АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 540/174/14-к Номер провадження 11-кп/786/680/15Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
Категорія ч. 2 ст. 187 КК - ТЗ
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 листопада 2015 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області у складі:
Головуючого судді ОСОБА_2
Суддів ОСОБА_3 ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
з участю прокурора ОСОБА_6
захисників ОСОБА_7 ОСОБА_8
представника ОСОБА_9
обвинувачених ОСОБА_10 ОСОБА_11
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава матеріали кримінального провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_10 та захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_11 на вирок Полтавського районного суду від 13 липня 2015 р.,-

В С Т А Н О В И Л А :
Цим вироком засуджені :

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с.Кусголово- Суходілка Машівського району Полтавської області, українець, громадянин України, освіта середня , не працює, неодружений, житель в АДРЕСА_1 , судимий вироком Машівського районного суду Полтавської області від 19.09.2013 за ст. 185 ч.3, 75 КК України на 3 роки позбавлення волі із звільненням від покарання з випробовуванням на іспитовий строк 1 рік.
- засуджений за ч.З ст.187 КК України на 8 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому на праві особистої власності майна.
На підставі ст.71 КК України до покарання за даним вироком частково приєднана невідбута частину покарання за вироком Машівського районного суду Полтавської області від 19.09.2013 року та призначено ОСОБА_10 остаточне покарання у виді 8 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому на праві особистої власності майна.
ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець с. Кустолово-Суходілка Машівського району Полтавської області, українець, громадянин України, освіта середня, не працює, неодружений, житель АДРЕСА_1 , судимий:
1)вироком Машівського районного суду Полтавської області від 19.09.2013 за ст. ст.185 ч.3, 75 КК України на 3 роки позбавлення волі із звільненням від відбування покарання на іспитовий строк 1 рік;
2) вироком Кобеляцького районного суду Полтавської області від 05.12.2013 за ст.ст. ст. 162 ч. 1, 15 ч.3, 185 ч.1,69, 70,75 КК України на 3 роки позбавлення волі із звільненням від покарання з випробуванням на іспитовий строк 2 роки;
3) вироком Машівського районного суду Полтавської області від 12.03.2014 за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 162 ч. 1 ст. 70 , ст. 71 КК України на 3 роки 5 місяців позбавлення волі,
- за ч.3 ст.187 КК України на 7 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому на праві особистої власності майна.
На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання за вироком Машівського районного суду Полтавської області від 12.03.2014 року більш суворим покаранням, призначеного за даним вироком призначено ОСОБА_11 остаточне покарання у виді 7 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому на праві особистої власності майна.
Стягнуто з ОСОБА_10 і ОСОБА_11 на користь Машівської центральної лікарні Полтавської області витрати на стаціонарне лікування потерпілої в сумі 834,00 грн.
У вироку суду зазначено про вчинення злочину обвинуваченими за наступних обставин .
« ОСОБА_10 та ОСОБА_11 28.12.2013 р. близько 14 год. 00 хв.. за попередньою змовою між собою, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, шляхом розбиття ОСОБА_11 віконного скла, який заліз до будинку та відкрив двері ОСОБА_10 , проникли до будинку гр. ОСОБА_12 по АДРЕСА_1 з метою заволодійня грошовими коштами потерпілої.
ОСОБА_10 та ОСОБА_11 проникли до будинку, почали шукали грошові які належать ОСОБА_12 , а коли остання зайшла в будинок ОСОБА_10 заховався під столом а ОСОБА_11 - під ліжком, потім ОСОБА_10 , штовхнув потерпілу, внаслідок чого вона впала на коліна, а ОСОБА_11 вийшов на вулицю для сторожування.
ОСОБА_10 перебуваючи в будинку став вимагати у ОСОБА_12 , грошові кошти і для реалізації сумісного плану з ОСОБА_11 та залякування останньої розбив об її голову макітру, а потім взяв ножа та приставивши його до горла потерпілої, щоб вона перестала супротивитися та віддала гроші.
Внаслідок насильницьких дій ОСОБА_10 потерпіла зізналася, що гроші знаходяться у шафі, але коли ОСОБА_10 не зміг її відкрити, так як вона була замкнена на ключ, він взяв праску та наніс нею декілька ударів по голові ОСОБА_12 та відірвавши від праски шнур, обмотав його навколо шиї ОСОБА_12 та почав душити останню, при цьому вимагав повідомити місцезнаходження ключа від шафи.
Потерпіла вказала де знаходиться ключ, який ОСОБА_10 взяв та відкрив шафу, де знаходились гроші в сумі 3000 грн., заволодівши ними .
Після своїх противоправних дій ОСОБА_10 та ОСОБА_11 покинули будинок ОСОБА_12 , поділили між собою викрадені гроші .
Внаслідок розбійного нападу ОСОБА_12 були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді забитих ранах в тім`яно-потиличній ділянці голови зліва, садно на спинці носа, синці на обличчі, біля правого ока, на підборідді ліворуч, в скроневій ділянці зліва, смугастий синець на переднє-боковій частині шиї, на зовнішній поверхні лівої кисті, на зовнішній поверхні правої кисті, на внутрішній поверхні правого плеча в середній третині, на правій молочній залозі, на правій сідниці, в ділянці правого та лівого колінних суглобів, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 7 від 23.01.2014 кваліфікуються, як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я
В апеляційних скаргах :
- обвинувачений ОСОБА_10 вказує про необгрунтованість засудження, стверджуючи про непричетність до вчиненого злочину, судове слідство вважає неповним, а докази його винуватості сфальсифікованими працівниками міліції, зазначає про необ`єктивність свідчень потерпілої і просить вирок суду скасувати, закривши відносно нього кримінальне провадження ;
- захисник ОСОБА_11 зазначає про покладення судом в основу обвинувального вироку недопустимих доказів, їх належне нерозмежування відносно дій вчинених кожним з обвинувачених, неспроможність свідчень потерпілої, порушення вимог закону при огляді місця пригоди і також ставить питання про скасування вироку та закриття справи провадженням відносно ОСОБА_11 .
Заслухавши доповідача, пояснення обвинувачених та захисників на підтримання поданих апеляційних скарг, міркування представника потерпілої, думку прокурора про обгрунтованість вироку, перевіривши матеріали кримінального провадження і доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають з наступних підстав .
Винуватість обвинувачених у вчиненому злочину доведена перевіреними в судовому засіданні доказами .
Так, потерпіла ОСОБА_12 пояснила суду про обставини скоєння правопорушення, які наведені у вироку .
Показання потерпілої ОСОБА_12 про обставини розбійного нападу на неї взаємоузгоджуються з фактичними обставинами вчиненого та наявними у кримінальному провадженні доказами, а тому ніяких сумнівів в своїй об`єктивності не викликають . Твердження апелянтів з цього приводу безпідставне.
Даними протоколу огляду місця пригоди - будинку потерпілої, зафіксовані сліди проникнення в житло через розбите скло у вікні, виявлені пошкоджені та порозкидані предмети й речі, розбита макітра, кухонний ніж, відірваний електрошнур, виявлені та вилучені відбитки пальців, які визнані речовими доказами . (а.с.165- 184 т.1, а.с.25 т.2) .
Висновком судово-медичної експертизи за №7 від 23.01.2014 р. підтверджений факт спричинення потерпілій при розбійному нападі тілесних ушкоджень, які зазначені у вироку. (а.с. 21-24 том 1)
Висновком судової дактилоскопічної експертизи встановлена належність вилучених з місця пригоди слідів пальців рук обвинуваченим ОСОБА_10 та ОСОБА_11 (а.с.216 т.1).
Висновками судово-медичних експертиз на місці пригоди, зокрема на стіні, на шторах і хустці потерпілої, на електричному шнурі від праски та на змивах з рук і в піднігтьовому змісті зрізів нігтьових пластин обвинуваченого ОСОБА_11 виявлені сліди крові людини, походження якої не виключається від потерпілої ОСОБА_12
(а.с.233, 237, 241, 250 т.1, а.с.5 том 2) .
При проведенні слідчого експерименту, проведеного з участю захисника з обвинуваченим ОСОБА_11 , останній вказав на місце розташування будинку потерпілої ОСОБА_12 , не помітні для сторонніх осіб шляхи підходу до нього, спосіб і шлях проникнення в житло потерпілої, метод відшукання грошей в будинку із спричиненням безладу в кімнатах, назвав предмети - макітру, ніж та електричний шнур, що застосовувалися при розбійному нападі та способи використання цих речей, конкретизував місцезнаходження ключа від шафи, спосіб її відкривання і місце де лежали гроші, тобто зазначив на суттєві обставини злочину, які відповідають фактичним його обставинам і про які він, не перебуваючи на місці пригоди, знати не міг.
(а.с.194-195 том 1).
Крім того, при проведенні цієї ж слідчої деталізував обставини вчиненого , які були відомі тільки йому, а саме зазначив про місце розташування кухні в домогосподарстві потерпілої ОСОБА_12 , куди вони проникали перед розбоєм і де на столі було пів-хлібини і кастрюля з борщем, який вони з ОСОБА_10 спожили; про пошкодження своїх штанів, які він порвав, пролізаючи в хату через розбиту шибку та вказав в якому магазині купив собі нові штани за гроші, якими вони заволоділи при розбійному нападу, зазначив про місце в громадському туалеті, куди викинув порвані штани .
З приводу вказівки захисника в апеляційній скарзі про необхідність визнання показань ОСОБА_11 , даних ним при проведенні слідчого експерименту недопустимим доказом, оскільки вони не сприйняті безпосередньо в судовому засіданні, слід зазначити наступне .
З вироку вбачається, що суд прийняв до уваги фактично не визнавальні свідчення обвинуваченого дані ним на слідчому експерименті стосовно обставин вчиненого злочину, а його пояснення, з яких вбачається, що останній, зокрема при проведенні слідчої дії впевнено орієнтувався в будинку потерпілої, що викликало у суду упевненість про його перебування там на час вчинення злочину, а тому показання ОСОБА_11 в цій частині визнані судом за доказ обґрунтовано .
Доводи захисту про неправильність визнання судом за допустимий доказ у кримінальному провадженні даних огляду місця пригоди - будинку ОСОБА_13 на увагу не заслуговують, оскільки огляд місця події проведений у відповідності до вимог ст.ст.104,237 КПК України . Істотних порушень вимог кримінально-процесуального закону при проведенні даної слідчої дії, що опорочувало б об`єктивність отриманих результатів та впливали б на доведеність вини обвинувачених, органом досудового розслідування не допущено .
Посилання ОСОБА_10 та ОСОБА_11 про непричетність до вчиненого злочину неспроможні, оскільки спростовується наведеними доказами, а тому прийнятими до уваги бути не можуть .
Доводи ОСОБА_11 про його алібі перевірялося місцевим судом і оскільки вони спростовується показаннями свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , місцевим судом визнані безпідставними обґрунтовано з наведенням у вироку відповідних мотивів з цього приводу .
Факту фальсифікації доказів у кримінальному провадженні, про що стверджує в апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_10 при апеляційному розгляді не встановлено.
Роль кожного з обвинувачених та ступінь участі у вчиненому злочині наведена у вироку у відповідності до фактичних обставин справи, які судом визнані доведеними, у зв`язку з чим твердження захисту про неналежне розмежування протиправних дій винних є неспроможним .
Враховую викладене, колегія суддів вважає, що суд всебічно дослідив зібрані у кримінальному провадженні докази та надавши їм відповідну оцінку до висновку про винуватість ОСОБА_10 і ОСОБА_11 у вчиненні розбійного нападу за попередньою змовою групою осіб прийшов обґрунтовано, враховуючи вчинення обвинуваченими правопорушення спільними, взаємоузгодженими діями, які були об`єднані єдиним злочинним умислом та беззаперечне усвідомлення кожним з них об`єктивного сприяння один одному в досягненні бажаного результату своїх протиправних дій, а тому правильною кваліфікацію дій обвинувачених вважає за ст.187 ч.2 КК України, оскільки докази вчинення розбійного нападу, поєднаного з проникненням в житло в матеріалах кримінального провадження відсутні, в судовому засіданні не добуті, а у вироку суду не наведені .
Більше того, згідно обвинувального акту ОСОБА_10 і ОСОБА_11 інкриміновано, що в житло ОСОБА_12 вони проникли з метою крадіжки за її відсутності вдома, а розбійний напад на потерпілу вчинили, коли вона повернулася додому і зайшла в будинок, тобто, будучи застигнутими на місці злочину .
Такі ж обставини правопорушення, які суд визнав доведеними, наведені і у вироку суду.
За таких умов, юридична оцінка діям ОСОБА_10 і ОСОБА_11 за ч.3 ст.187 К України за кваліфікуючою ознакою вчинення розбійного нападу, поєднаного з проникненням в житло, надана судом неправильно, у зв`язку з чим дії обвинувачених з цього Закону підлягають перекваліфікації на ст. 187 ч.2 КК України, а вирок суду в цій - змінам у відповідності до вимог ст.404 ч.2 КПК України .
У зв`язку з перекваліфікацією дій обвинувачених на інший закон, санкцією якого визначено менш суворе покарання, призначене ОСОБА_10 і ОСОБА_11 покарання підлягає пом`якшенню. Водночас колегія суддів враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину за відсутності обставин, що пом`якшують покарання та наявності визнаних судом обставин, що обтяжують покарання скоєння правопорушення в стані алкогольного сп`яніння відносно людини похилого, 72-річного віку, дані про осіб винних, які раніше обидва вчиняли тяжкі корисливі злочини, при цьому ОСОБА_11 -неодноразово, на шлях виправлення не стали і знову вчинили тяжкий корисливий злочин, а ОСОБА_10 - в період іспитового строку .
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 405, 407 КПК України, колегія суддів апеляційного суду, -
У Х В А Л И Л А :
апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_10 і захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_11 залишити без задоволення .
В порядку ст. 404 ч. 2 КПК України вирок Полтавського районного суду від 13 липня 2015 р. відносно ОСОБА_10 і ОСОБА_11 змінити.
Дії ОСОБА_10 і ОСОБА_11 з ч.3 ст. 187 КК України перекваліфікувати на ст. 187 ч.2 цього ж Закону .
Призначене обвинуваченим покарання пом`якшити .
Вважати засудженими :
- ОСОБА_10 за ст.187 ч. 2 КК України на 7 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому на праві особистої власності майна . На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Машівського районного суду від 19.09.2013 р. остаточно на 8 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому на праві особистої власності майна ;
- ОСОБА_11 за ст.187 ч.2 КК України на 7 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому на праві особистої власності майна. На підставі ст.70 ч.4 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання визначеного вироком Машівського районного суду від 12.03.2014 р. більш суворим покаранням остаточно на 7 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому на праві особистої власності майна .
В іншій частині вирок суду залишити без зміни.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

С У Д Д І :
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4