Провадження №1-кп/748/36/16
Єдиний унікальний № 748/99/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 лютого 2016 року м. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області у складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000154 від 30 листопада 2015 року відносно
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Седнів Чернігівського району Чернігівської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , кухаря господарчого відділення взводу забезпечення гаубичного самохідно-артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи в/ч НОМЕР_1 , солдата, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий в АДРЕСА_2 раніше не судимого,
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,
Сторони кримінального провадження:
прокурор ОСОБА_4
обвинувачений ОСОБА_3
В С Т А Н О В И В :
Обвинувачений ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом під час мобілізації на особливий період, проходячи військову службу відповідно наказу командира військової частини НОМЕР_2 (польова пошта НОМЕР_1 ) № 219 від 10 жовтня 2014 року, солдатом, поставленим на всі види забезпечення, грубо порушуючи встановлений у Збройних Силах України порядок проходження військової служби, будучи зобов`язаним бездоганно і неухильно дотримуватися порядку несення військової служби, упродовж встановленого законом строку, виконувати службові обов`язки, завжди бути готовим до захисту держави і виконувати свій військовий обов`язок, в порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, п.п. 1, 2 ст. 1, п. 4 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, відповідно до яких оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності покладається на Збройні Сили України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є справою всього українського народу і обов`язком кожного громадянина України, достовірно знаючи, що він є військовослужбовцем і повинен проходити військову службу під час мобілізації у війсковій частині НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ), діючи з прямим умислом, направленим на залишення військової частини та місця служби, 05 серпня 2015 року незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України та самовільно залишив розташування військової частини польова пошта НОМЕР_1 , повернувшись у розташування військової частини в АДРЕСА_1 27 жовтня 2015 року.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_3 03 листопада 2015 року в порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, п.п. 1, 2 ст. 1, п. 4 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи повторно, з особистих мотивів, з прямим умислом, направленим на самовільне залишення військової частини, незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України та самовільно залишив розташування військової частини польова пошта НОМЕР_1 , повернувшись у розташування військової частини в АДРЕСА_1 11 грудня 2015 року.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, підтвердивши обставини, викладені в обвинувальному акті. Щиро розкаюється у вчиненому.

Покази обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються. Дії обвинуваченого, що виразились у самовільному залишенні військової частини без поважних причин, вчинені в умовах особливого періоду, органом досудового слідства вірно кваліфіковані за ч.4 ст. 407 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання. Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого є вчинення злочину повторно. За місцем проживання обвинувачений характеризується позитивно, раніше до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувався. Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, повне визнання вини, молодий вік обвинуваченого, обставини, за яких обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, суд вважає за можливе призначити йому покарання за ч.4 ст.407 КК України із застосуванням ст.69 КК України, а саме перейти до іншого більш м`якого виду покарання не зазначеного у санкції статті за інкримінований йому злочин, та призначити йому покарання у виді арешту з відбуванням на гауптвахті у межах, встановлених для даного виду покарання в Загальній частині КК України.
Судові витрати по справі відсутні.
Цивільний позов по справі не заявлено.
Керуючись ст.ст. 373,374 КПК України, суд,-
З А С У Д И В :
ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого за ч.4 ст. 407 КК України та призначити йому покарання за цей злочин із застосуванням ст.69 КК України у виді арешту на строк 3(три) місяці з відбування покарання на гауптвахті.
Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту початку фактичного відбуття покарання.
Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався, підстави для його обрання до вступу вироку в законну силу відсутні.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Чернігівської області через Чернігівський районний суд протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Головуюча ОСОБА_1