Справа № 1327/4324/2012 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11/783/174/15 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах
апеляційного суду Львівської області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові

кримінальну справу за апеляцією захисника ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 на вирок Червоноградського міського суду Львівської області від 28 травня 2015 року,
встановила:
цим вироком

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Соснівка, Львівської області, жителя АДРЕСА_1 , з середньою освітою, одруженого, непрацюючого, раніше неодноразово судимого, останній раз: 15 червня 2011 року Червоноградським міським судом Львівської області за ст. 395 КК України до 1500 грн. штрафу,

засуджено за ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 186 КК України на чотири роки позбавлення волі; за ч. 2 ст. 186 КК України на чотири роки позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України, шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно призначено ОСОБА_7 покарання чотири роки три місяці позбавлення волі.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу ОСОБА_7 залишено попередній взяття під варту і строк відбуття покарання обчислюється з 12 серпня 2012 року.

Вирішено питання з речовими доказами.

Згідно вироку суду, ОСОБА_7 11 серпня 2012 року близько 14 год. 20 хв., побачивши на тротуарній доріжці по вул. Миру потерпілу ОСОБА_8 , та перебуваючи навпроти приміщення "Будинку учнівської творчості" по вул. Стуса, 5 в м. Червонограді, Львівської області, використовуючи свою фізичну перевагу та фактор несподіваності, відкрито, застосовуючи насильство, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, намагався заволодіти майном останньої, схопивши за золотий ланцюжок на шиї, вагою 10 г, вартістю 5000 грн., зірвав його, від чого потерпіла впала на землю та отримала тілесні ушкодження у вигляді саден ліктевого та правого колінного суглобів. Однак, злочинний намір до кінця не довів з причин, що не залежали від його волі, так як золотий ланцюжок впав і потерпіла забрала його, перешкодивши діям ОСОБА_7 , який після цього з місця злочину втік.

Крім цього, ОСОБА_7 11 серпня 2012 року близько 16 год. 15 хв., перебуваючи у дворі будинку АДРЕСА_2 , використовуючи фізичну перевагу та фактор несподіваності, шляхом ривка з шиї потерпілої ОСОБА_9 відкрито викрав золотий ланцюжок вагою 4,35 г, вартістю 1957 грн., із золотою підвіскою вагою 2,67 г, вартістю 747 грн., заподіявши останній при цьому тілесні ушкодження у вигляді рани по передній поверхні шиї, що по тяжкості відноситься до легкого тілесного ушкодження, та з місця скоєння злочину з викраденим втік, заподіявши потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 2704 грн.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 покликається на те, що останній стверджував, що обвинувачення проти нього було сфальсифіковано слідством під тиском колишнього начальника слідчого відділу Червоноградського MB міліції ОСОБА_10 через особисті неприязні відносини.

Звертає увагу, що засуджений ОСОБА_7 в судових засіданнях наголошував, що для зупинення знущання слідства, він змушений був заподіяти собі тілесні ушкодження, а також подавав заяви до прокуратури м. Червонограда про те, що його катував начальник слідства ОСОБА_10 . Станом на сьогоднішній день, колишній начальник слідства Червоноградського MB, ОСОБА_10 притягується до кримінальної відповідальності та справа про його обвинувачення розглядається в Сокальському районному суді Львівської області.

Наголошує, що допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 повідомив, що він особисто чув як начальник слідства ОСОБА_10 давав вказівки слідчому ОСОБА_12 , який вів кримінальну справу ОСОБА_7 , обов`язково засудити його незалежно від вини. Стверджував, що начальник слідства ОСОБА_10 був зацікавлений в ізоляції ОСОБА_7 , так як мстився за раніше спричинені приниження. Крім цього, свідок ОСОБА_11 заявив в суді, що особисто на нього слідством, в особі ОСОБА_10 , вчинявся тиск з метою примусити його надати свідчення проти підсудного ОСОБА_7 і він це зробив заявив, що ОСОБА_7 давав йому золотий ланцюжок, щоб здати в ломбард, хоча такого насправді не було.

Вважає, що суд першої інстанції у даній справі, не дотримався вимог закону та роз`яснення Пленуму ВСУ, допустив неповноту судового слідства, порушення вимог кримінально-процесуального закону, розглянувши справу у відсутності потерпілої ОСОБА_8 , чим позбавив потерпілу законного права відстоювати в судовому засіданні свої інтереси та висловлювати думку про міру покарання.

Зазначає, що у вироку суду доказом вини ОСОБА_7 вказані свідчення свідків, що були присутні при впізнанні ОСОБА_7 потерпілими, однак, в процесі допиту в суді свідки ОСОБА_13 та ОСОБА_14 сумнівалися у своїх показах, стверджували, що вони були присутні на впізнанні, але це було давно і вони не пам`ятають чітко як відбувалося впізнання, лише згадують, що нібито хтось з потерпілих сумнівався, практично жодний зі свідків не зміг стверджувати, що потерпілі відповідали впевнено, що це підсудний ОСОБА_7 пограбував їх.

Наголошує, що суд не дав оцінку всім доказам, а обмежився висновком про те, що пояснення підсудного ОСОБА_7 в тій частині, що він не вчинив зазначених злочинів і на нього чинився психологічний тиск є способом ухилення від відповідальності. Як спростування тверджень ОСОБА_7 про його непричетність до злочинів суд практично навів лише покази потерпілих одну з яких не дав захисту нормально допитати, а другій дозволив взагалі не з`являтися в судове засідання.

Відтак вважає, що участь засудженого ОСОБА_7 у вчиненні злочину, а саме пограбуванні потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_8 у Червоноградському міському суді доведена не була. Неповнота досудового та судового слідства залишає сумніви, які неможливо усунути в процесі судового розгляду.

Просить скасувати вирок Червоноградського міського суду Львівської області від 28 травня 2015 року, визнати ОСОБА_7 невинуватим у пред`явленому обвинуваченні та виправдати за недоведеністю.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора про заперечення апеляції та залишення вироку суду без зміни, перевіривши матеріали кримінальної справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що така задоволенню не підлягає.

Винність засудженого ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 186, ч. 2 ст. 186 КК України, повністю доведена зібраними по справі та перевіреними у судовому засіданні доказами, а саме показаннями потерпілих, свідків, протоколами слідчих дій, висновками судово-медичних експертиз, іншими матеріалами справи, яким суд першої інстанції дав належну правову оцінку, виклавши таку у вироку.

Зокрема, потерпіла ОСОБА_9 в судовому засіданні суду першої інстанції пояснила, що 11 серпня 2012 року, коли вона проходила по вул. С.Бандери в м. Червонограді, невідомий зірвав з її шиї золотий ланцюжок з підвіскою, після чого втік.

Проголошеними в суді першої інстанції показаннями потерпілої ОСОБА_8 під час досудового слідства про те, що 11 серпня 2012 року на вул. Миру у м. Червонограді невідомий зірвав з її шиї золотий ланцюжок, який впав на землю і вона, випередивши нападника, підняла ланцюжок, а невідомий втік.

Протоколами пред`явлення осіб для впізнання, згідно яких потерпілі ОСОБА_8 та ОСОБА_9 вказали на ОСОБА_7 , як на особу, яка зірвала з них ланцюжки (т.1 а.с.98-100, 101-103), підтвердили це на очних ставках з ОСОБА_15 , і він цього не заперечив (т.1 а.с.104-105, 106-108). Дані обставини ствердили допитані в суді першої інстанції свідки ОСОБА_14 та ОСОБА_13 , які були понятими при впізнанні потерпілими ОСОБА_7 .

Крім цього, як вбачається з пояснень засудженого ОСОБА_7 під час досудового та судового слідства, останній свою вину по епізодам грабежу відносно потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_8 визнавав повністю, відшкодував завдані збитки, а після зміни обвинувачення прокурором постановою від 26 листопада 2014 року виключення епізоду відносно ОСОБА_16 (т.3 а.с.16), відмовився від раніше даних визнавальних показань, що на думку колегії суддів, вірно оцінено судом першої інстанції як спосіб ухилення від відповідальності за вчинене.

Що стосується покликання в апеляції захисника ОСОБА_6 на психологічний та фізичний тиск, вчинений працівниками міліції під час проведення досудового слідства на ОСОБА_7 , то це, на думку колегії суддів, не заслуговує на увагу та спростовується показаннями допитаного в суді першої інстанції в якості свідка ОСОБА_12 про те, що він будучи слідчим вів справу ОСОБА_17 , і від начальника СВ ОСОБА_10 незаконних вказівок по даній справі не поступало, ОСОБА_7 добровільно давав визнавальні показання і жодного тиску з боку працівників міліції на нього не було.

Щодо доводів в апеляції про те, що суд першої інстанції розглянув справу у відсутності потерпілої ОСОБА_8 , чим позбавив її законного права відстоювати в судовому засіданні свої інтереси та висловлювати думку про міру покарання, то як вбачається з заяви потерпілої (т.3. а.с.101), вона просила у зв`язку із пологами проводити судове засідання без її участі.

Також колегія суддів вважає, що призначене судом першої інстанції засудженому ОСОБА_7 покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, є необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

Виходячи з наведеного, колегія суддів не вбачає підстав для скасування вироку місцевого суду.

Керуючись ст.ст. 362, 366 КПК України (1960 року) та п.п.13, 15 розділу ХІ Перехідних положень КПК України (2012 року), колегія суддів,

ухвалила:
вирок Червоноградського міського суду Львівської області від 28 травня 2015 року відносно ОСОБА_7 залишити без зміни, а апеляцію захисника ОСОБА_6 без задоволення.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4