Провадження № 1-кс/592/4238/15

УХВАЛА

про арешт майна

30 грудня 2015 року м.Суми

Слідчий суддя Ковпаківського районного суду м. Суми ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого Сумського ВП (м. Суми) ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянув клопотання слідчого Сумського ВП (м. Суми) ГУНП в Сумській області ст. лейтенанта поліції ОСОБА_5 , про накладення арешту на майно по матеріалам досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0006488 від 02.12.2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України

Перевірив надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку сторін,

встановив:

Слідчий своє клопотання мотивує тим, що 02.12.2015 року, ОСОБА_6 , перебуваючи в м. Суми, точної адреси та дати не встановлено, вступивши в попередню змову з невстановленою в ході досудового слідства особою, вирішив заволодіти шляхом обману грошовими коштами, належними іншій особі.
Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на незаконне заволодіння чужим майном, а саме грошовими коштами, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, невстановлена особа 02.12.2015 року о 04.12 год. зателефонувала раніше не знайомій ОСОБА_7 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з мобільного номеру телефону НОМЕР_1 , який вона отримала за невстановлених в ході досудового слідства обставин, на її стаціонарний номер телефону НОМЕР_2 та, назвавшись ніби то її сином, повідомила останній, що він за вчинення кримінального правопорушення нібито потрапив до відділення міліції і для лікування потерпілого необхідно заплатити гроші в сумі 30 000 грн., ввівши тим самим ОСОБА_7 в оману, оскільки фактично такого випадку не було. У зв`язку з відсутністю вказаної суми грошей, ОСОБА_7 з невстановленою особою домовилися про передачу грошових коштів в сумі 6 000 грн. В подальшому, 02.12.2015 року, приблизно о 04.45 год., ОСОБА_7 , не маючи сумнівів у необхідності передачі грошових коштів на лікування потерпілого, біля будинку АДРЕСА_1 , передала грошові кошти в сумі 6 000 грн. ОСОБА_6 , і даними грошовими коштами останній розпорядився на власний розсуд.
Таким чином, ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою з невстановленою в ході досудового слідства особою, заволоділи в ОСОБА_7 її грошима в сумі 6 000 грн.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, 07.12.2015 року, ОСОБА_6 , перебуваючи в м. Суми, точної адреси та дати не встановлено, вступивши в попередню змову з невстановленою в ході досудового слідства особою, вирішив заволодіти шляхом обману грошовими коштами, належними іншій особі.
Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на незаконне заволодіння чужим майном, а саме грошовими коштами, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, невстановлена особа 07.12.2015 року о 01.17 год. зателефонувала раніше не знайомій ОСОБА_8 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , з мобільного номеру телефону НОМЕР_3 , який вона отримала за невстановлених в ході досудового слідства обставин на її стаціонарний номер телефону НОМЕР_4 та, назвавшись ніби то її сином, повідомила останній, що він за вчинення кримінального правопорушення нібито потрапив до відділення міліції і для лікування потерпілого необхідно заплатити гроші в сумі 15 000 грн., ввівши тим самим ОСОБА_8 в оману, оскільки фактично такого випадку не було. В подальшому, 07.12.2015 року, приблизно о 01.30 год., ОСОБА_8 , не маючи сумнівів у необхідності передачі грошових коштів на лікування потерпілого, біля будинку АДРЕСА_3 , передала грошові кошти в сумі 15 000 грн. ОСОБА_6 . Не зупиняючись на скоєному, продовжуючи реалізовувати свій єдиний умисел, направлений на незаконне заволодіння чужим майном, а саме грошовими коштами, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, невстановлена особа 07.12.2015 року о 01.40 год. знову зателефонувала раніше не знайомій ОСОБА_8 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 з мобільного номеру телефону НОМЕР_3 , який вона отримала за невстановлених в ході досудового слідства обставин, на її стаціонарний номер телефону НОМЕР_4 та назвавшись ніби то її сином повідомила останньому, що для лікування потерпілого необхідно ще заплатити гроші, ввівши тим самим ОСОБА_8 в оману, оскільки фактично такого випадку не було. В подальшому, 07.12.2015 року, приблизно о 02.00 год., ОСОБА_8 , не маючи сумнівів у необхідності передачі грошових коштів на лікування потерпілого, біля будинку АДРЕСА_3 , передала грошові кошти в сумі 53 000 грн. ОСОБА_6 .
Таким чином, ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою з невстановленою в ході досудового слідства особою, заволоділи в ОСОБА_8 її грошима в загальній сумі 68 000 грн.
26.12.2015 р. гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190 КК України.

26.12.2015 р. у приміщенні Сумського ВП за адресою: м. Суми, вул. Першотравнева, 21, був проведений огляд місця події, у ході якого у гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було вилучено мобільний телефон «Samsung GT E1175T», імеі НОМЕР_5 з акумуляторною батареєю «Samsung», у якому знаходилася сім карта оператора мобільного зв`язку «Life» за № НОМЕР_6 , номер якої за словами ОСОБА_6 - НОМЕР_7 , а також було вилучено сім карту оператора мобільного зв`язку «МТС» за № НОМЕР_8 .
Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Відповідно до ст. 170 КПК України арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Вищевказані вилучені предмети мають суттєве значення для встановлення усіх обставин вчиненого кримінального правопорушення та можуть бути доказом причетності ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та інших осіб до вчинених кримінальних правопорушень або інших кримінальних правопорушень. Враховуючи вищевикладене, виникла необхідність у накладенні арешту на вилучене майно.

У судовому засіданні слідчий клопотання підтримав у повному обсязі, просить його задовольнити.

Захисник ОСОБА_4 проти задоволення клопотання заперечував.

Вивчивши клопотання та додані матеріали, вважаю, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину. Арешт майна можливий також у випадках, коли санкцією статті Кримінального кодексу України, що інкримінується підозрюваному, обвинуваченому, передбачається застосування конфіскації, до підозрюваної, обвинуваченої особи заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні. Арешт також може бути застосовано до майна третіх осіб з урахуванням частини другої цієї статті.

Згідно ч. 4 ст. 170 КПК України вартість майна, яке належить арештувати, крім випадків арешту майна для забезпечення конфіскації, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана або могла бути отримана юридичною особою.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою;

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Підставами застосування арешту даного тимчасово вилученого майна є необхідність визнання вилучених предметів речовими доказами.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 167, 170, 172, 173, 175 КПК України,

постановив:

Клопотання слідчого Сумського ВП (м. Суми) ГУНП в Сумській області ст. лейтенанта поліції ОСОБА_5 задовольнити.

Накласти арешт на майно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на:

-мобільний телефон «Samsung GT E1175T», імеі НОМЕР_5 з акумуляторною батареєю «Samsung», у якому знаходилася сім карта оператора мобільного зв`язку «Life» за № НОМЕР_6 , номер якої за словами ОСОБА_6 - НОМЕР_7 ;

- сім карту оператора мобільного зв`язку «МТС» за № НОМЕР_8 .

Копію ухвали для виконання негайно направити слідчому Сумського ВП (м. Суми) ГУНП в Сумській області ст. лейтенанта поліції ОСОБА_5 , для відома НайдьонаА.С.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1