печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 листопада 2015 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання старшого слідчого СВ Печерського управління поліції ГУНП в м. Києві ОСОБА_6 погодженого прокурором прокуратури Печерського району м. Києва ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Києва, маючого середню освіту, одруженого, працюючого інструктором по риболовлі яхт клубу «Академія риболовства», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-

В С Т А Н О В И В :
В провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого СВ Печерського управління поліції ГУНП в м. Києві ОСОБА_6 за погодженням із прокурором прокуратури Печерського району м. Києва ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вазане клопотання обгрунтовує тим, що у провадженні слідчого відділу управління поліції Печерського району Головного управління Національної поліції в місті Києві перебуває кримінальне провадження №0002636 від 16.04.2015 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст.190, ч. 4 ст. 358 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 03.06.2008 року зловживаючи довірою, ОСОБА_5 заволодів чужим майном, а саме: квартирою АДРЕСА_2 , вартістю 997 000 доларів США, та яка згідно Кредитного та Іпотечного договорів перебуває в іпотеці ПАТ «ВТБ БАНК», чим спричинив Банку матеріальну шкоду на вказану сумму. Також, реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 не виконуючи умови Кредитного та Іпотечного договорів, використав завідомо підроблене рішення Апеляційного суду м. Києва від 21.07.2014 року про зняття арешту та заборони відчуження вказаного нерухомого майна, на підставі якого 18.12.2014 року рішенням № 18112938 державного реєстратора Реєстраційної служби Суворовського районного управління юстиції в м. Херсон ОСОБА_7 припинено іпотеку на квартиру АДРЕСА_2 , а також 18.12.2014 року рішенням № 18046872 державного реєстратора Реєстраційної служби Суворовського районного управління юстиції в м. Херсон ОСОБА_8 припинено арешт майна- вказаної квартири, таким чином із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вилучено інформацію про іпотеку та заборону відчуження вище вказаної квартири, що надало можливість ОСОБА_5 вільно нею розпоряджатися. У подальшому, 28.01.2015 року ОСОБА_5 , зловживаючи довірою ОСОБА_9 , не маючи законних на те підстав, продав останньому вказану квартиру за 4 041 000 грн., які останній перерахував на розрахунковий рахунок ОСОБА_5 № НОМЕР_1 , відкритий у відділенні №1 ПАТ КБ «Стандарт», якими ОСОБА_5 розпорядився на власний розсуд.

Таким чином, сторона обвинувачення вважає, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.4 ст. 358 КК України.

При цьому, як вказує в клопотанні сторона обвинувачення, застосування виключного запобіжного заходу у виді тримання під вартою до ОСОБА_5 обумовлюється необхідністю запобігти спробам останнього переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків, експерта; знищення, схову або спотворення будь-якої із речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджанню кримінальному провадженню іншим чином. Також підозрюваний ОСОБА_5 має паспорт громадянина України для виїзду за кордон та паспорт громадянина Сполучених штатів Америки, що дає йому можливість вільно покинути Україну, а відтак інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного. Окрім того ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років з конфіскацією майна.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, посилаючись на його доводи, а також на обгрунтованість підозри, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та тяжкість злочину, у якому підозрюється ОСОБА_5 .

Захисник адвокат ОСОБА_4 заперечував проти застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та враховуючи данні про особу підозрюваного просив обрати останньому більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі.

Підозрюваний ОСОБА_5 підтримав думку захисника, також просив обрати йому запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі.

Слідчий суддя, вислухавши доводи сторін, дослідивши в нарадчій кімнаті матеріали клопотання, приходить до наступного висновку.

13.11.2015 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 190 та ч.4 ст. 358 КК України в кримінальному провадженні №0002636 від 16.04.2015року.

Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_5 , виходячи лише з фактичних даних, зазначених у доданих до клопотання документах, слідчий суддя приходить до висновку про наявність обгрунтованої підозри про причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінальних правопорушень, за викладених у клопотанні обставин.

Разом з цим, доводи, які зазначені в клопотанні про застосування запобіжного заходу та підтримані прокурором в судовому засіданні щодо можливості ухилення підозрюваного, здійснення впливу на потерпілих, свідків, експерта, знищення, схову, спотворення речей та документів та інші не знайшли свого підтвердження наданими та дослідженими в судовому засіданні доказами, долученими до матеріалів клопотання, а відтак є непропорційними легітимній меті, яка ставиться до застосування запобіжних заходів.

Долучені до клопотання докази, які перераховані у мотивувальній частині ухвали вище, містять дані виключно щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого діяння, однак не містять жодних доказів стовно наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які б передбачали застосування до підозрюваного виняткового запобіжного заходу.

Також, ні в самому клопотанні, ні прокурором в судовому засіданні не було наведено індивідуальних підстав для підтвердження необхідності застосування тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Разом з цим, слідчий суддя враховує, що відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа.

Однак вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного, слідчий суддя враховує вимоги п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Сама лише тяжкість інкримінованого обвинувачення, хоча і є визначаючим елементом при оцінці ризику ухилення від правосуддя, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою і не має пріоритетної сили перед позитивними даними про особу підозрюваного.

Так, судом встановлено, що підозрюваний хоч і обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.4 ст. 358 КК України, однак раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягався, працює, має постійне місце проживання, сталі соціальні зв`язки та його поведінка в судовому засіданні свідчить про відсутність, перерахованих в ст.177 КПК України ризиків, на які посилається в клопотанні слідчий, які б унеможливлювали його перебування за межами установи ДПТС під час досудового розслідування, відтак ні в самому клопотанні, ні прокурором в судовому засіданні не було наведено індивідуальних підстав та об`єктивних даних, які б свідчили про те, що забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного можливе лише в умовах його тримання під вартою.

Таким чином, оцінивши в сукупності тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 за інкримінованими статтями, конкретні обставини вчинення правопорушення, зокрема спосіб та мотиви його вчинення, дані про особу підозрюваного, викладені в мотивувальній частині ухвали вище, слідчий суддя вважає за доцільне застосувати до підозрюваного передбачений ст. 181 КПК України запобіжний захід у вигляді домашнього арешту шляхом заборони підозрюваному залишати своє житло в період доби з 20.00год. по 08.00 год., та вважає недостатньою застосування більш м`якого запобіжного заходу, а також що застосування запобіжного заходу саме у виді домашнього арешту забезпечить уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України та забезпечить право підозрюваного на працю.

Застосовуючи такий вид міри запобіжного заходу слідчий суддя виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, викладених у клопотанні слідчого, аргументів щодо можливості підозрюваного перешкоджати кримінальному провадженню, а також зі ступеня тяжкості інкримінованого підозрюваному злочину.

Крім цього, застосовуючи до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя вважає за необхідне зобов`язати останнього прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду, та покласти на підозрюваного додаткові обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України, а саме: не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, а саме з м. Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 177, 178, 181, 184, 194, 309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ :
В задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Печерського управління поліції ГУНП в м. Києві ОСОБА_6 погодженного прокурором прокуратури Печерського району м. Києва ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 - відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 у період з 20:00 год. до 08:00 год. строком до 24.01.2016 року включно.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки:

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, а саме з м. Київа, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

-здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Визначити строк дії ухвали слідчого судді тривалістю до 24.01.2016 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвалу в частині застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя