Справа № 1-121/2010
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.12.2010 Заставнівський районний суд Чернівецької області в складі:

Головуючого судді - Стрільця Я.С.

При секретарі - Задорожняк О.М.

З участю прокурора Остаповича А.В.

Захисника ОСОБА_1

Представника потерпілої ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Заставна кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, по національності українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, пенсіонера, раніше не судимого,

в скоєні злочину, передбаченого ст. 125 ч.2 КК України, -

в с т а н о в и в:

14 квітня 2010 року близько 18 години 15 хвилин підсудний ОСОБА_3, перебуваючи на земельній ділянці ОСОБА_4, в ході виниклого конфлікту з потерпілою ОСОБА_5, умисно наніс останній три удари кулаком правої руки в ліву частину обличчя та лівого вуха, в результаті чого вона впала на поверхню землі. В подальшому підсудний ОСОБА_3 намагався продовжити побиття потерпілої ОСОБА_5, однак його дії були припинені свідками ОСОБА_6 та ОСОБА_7 Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень потерпіла ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження у вигляді синців на обличчі в ділянці лівої вушної раковини та струс головного мозку, які згідно висновку судово-медичної експертизи відносяться до розряду легких тілесних ушкоджень, які призвели до короткочасного розладу здоровя.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_3 свою вину в інкримінованому йому злочині не визнав і показав, що 14 квітня 2010 року близько 15-00 години з сільської ради прийшла комісія в складі землевпорядника ОСОБА_8, депутата ОСОБА_9 та секретаря сільської ради ОСОБА_10 ОСОБА_11 комісія вимірювала його земельну ділянку та земельну ділянку ОСОБА_5, оскільки між ними часто виникали конфлікти з цього приводу. Члени даної комісії виміряли земельні ділянки, забили кілки в землю та по ним натягнули нитку в якості межі. Жодна із сторін заперечень не мала і після цього вказана комісія пішла. У нього ж заболів зуб і він пішов додому. Приблизно в 16-30 годині до них додому приїхала їх донька ОСОБА_12 Згодом, о 17-50 годині до будинку зайшла його дружина ОСОБА_6 і повідомила, що між нею та ОСОБА_5 виник конфлікт на городі в ході якого остання намагалася вдарити її сапою, однак вона відштовхнула ОСОБА_5 і та впала на землю. Після цього, в 18-00 годині до них в будинок зайшла ОСОБА_13 і повідомила, що бачила конфлікт, який відбувся між його дружиною ОСОБА_6 та сусідкою ОСОБА_5 Через 15-20 хвилин ОСОБА_13 пішла додому, а в 18-30 годині його донька ОСОБА_12 також поїхала додому. Згодом, того ж дня до них прийшов дільничний, якому вони все розповіли, але той не захотів брати у них пояснення. Пояснення у них були відібрані вже слідчим. Також підсудний ОСОБА_3 показав, що вину своєї сімї визнає, однак вказаний злочин вчинив не він, а його дружина.

Незважаючи на невизнання своєї вини підсудним ОСОБА_3, вина його підтверджується даними в судовому засіданні показами потерпілої ОСОБА_5, показами свідків ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_14, ОСОБА_10, ОСОБА_15, а також дослідженими в судовому засіданні матеріалами кримінальної справи.

Суд критично оцінює покази підсудного ОСОБА_3, невизнання ним своєї вини є лінією його захисту та поведінки в судовому засіданні, бажанні уникнути більш суворої відповідальності і спростовується належно зібраними і перевіреними доказами.

Так, потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні показала, що 14 квітня 2010 року вона викликала комісію з сільської ради для визначення меж із сусідом ОСОБА_3 Близько 16-00 години прийшла комісія, яка складалася із землевпорядника ОСОБА_8, депутата ОСОБА_9 та секретаря сільської ради ОСОБА_10 Комісія виміряла земельні ділянки, забила кілки в землю та по ним натягнула нитку в якості межі. Після уходу комісії, сімя ОСОБА_3 почала виймати кілки та перебивати їх ближче до її господарства. В цей час вона перебувала на городі разом із своєю матірю ОСОБА_4, яка почала робити сусідам зауваження. В свою чергу ОСОБА_6 почала кидатися землею і її мати підійшла до них ближче. Вона також підійшла до місця конфлікту з метою захистити свою матір і в цей час ОСОБА_3 тричі її вдарив в ліву частину голови кулаком. Від нанесених ударів вона впала на землю і почала захищатися від ОСОБА_3, який намагався продовжити її побиття. В конфлікт втрутилися її син ОСОБА_7 та ОСОБА_6, яка і відтягнула свого чоловіка від неї.

Після цього, вона побігла додому і зателефонувала в сільську раду до ОСОБА_10, однак не додзвонилася, після цього зателефонувала в міліцію та повідомила про побиття. Приїхав дільничний інспектор міліції та відібрав у неї пояснення.

Наступного дня, 15 квітня 2010 року вона поїхала в м.Кіцмань та пройшла обстеження у лікаря, де і отримала направлення в лікарню на лікування. 16 квітня 2010 року вона лягла в лікарню в м.Заставна з діагнозом струс головного мозку і пролікувалася так 10 днів, згодом їй було продовжено лікування ще на 10 днів. Під час лікування вона витратила власні кошти, вартість яких і просить стягнути з підсудного ОСОБА_3, а також завдану їй моральну шкоду.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні показала, що 14 квітня 2010 року була комісія з сільської ради, яка визначила межі городу її сімї та ОСОБА_5 Після цього її чоловік ОСОБА_3 пішов до дому і більше не виходив. Вона залишилася на городі і в цей час ОСОБА_5 почала її ображати і замахнулася на неї сапою. Вона схопила сапу і відштовхнула її. Під час поштовху вона відчула, що сапою ударила по обличчю. ОСОБА_5 від поштовху впала на землю. Після цього вона зайшла до будинку і розповіла про конфлікт чоловіку. Під час вказаного конфлікту її донька перебувала разом з її чоловіком в будинку. Згодом прийшла ОСОБА_13 і сказала, що бачила конфлікт, що відбувся між нею та ОСОБА_5 Через кілька тижнів вона дізналася від ОСОБА_16, що вона також бачила вказаний конфлікт.

Свідок ОСОБА_14 показала в суді, що 14 квітня 2010 року прийшла з сином в гості до ОСОБА_5 і застали комісію сільської ради. Після того як комісія пішла, то вона побачила, що ОСОБА_6 перебивають колики та міняють межу. Вона зателефонувала члену комісії і повідомила про цей факт, однак їй відповіли, що ніхто повертатися не буде. Після цього близько 18-00 години вона пішла додому і через 10 хвилин їй передзвонила ОСОБА_5 і сказала, що її побив ОСОБА_3, про його дружину вона нічого не говорила. Тоді вона передзвонила члену комісії ОСОБА_10 і розповіла дані обставини. Додала, що коли йшла додому, то доньки підсудного не зустрічала. Наступного дня вона ходила в лікарню до ОСОБА_5 і бачила у неї синці та спухлі очі.

Свідок ОСОБА_17 в судовому засіданні показав, що 14 квітня 2010 року обробляв город в родині ОСОБА_5. Самого конфлікту, який відбувся між їх родиною та ОСОБА_6 не бачив, однак наступного дня всі мешканці села говорили про побиття ОСОБА_3 його сусідки ОСОБА_5

Свідок ОСОБА_4 в суді показала, що протягом тривалого часу між її сімєю та сусідами ОСОБА_6 існують неприязні стосунки. 14 квітня 2010 року до них прийшла комісія і відмежувала їх земельні ділянки. Після уходу комісії ОСОБА_6 перенесла межу. В ході цього між ними виникла суперечка в ході якої ОСОБА_6 та її чоловік почали її ображати. Донька ОСОБА_5 намагалася захистити її, однак ОСОБА_3 три рази кулаком правої руки вдарив її по обличчю. Від удару її донька впала на землю. Після цього за допомогою її онука ОСОБА_7 та ОСОБА_6 ОСОБА_3 місце конфлікту покинув.

Після цього ОСОБА_5 викликала дільничного інспектора міліції, який відібрав у них пояснення, а наступного дня донька пішла до лікаря на обстеження і після цього пролежала 20 днів на лікуванні. Під час лікування вони витрачали власні кошти на придбання ліків. Додала, що того дня ніхто більше даного конфлікту не бачив і доньки ОСОБА_3 вона того дня також не бачила.

Малолітній свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні показав, що він є сином ОСОБА_5 14 квітня 2010 року до них прийшла комісія і відміряла межі городів з сусідами. Пізніше він помітив як сусіди перебивають межові колики встановлені комісією. Підійшла його мати та бабуся ОСОБА_4 і почалася сварка між присутніми. ОСОБА_3 намагався вдарити його бабусю, однак мати заступилася і тоді ОСОБА_3 вдарив матір тричі правою рукою в обличчя. Від вказаних ударів його матір впала на землю. Він підбіг і почав штовхати ОСОБА_3 і бити його ногами з метою захистити матір. Згодом ОСОБА_6 вдалося відтягти свого чоловіка. Додав, що того дня жодних інших людей, крім вказаних осіб під час конфлікту присутніми не були.

Свідок ОСОБА_12 показала в судовому засіданні, що 14 квітня 2010 року близько 16-00 години вона приїхала в село і десь в 17-00 годині прийшла до своїх батьків. Мати, ОСОБА_6, була на городі, а батько, ОСОБА_3, був дома, бо у нього болів зуб. Через деякий час додому забігла її мати і сказала, що між нею та ОСОБА_5 відбувся конфлікт. Приблизно о 18-00 годині, через дві хвилини після матері, зайшла ОСОБА_13 і сказала, що бачила конфлікт. Згодом остання пішла і вона через 10 хвилин також поїхала в м.Чернівці.

Свідок ОСОБА_13 показала в судовому засіданні, що 14 квітня 2010 року після обіду до неї зайшла ОСОБА_12 та запропонувала купити у неї меблі. Приблизно в 18-00 годині вона прийшла до ОСОБА_3 з метою оглянути та заміряти меблі. Тоді ж вона побачила, що ОСОБА_6 та ОСОБА_5 конфліктують і в руках у останньої сапа. В ході цього ОСОБА_5 впала на спину разом із сапою. Сам конфлікт тривав 3-5 хвилин. Після цього ОСОБА_6 зайшла до дому і вона зайшла через 5-7 хвилин слідом за нею. В будинку вона запитала ОСОБА_6 про події, що відбулися, однак остання не захотіла розмовляти. ОСОБА_3 в цей момент лежав і сварив свою дружину. Їй же вони нічого не розповідали. Пробувши у них вдома 20 хвилин вона згодом пішла.

Свідок ОСОБА_9 суду показала, що вона є членом комісії сільської ради і 14 квітня 2010 року вони робили контрольні заміри земельних ділянок сімї ОСОБА_3 та Олієвских. Після встановлення меж комісія пішла, конфлікту вони не бачили.

Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні показала, що 14 квітня 2010 року вона була свідком конфлікту, який відбувався між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 Вона знаходилася у себе на городі, який розташований через три городи від місця конфлікту. Сам конфлікт відбувся в проміжок часу з 16-00 години до 17-00 години і тривав близько 5 хвилин, вона чула між ними сварку і бачила як вони штовхалися між собою. Також показала, що через 30 хвилин після конфлікту бачила ОСОБА_13, яка йшла до ОСОБА_6.

Свідок ОСОБА_15 показав в суді, що він працює дільничним інспектором міліції і 14 квітня 2010 року на виклик ОСОБА_5 він особисто виїжджав. При відібрання пояснення ОСОБА_5 пояснила, що її побив ОСОБА_3, при цьому у неї дійсно було червоне обличчя з лівого боку і про конфлікт з ОСОБА_6 вона не повідомляла. Після цього він пішов в будинок ОСОБА_6 для того, щоб взяти у них пояснення. Однак вони відмовилися підписувати відібрані у них пояснення, ОСОБА_6 сказала, що вона побила сусідку і після цього він склав рапорт про відмову від дачі показів.

Крім показів потерпілої та свідків вина підсудного ОСОБА_3 підтверджується рапортом старшого ДІМ ОСОБА_15 від 14 квітня 2010 року, з якого вбачається, що підсудний ОСОБА_3 та його дружина ОСОБА_6 відмовилися від дачі показів на підставі ст. 63 Конституції України, хоча мали можливість дати правдиві покази з приводу подій, що відбулися того дня на подвірї у потерпілої ОСОБА_5

З акту судово-медичного обстеження №92-С від 15 квітня 2010 року вбачається, що у потерпілої ОСОБА_5 маються тілесні ушкодження у вигляді синців на обличчі, в ділянці лівої вушної раковини; струс головного мозку. Виникли від дії твердих тупих предметів, можуть відповідати терміну на 14 квітня 2010 року і відносяться: синці до розряду легких тілесних ушкоджень; струс головного мозку до розряду легких тілесних ушкоджень, які призвели до короткочасного розладу здоровя.

Як вбачається з протоколу судового засідання попереднього розгляду справи підсудний ОСОБА_3 свою вину не визнав, однак на пропозицію суду відмовився від можливості звернутися до суду із зустрічним обвинуваченням та погодився на примирення.

Згідно висновку експерта №1255 від 25 червня 2010 року тілесні ушкодження виявлені у потерпілої ОСОБА_5 виникли в результаті дії твердих тупих предметів, можливо від ударів руками, ногами чи іншими тупими предметами, по строку можуть відповідати 14 квітня 2010 року і відносяться до легких тілесних ушкоджень, які призвели до короткочасного розладу здоровя.

З оголошених в судовому засіданні показів свідка ОСОБА_10 вбачається, що 14 квітня 2010 року, після того як вона побувала в складі комісії на земельних ділянках ОСОБА_5 та ОСОБА_3, близько 16-45 години їй на мобільний телефон передзвонила свідок ОСОБА_14, яка повідомила, що сімя ОСОБА_3 переносить межі визначені кілками. Вона сказала, що вони повторно прийдуть переміряти землі. Тоді вже в проміжок часу з 18-00 до 18-30 години їй знову зателефонувала свідок ОСОБА_14 і повідомила, що ОСОБА_3 побив її тітку ОСОБА_5, вона в свою чергу запропонувала звернутися в міліцію.

Вина підсудного ОСОБА_3 підтверджується також протоколами очних ставок між потерпілою ОСОБА_5 та підсудним ОСОБА_3 і свідком ОСОБА_6, в яких зафіксовано підтвердження показів потерпілої з приводу її побиття підсудним.

З протоколу огляду журналу реєстрації заяв і повідомлень про злочини, що вчинені або готуються за 2010 рік видно, що повідомлення під №580 від 14 квітня 2010 року о 18-30 годині поступило від ОСОБА_5 з мобільного телефону номер 8, де вона повідомила про її побиття сусідом ОСОБА_11

Вина підсудного ОСОБА_3 підтверджується також і протоколом відтворення обстановки та обставин події від 05 серпня 2010 року, під час якого потерпіла ОСОБА_5 продемонструвала характер та обставини спричинення їй тілесних ушкоджень сусідом ОСОБА_3

Суд не може покласти в основу вироку покази свідків ОСОБА_6, ОСОБА_13, ОСОБА_16 та ОСОБА_12, які підтвердили суду, що потерпілу ОСОБА_5 побила ОСОБА_6, а не її чоловік підсудний ОСОБА_3, оскільки вони є плутаними, і як на досудовому слідстві так і в судовому засіданні ці покази не відповідають встановленим судом фактичним обставинам справи. Так, підсудний вказує на те, що його донька ОСОБА_12 приїхала до них після комісії сільської ради. Разом з тим, свідок ОСОБА_6 вказала, що їх донька прийшла до них ще до приходу комісії і під час конфлікту знаходилася в будинку. Крім того, свідок ОСОБА_6 вказує, що під час конфлікту з потерпілою ОСОБА_5 сильного крику не було, однак свідок ОСОБА_16 зазначає, що перебуваючи на відстані близько 100 метрів чула сварку. Разом з тим, підсудний, який знаходився в будинку на відстані 20 метрів від місця конфлікту жодного шуму не чув. Також розбіжності вказаних свідків полягають і в неточностях вказівок на час виникнення конфлікту, часу появи свідка ОСОБА_13 на подвірї та дома у ОСОБА_6. Таким чином, всі ці покази не ґрунтуються на зібраних по справі доказах.

Суд бере до уваги те, що покази потерпілої ОСОБА_5 були послідовними та чіткими, вона не змінювала їх протягом як досудового слідства так і в судовому засіданні, її покази повністю сумісні та відповідають показам свідків ОСОБА_4, малолітнього свідка ОСОБА_7, ОСОБА_14, ОСОБА_15, які також чітко виклали обставини справи.

У суда не має підстав не довіряти показам малолітнього свідка ОСОБА_7, оскільки як показав представник служби у справах дітей, що має відповідний педагогічний стаж, останній давав покази вільно, без примусу та не плутався.

Обставини та спосіб вчинення цього злочину свідчать про те, що умисел підсудного був направлений на спричинення потерпілій легких тілесних ушкоджень.

Оцінюючи всі зібрані по справі докази в їх сукупності суд вважає, що вина підсудного ОСОБА_3 доведена. Його дії правильно кваліфіковані по ст. 125 ч.2 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоровя.

Призначаючи покарання підсудному, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, його особу та обставини, що помякшують та обтяжують покарання.

З урахуванням всіх цих обставин, зважаючи на те, що підсудний свою вину не визнав, по місцю проживання характеризується позитивно, раніше не судимий, думку потерпілої ОСОБА_5, яка просила призначити йому покарання в межах санкції статті, суд вважає, що підсудному ОСОБА_3 має бути призначене покарання необхідне та достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, а це покарання в межах санкції статті із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України.

Заявлений потерпілою ОСОБА_5 цивільний позов про стягнення матеріальної та моральної шкоди, а також витрат за надання правової допомоги на суму 4000 гривень підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Злочинними діями підсудного потерпілій дійсно була причинена матеріальна шкода, яку сімя ОСОБА_3 в судовому засіданні погодилася відшкодувати, але не в повному обсязі. Так, з фіскальних чеків за придбання ліків (а.с. 24, 25, 180) не можливо встановити кількість та вид придбаних медичних препаратів, а також їх покупця. Разом з тим, з довідки Заставнівської ЦРЛ від 03.09.2010 року за №682 чітко видно за який період і які препарати придбала за власні кошти потерпіла ОСОБА_5 Суд вважає, що ця довідка є належним та допустимим доказом по справі і має бути використана при визначенні матеріальної шкоди завданої потерпілій, а це сума в розмірі 1048,05 гривень.

Що стосується заявленого позову про стягнення 2000 гривень моральної шкоди, то в цій частині позов підлягає частковому задоволенню, оскільки потерпіла не надала суду доказів, що їй причинена моральна шкода на вказану суму.

Також з підсудного ОСОБА_3 слід стягнути на користь потерпілої ОСОБА_5 витрати за надання юридичної допомоги в розмірі 500 гривень.

Керуючись ст. 321-324 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_3 визнати винним за ст. 125 ч.2 КК України і призначити йому покарання у вигляді одного року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обовязки.

Згідно ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_3 такі обовязки:

1)не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

2)повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити обраний підписку про невиїзд.

Цивільний позов ОСОБА_5 задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 1048,05 (одна тисяча сорок вісім) гривень матеріальної шкоди, 300 (триста) гривень моральної шкоди та витрати за надання юридичної допомоги в розмірі 500 гривень, а всього на суму 1848,05 (одна тисяча вісімсот сорок вісім) гривень.

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Чернівецької області, протягом 15 діб з моменту його проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення йому копії вироку, через Заставнівський районний суд Чернівецької області.

Суддя Я.С. Стрілець