справа № 208/9987/14-к
№ провадження 1-кп/208/135/15
ВИРОК
Іменем України
08 грудня 2015 р. м. Дніпродзержинськ
Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:
головуючого, судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
у відкритому судовому засіданні розглянувши матеріали кримінального провадження відносно:
ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська, громадянина Українки, освіта середня, не працюючого, не одруженого, який мешкає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз 16.06.2009 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська за ст. 186 ч.2, 71 КК України до 5 років позбавлення волі, звільнився 09.01.2014 року по відбуттю строку покарання,
який обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ст. 185 ч.2 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 , раніше неодноразово засуджений у тому числі і за злочини проти чужої власності, маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив і знову вчинив умисне кримінальне правопорушення проти чужої власності.
Повторно, 31.08.2014 року в денний час доби (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено), перебуваючи в квартирі потерпілої ОСОБА_4 , оскільки в період з травня 2014 року по вересень 2014 року, ОСОБА_7 підтримував близькі стосунки з останньою та мав вільний доступ до її квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , маючи злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, скориставшись тією обставиною, що ОСОБА_8 не було вдома та вона не могла слідкувати за збереженістю свого майна, розуміючи протиправність своїх дій, поза волею власника, із коробки, що знаходилась в шафі для одягу в спальній кімнаті зазначеної вище квартири умисно, таємно, з корисливих мотивів, викрав золоту брошку 585 проби, вагою 1,21 гр. вартістю 1500 гривень, після чого, викраденим розпорядився на власний розсуд, а саме, не маючи власного паспорту, заклав до ломбарду вказану золоту брошку на документи сусіда ОСОБА_9 , що мешкає в квартирі АДРЕСА_3 , та отримавши грошові кошти в розмірі 500 гривень, витратив їх на власні потреби.
Повторно, 05.09.2014 року в денний час доби (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено), ОСОБА_7 перебуваючи в квартирі потерпілої ОСОБА_8 , розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , маючи злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, скориставшись тією о обставиною, що ОСОБА_8 не було вдома та вона не могла слідкувати за збереженістю свого майна, розуміючи протиправність своїх дій, поза волею власника, із коробки, що знаходилась в шафі для одягу в спальній кімнаті зазначеної вище квартири умисно, таємно, з корисливих мотивів, викрав золоту каблучку, з каменями білого кольору, виготовлену з жовтого золота 585 проби, вагою 5,14 грам, вартістю 2 000 гривень, після чого, викраденим розпорядився на власний розсуд, а саме: не маючи власного паспорту , з метою реалізації викраденого майна, на документи свого знайомого ОСОБА_10 заклав до ломбарду вказану золоту каблучку, отримавши грошові кошти в розмірі 1 173 гривні, які витратив на власні потреби.
Того ж дня, в денний час доби (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено), ОСОБА_7 перебуваючи в квартирі потерпілої ОСОБА_8 , розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , маючи злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, скориставшись тією обставиною, що ОСОБА_8 не було вдома та вона не могла слідкувати за збереженістю свого майна, розуміючи протиправність своїх дій, поза волею власника, із коробки, що знаходилась в шафі для одягу в спальній кімнаті зазначеної вище квартири умисно, таємно, з корисливих мотивів, викрав золоті прикраси, а саме: золоті сережки з жовтого золота 585 проби зі вставками з білого золоту, по центру сережок знаходились камені білого кольору діаметром приблизно 5 мм. Вага однієї сережки складає 2 грами, вартість сережок оцінено потерпілою в 2000 гривень; золоту каблучку з каменями білого кольору, виготовлену з жовтого золота 585 проби, вагою 6 грамів (зі свідчень потерпілої), вартістю 3000 гривень (оцінено потерпілою); золотий браслет виготовлений з жовтого золота 585 проби, вагою 12 грамів (зі свідчень потерпілої), вартістю 4000 гривень (оцінено потерпілою). Заволодівши викраденим ОСОБА_7 розпорядився викраденим на власний розсуд, а саме продав золоті прикраси знайомому ОСОБА_10 - ОСОБА_11 , за що отримав грошові кошти в сумі 1 400 гривень, які витратив на власні потреби.
Своїми злочинними діями ОСОБА_7 завдав потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 12 500 гривень
У судовому засіданні обвинувачений вважав недоцільним дослідження доказів щодо його винуватості, так як свою вину у скоєнні вищезазначеного кримінального правопорушення, обставини його скоєння, визнає у повному обсязі. Ці обставини розуміє вірно, це його добровільна та достеменна позиція. Розуміє, що буде позбавлений права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.
Пояснив суду, що в березні 2014 року він познайомився з ОСОБА_12 . Вони почали зустрічатись та в них виникли довірительні відносини. Він бачив, що у ОСОБА_13 є золоті прикраси. Під час, коли ОСОБА_8 залишила його вдома наодинці, наприкінці серпня 2014 року, він викрав золоту брошку належну ОСОБА_14 , яку здав у ломбард на документи товариша. На початку вересня 2014 року, залишившись наодинці вдома, він викрав золоті прикраси ОСОБА_8 - каблучки, сережки та браслет, які продав своєму знайомому та здав у ломбард. Гроші витрачав на власні потреби. Вину визнає у повному обсязі, щиро кається у скоєному. Позовні вимоги визнає у повному обсязі. Просить вибачення у потерпілої.
Потерпіла ОСОБА_8 у судовому засіданні підтвердила пояснення обвинуваченого щодо знайомства з ним, підтримання близьких стосунків. В неї були золоти прикраси дві каблучки, браслет, брошка, які вона зберігала вдома. Бобилев їх бачив, бачив де вона їх зберігала. В середині вересня 2014 року вони посварились і ОСОБА_7 пішов мешкати до товариша. В жовтні їй подзвонив знайомий та розповів, що ОСОБА_7 знаходиться у нього вдома та розповідає, що вкрав у неї золоті прикраси. Перевіривши місце знаходження золотих прикрас вона виявила їх відсутність, після чого написала заяву до міліції. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Бобилева просить наказати на розсуд суду.
Враховуючи клопотання обвинуваченого про недоцільність дослідження у судовому засіданні доказів його винуватості, позицію прокурора який не заперечував, при з`ясуванні обставин справи та доказів на їх підтвердження, обмежитись допитом підсудного та потерпілої, суд вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
З урахуванням викладеного, суд вважає, що винність обвинуваченого у судовому засіданні встановлена та підтверджена, а його умисні дії у скоєнні кримінального правопорушення вірно кваліфіковані за ст. 185 ч.2 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд вважає визнання своєї вини, щире каяття. Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, суд вважає рецидив злочинів.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд, враховує характер скоєного ним кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який раніше судимий, вину визнав, позитивно характеризується за місцем мешкання, враховує обставини що пом`якшують та обтяжують покарання, принцип індивідуалізації покарання.
Суд вважає, що подальше перевиховання та виправлення обвинуваченого можливо тільки шляхом призначення йому покарання у вигляді позбавлення волі, з відбуттям покарання у кримінально-виконавчій установі закритого типу. На думку суду таке покарання є необхідним для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нового злочину.
Позовні вимоги потерпілою на думку суду законні, обгрунтованні, підлягають повному задоволенню в частині стягнення матеріальної шкоди, частковому задоволенню в частині відшкодування моральної шкоди. З урахуванням вимог розумності та справедливості, суд вважає, що моральна шкода завдана обвинуваченим потерпілій ОСОБА_8 буде відповідати відшкодуванню на користь останньої 5 000 гривен.
Обрання міри запобіжного заходу, до набрання вироком законної чинності, суд вважає недоцільним, так як на теперішній час ОСОБА_7 утримується під вартою за іншим кримінальним провадженням.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 373-374 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у скоєнні пред`явленого обвинувачення за ст. 185 ч.2 КК України та визначити йому покарання у вигляді 1 року позбавлення волі.
Позовні вимоги потерпілої ОСОБА_4 задовольнити частково, стягнувши на її користь з засудженого ОСОБА_5 дванадцять тисяч п`ятсот гривень в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, 5 000 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди.
В решті позовних вимог відмовити.
Речові докази по справі копія договору застави, фотографії, які знаходяться в матеріалах кримінального провадження, зберігати при справі.
До набрання вироком законної сили, міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 не обирати.
Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду Дніпропетровської області, через Заводський районний суд м. Дніпродзержинська, протягом 30 днів з дня його проголошення. Законної сили вирок суду набирає після закінчення строку його оскарження.

Вирок суду підлягає негайному врученні обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1