені кримінальні правопорушення, що віднесені до підслідності органів прокуратури та надійшли на розгляд прокуратур Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва і Севастополя, спеціалізованих прокуратур на правах обласних, Генеральної прокуратури України, керівниками підрозділів апаратів направляються для організації досудового розслідування з дотриманням територіального принципу до прокуратури відповідного рівня.

Також п. 2.6 Положення про порядок ведення ЄРДР, затвердженого наказом Генерального прокурора України від 17.08.2013, передбачено, що облік кримінальних правопорушень проводиться за територіальним принципом його вчинення.

Так, установлено, що 31.07.2014 року до Генеральної прокуратури України надходила заява ОСОБА_3 № 347, 347-С про вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до п. 2.2 Інструкції заява була прийнята працівниками секретаріату Генеральної прокуратури України та зареєстрована відповідно до вимог Інструкції з діловодства в органах прокуратури, чим виконано функції, передбачені ч. 4 ст. 214 КПК України.

У подальшому вказану заяву Генеральною прокуратурою України відповідно до ст. 218 КПК України направлено до прокуратури м. Києва- органу досудового розслідування, під юрисдикцією якого знаходяться місце вчинення можливих кримінальних правопорушень, для перевірки відповідно до чинного законодавства про що поінформовано заявника.

Враховуючи наведене слідчий суддя дійшов висновку про правомірність дій уповноважених посадових осіб Генеральної прокуратури України.

В силу положень кримінального процесуального законодавства на учасників судового процесу покладається обов`язок щодо доведення правомірності своїх дій.

Разом з тим, представник прокуратури м. Києва у судове засідання не з`явився, будь-яких доказів з приводу руху заяви ОСОБА_3 не надав.

Отже, приходжу до висновку про не доведення з боку прокуратури м. Києва правомірності своїх дій.

Враховуючи вище викладене, слідчий суддя дійшов висновку про часткове задоволення скарги та зобов`язання службових осіб прокуратури м. Києва розглянути заяву ОСОБА_3 у порядку та у строк передбачений ст. 214 КПК України, про що повідомити заявника.

Керуючись ст. ст. 303, 305. 306, 307, 309, ч. 2 ст. 376 КПК України, слідчий суддя-

У Х В А Л И В :

Скаргу задовольнити частково.

Зобов`язати уповноважених посадових осіб прокуратури м. Києва розглянути заяву ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення від 31.07.2014 року у порядку та у строк передбачений ст. 214 КПК України, про що повідомити заявника.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали проголосити о13 годині 05 хвилин 09.09. 2014 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1