Справа № 739/1192/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/891/2015
Категоріст.395 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі - ОСОБА_5

з участю: прокурора - ОСОБА_6

захисника - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000133 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Сосницького районного суду Чернігівської області від 07 вересня 2015 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цим вироком:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, громадянин України, уродженець с. Тимошівка, Михайлівського району, Запорізької області, проживає у АДРЕСА_1 , освіта середня, не працює, одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, раніше судимий: 05.10.2004 року Новгород-Сіверським районним судом Чернігівської області за ст.185 ч.3, ст.75 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим терміном 3 роки; 14.04.2006 року Семенівським районним судом Чернігівської області за ч.4 ст.152, ст.71 КК України до 10 років 9 місяців позбавлення волі, ухвалою Верховного Суду України вказаний вирок змінено, виключено ст.71 КК України та призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років; ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 02.04.2013 року звільнений умовно-достроково на невідбутий строк 2 роки 5 місяців 6 днів;

засуджений за ст.395 КК України до покарання у виді арешту на строк 3 (три) місяці.

На підставі ст.ст.71, 72 КК України, частково приєднано невідбуту частину покарання за попереднім вироком Семенівського районного суду від 14.04.2006 р. та остаточно призначено ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки 6 (шість) місяців.

Вироком місцевого суду встановлено, що ОСОБА_8 будучи особою, щодо якої встановлено адміністративний нагляд з обмеженнями, передбаченими ст.10 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі», згідно постанови Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 23.09.2013 р., продовженого постановою Новгород-Сіверського районного суду від 16.03.2015 р. до 22 жовтня 2015 року, самовільно, з метою ухилення від адміністративного нагляду, без дозволу Новгород-Сіверського РВ УМВС в Чернігівській області, 31 березня 2015 року залишив місце проживання: АДРЕСА_1 , та виїхав в особистих справах за межі державного кордону України, а саме на територію Російської Федерації.

Продовжуючи злочинні дії, 04 квітня 2015 року, ОСОБА_8 , самовільно, з метою ухилення від адміністративного нагляду, без дозволу Новгород-Сіверського РВ УМВС, залишив місце проживання: АДРЕСА_1 , та виїхав до міста Бровари Київської області.

Не погодившись з рішенням суду, захисник в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій, не оспорюючи фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію дій, доведеність вини свого підзахисного, просив змінити вирок суду першої інстанції та призначити останньому мінімальну міру покарання. Зазначає, що судом не було в повній мірі враховано, що ОСОБА_8 порушив правила адміністративного нагляду не з метою ухилення від нагляду чи скоєння нових злочинів, а в зв`язку з тяжкими життєвими обставинами, а саме: з метою працевлаштування, щоб прогодувати своїх неповнолітніх дітей.

У своїх запереченнях прокурор просив залишити подану скаргу без задоволення, а вирок суду першої інстанції без зміни. Зазначив, що відповідно до положень Кримінального кодексу України, обвинуваченому ОСОБА_8 призначено мінімальний розмір покарання.

Заслухавши доповідь судді; захисника, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити з наведених вище підстав; думку прокурора, котрий просив залишити в силі вирок суду першої інстанції, вважаючи його законним і обґрунтованим; дослідивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке його засуджено, та кваліфікація його дій в апеляційній скарзі захисником не оскаржується.

Так, відповідно до ст.65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Призначаючи покарання ОСОБА_8 , суд з достатньою повнотою врахував його щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, обставину, що обтяжує покарання рецидив злочинів, тобто, врахував ті обставини, на які посилається в апеляційній скарзі захисник, а також те, що він раніше притягувався до кримінальної відповідальності, позитивно характеризувався за місцем відбуття покарання, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, та дійшов обґрунтованого висновку про необхідність призначити обвинуваченому покарання у виді арешту.

Також, місцевий суд правильно призначив ОСОБА_8 остаточне покарання з урахуванням вимог ст.71 КК України, оскільки останній після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин.

Враховуючи, що ОСОБА_8 на шлях виправлення не став, колегія суддів не знаходить підстав для пом`якшення йому призначеного покарання.

Таким чином, всі обставини, на які посилається апелянт, судом першої інстанції при призначенні покарання ОСОБА_8 враховані, тому доводи про суворість призначеного покарання не заслуговують на увагу і спростовуються вищенаведеним, у зв`язку з чим колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Порушень місцевим судом під час розгляду справи вимог кримінального або кримінально-процесуального закону, які б давали підставу для зміни або скасування судового рішення, колегією суддів не вбачається.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 418, 419 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 - залишити без задоволення, а вирок Сосницького районного суду Чернігівської області від 07 вересня 2015 року щодо ОСОБА_8 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4