1Справа № 335/3522/15-к 1-кп/335/274/2015
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 травня 2015 р. Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
потерпілого ОСОБА_7 ,
представника потерпілого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 ,
представника потерпілого ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_10 ,
розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в залі суду за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 51, заяву обвинуваченого ОСОБА_5 про відвід прокурорів,
Ухвалою від 20 квітня 2015 року у даному кримінальному провадженні призначено підготовче судове засідання.
Захисник обвинуваченого у підготовчому судовому засіданні підтримав заяву про відвід прокурорів та пояснив, що прокурор Запорізької області ОСОБА_11 може чинити тиск на прокурорів, які підтримують обвинувачення, шляхом надання відповідних вказівок. Доказами тиску є матеріали даного кримінального провадження, в реєстрі якого є посилання процесуального прокурора на доручення прокурора Запорізької області органу слідства від 2 лютого 2015 р. на вручення повідомлення про підозру, а також доручення слідчому від 26 березня 2015 р. на повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри. Просив заяву про відвід задовольнити.
У підготовчому судовому засіданні прокурори заперечували проти заявленого відводу, посилаючись на його невмотивованість. Зазначили, що обвинуваченим вже заявлявся відвід прокурорам на стадії досудового слідства. Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 18 лютого 2015 р. у задоволенні заяви ОСОБА_5 про відвід було відмовлено.
Потерпілий ОСОБА_7 , його представник та представник потерпілого ОСОБА_9 у підготовчому судовому засіданні також заперечували проти заявленого обвинуваченим відводу прокурорам, вважаючи відвід безпідставним та необґрунтованим.
Заслухавши учасників кримінального провадження, вивчивши надані матеріали, суд встановив наступне.
Підстави відводу прокурора передбачені статтею 77 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України).
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 77 КПК України, на яку посилається обвинувачений в обґрунтування своєї заяви про відвід, прокурор не має права брати участь у кримінальному провадженні якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.
Проте, зазначені ОСОБА_5 обставини не можуть бути визнані обгрунтованими, з огляду на таке.
Відповідно до частин першої та другої статті 37 КПК України прокурор, який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, визначається керівником відповідного органу прокуратури після початку досудового розслідування. У разі необхідності керівник органу прокуратури може визначити групу прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні, а також старшого прокурора такої групи, який керуватиме діями інших прокурорів. Прокурор здійснює повноваження прокурора у кримінальному провадженні з його початку до завершення.
В даному кримінальному провадженні визначено групу прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів, а також визначено старшого прокурора групи ОСОБА_3 , який з огляду на наведені вище положення статті 37 КПК України керує діями інших прокурорів.
На підставі частини першої статті 36 КПК України прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.
З огляду на викладене, відсутні підстави вважати, що прокурор Запорізької області ОСОБА_11 може чинити або чинить тиск на підлеглих йому прокурорів. Відповідно до зазначених вище положень статті 36 КПК України особи, які виконують повноваження прокурорів у даному кримінальному провадженні, є процесуально самостійними у процесуальній діяльності. Процесуальна діяльність в даному випадку означає виконання повноважень, визначених саме КПК України, а не Законом України "Про прокуратуру", на вимоги якого посилається обвинувачений.
Також суд враховує, що ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 18 лютого 2015 р. ОСОБА_5 було відмовлено в задоволенні його заяви про відвід прокурора Запорізької області ОСОБА_11 та прокурорів органу прокуратури Запорізької області, у тому числі, з підстав недоведеності обставин, які б викликали сумнів у неупередженості прокурора Запорізької області ОСОБА_11 .
Щодо наявності у Реєстрі матеріалів досудового розслідування посилань процесуального прокурора на доручення прокурора Запорізької області органу слідства від 2 лютого 2015 р. на вручення ОСОБА_5 повідомлення про підозру, а також доручення слідчому від 26 березня 2015 р. на повідомлення ОСОБА_5 про зміну раніше повідомленої підозри, суд зазначає наступне.
У пунктах 86 та 93 розділу І Реєстру матеріалів досудового розслідування значаться такі дії: повідомлення про підозру Запорізькому міському голові ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172 КК України, складене прокурором Запорізької області ОСОБА_11 2 лютого 2015 р. та повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 172 КК України, складене прокурором Запорізької області ОСОБА_11 26 березня 2015 р., що узгоджується із положеннями пункту 1 частини першої статті 481 КПК України, згідно з яким письмове повідомлення про підозру здійснюється міському голові - Генеральним прокурором України, його заступником, керівником регіональної прокуратури в межах його повноважень.
Дії, про які вказує обвинувачений, стосуються вручення зазначених повідомлень про підозру та зміну раніше повідомленої підозри, що регламентовано частиною першою статті 278 КПК України, відповідно до якої письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.
Таким чином, оскільки зазначені дії регламентовані КПК України, суд вважає необґрунтованими посилання обвинуваченого та його захисника на те, що такі дії є доказом тиску прокурора Запорізької області ОСОБА_11 на орган слідства. Суд зауважує, що в разі, якщо обвинувачений та захисник вважали такі дії незаконними, вони мали право їх оскаржити в порядку, передбаченому Главою 26 КПК України.
Підсумовуючи викладене вище, суд доходить висновку, що заява обвинуваченого ОСОБА_5 про відвід прокурорів не може вважатися переконливою, з огляду на що вказана заява підлягає залишенню без задоволення.
Керуючись ст.ст. 77, 80, 81, 314, 344, 372 КПК України, суд
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1