Провадження №1-кп/761/932/2015
В И Р О К
іменем України

07 грудня 2015 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 , ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

потерпілої ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 120 141 001 0000 7577 відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дич Буринського району Сумської області, громадянина України, з середньою освітою, який не одружений, не працює, зареєстрований по АДРЕСА_1 , проживає по АДРЕСА_2 , не має судимості у відповідності зі ст. 89 КК України,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України,

в с т а н о в и в:
21 липня 2014 року, приблизно о 21 годині 50 хвилин, ОСОБА_8 знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, супроводжуючи свої дії особливою зухвалістю, бажаючи самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, протиставити себе іншим громадянам, суспільству та державі, із застосуванням предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень, вчинив хуліганство при наступних обставинах.

Так 21 липня 2014 року, приблизно о 16 годині 00 хвилин, ОСОБА_8 знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи біля будинку № 21 по вул. Щусєва в м. Києві, біля торгівельних кіосків та неподалік зупинки громадського транспорту «Вулиця Академіка Щусєва», вступив у словесний конфлікт зі своєю цивільною дружиною ОСОБА_9 , яка працювала продавцем в одному із вказаних торгівельних кіосків, при цьому гучно виражався в її сторону нецензурними виразами. Продавець торгівельного кіоску ОСОБА_7 , будучи обуреною поведінкою ОСОБА_8 , зробила йому усне зауваження та висловила вимогу припинити свої хуліганські дії. ОСОБА_8 , будучи незадоволеним зауваженням ОСОБА_7 , почав виражатись в її сторону нецензурними виразами та погрожуючи нанесенням тілесних ушкоджень пішов з місця конфлікту. В цей же день, приблизно 21 годині 50 хвилин, ОСОБА_8 , для продовження з`ясування стосунків, повернувся до торгівельного кіоску, що розташований поряд з будинком АДРЕСА_3 , при цьому взяв із собою заздалегідь заготовлений для нанесення тілесних ушкоджень предмет, а саме ніж, виготовлений саморобним способом по типу господарсько-побутових ножів загального призначення. Після цього, бажаючи протиставити себе іншим громадянам, суспільству та державі, ОСОБА_8 підійшов до наглядно знайомої ОСОБА_7 , яка знаходилась за вказаною адресою та намагаючись самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, протиставити себе іншим громадянам, безпричинно, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, прагнучи показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, супроводжуючи свої дії особливою зухвалістю та висловлюючись нецензурною лайкою, із застосуванням заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень ножа, який він тримав у своїй правій руці, безпричинно наніс один удар в область грудної клітини ОСОБА_7 , завдавши їй тим самим тілесні ушкодження у вигляді різаної рани м`яких тканин грудей зліва (непроникаючого характеру), яка згідно висновку експерта № 560/Е від 24 березня 2015 року, відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Хуліганські дії ОСОБА_8 продовжувались протягом приблизно 10 хвилин, після чого він був затриманий працівниками міліції та доставлений до 2-го ВМ Шевченківського РУ ГУМВС України в м. Києві.

Таким чином, ОСОБА_8 вчинив хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, із застосуванням заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень предмета, тобто вчинив злочин, передбачений ч. 4 ст. 296 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення визнав частково, лише в частині порушення ним громадського порядку, та пояснив, що в липні 2014 року він отримав на роботі аванс і почав в цей день вживати алкогольні напої. Його цивільна дружина ОСОБА_9 працювала у торгівельному кіоску і він в той день періодично до неї навідувався. Коли він приходив до кіосків, жінки, які працювали поруч з його дружиною, з ним грубо розмовляли, виражалися нецензурними висловами, проганяли його. Він періодично уходив, вживав спиртні напої та повертався на роботу до дружини. В той день у нього був із собою ніж, який він носив із собою щоб нарізати продукти. Коли він в черговий раз прийшов на роботу до дружини, він дістав ніж, щоб налякати жінок, які його ображали. Він підійшов до ОСОБА_7 , оскільки вона найактивніше його ображала, вона стояла до нього спиною. Він хотів її налякати, та коли він їй щось сказав, вона повернулась і вийшло так, що вона сама наштовхнулась на ніж, який він тримав у руці, після чого почала тікати. Він залишився на місці, оскільки через алкогольне сп`яніння він був не в змозі її наздоганяти. В подальшому його хтось вдарив по голові та він впав. Потім приїхала міліція і його направили до лікарні, де йому зашивали голову.

Не зважаючи на те, що обвинувачений визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення частково, лише в частині порушення ним громадського порядку, та зазначив, що не бажав нанести тілесне ушкодження потерпілій, хотів лише її налякати, а вона випадкова сама наштовхнулась на ніж, його винуватість повністю підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами.

Так, допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_7 суду пояснила, що 21 липня 2014 року вона перебувала на роботі у торгівельному кіоску. Поруч з нею працювала ОСОБА_9 . В той день до ОСОБА_9 прийшов її цивільний чоловік ОСОБА_8 , який був вже п`яний. Він почав ображати ОСОБА_9 , вони посварилися та він пішов. Потім він повернувся в них знову виник конфлікт, жінки, які працюють поруч зробили йому зауваження, вона також йому зробила зауваження з приводу того, що якщо він не вміє пити, то нехай іде додому. Після цього він почав виражатись в її сторону нецензурними виразами та погрожуючи, що повернеться та всім їм тут зробить, пішов. Далі він повернувся, знову підійшов до неї, вона сказала йому, що якщо він не вміє пити нехай іде додому та відвернулась, та в цей момент він вдарив її в спину. Коли вона повернулась до нього, вона побачила в нього ніж, на якому була кров. Вона злякалася та побігла, він намагався її наздогнати, але його затримали люди, які перебували на зупинці громадського транспорту. При цьому він кидався на людей з ножем, виражався нецензурними виразами. В подальшому у нього вибили ніж, затримали його, після чого приїхала міліція.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 дав показання, що влітку 2014 року, близько 22 години, він повертався додому і побачив раніше йому незнайомого обвинуваченого ОСОБА_8 . Він йшов по провулку і розмахував ножем. Потім через короткий проміжок часу він почув жіночий крик та побачив, як жінка втікала, а ОСОБА_8 біг за нею, але не міг її наздогнати, оскільки був у стані сильного алкогольного сп`яніння. При цьому у жінки була кров з правого боку й її одяг також був у крові. Після цього ОСОБА_8 почав чіплятися до людей, які перебували на зупинці громадського транспорту, при цьому вів себе зухвало. В подальшому приїхали працівники міліції та затримали його.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні дала показання, що влітку 2014 року вона працювала в кіоску по вул. Щусєва. Поруч з нею працювала ОСОБА_9 . В той день до ОСОБА_9 приходив її цивільний чоловік ОСОБА_8 , який також підходив до неї та купував вино. Коли він приходив протягом дня до кіосків, у них з ОСОБА_9 виникали сварки. Потім ОСОБА_8 прийшов в черговий раз перед закриттям. Він був у стані алкогольного сп`яніння. Вона стояла з ОСОБА_7 біля кіосків та спілкувалась з нею. В цей час ОСОБА_8 підійшов до ОСОБА_7 ззаду, та щось їй сказав на вухо. Вона відповіла йому, що якщо не вміє пити, то нехай іде додому і повернулась знову до неї. ОСОБА_8 штовхнув ОСОБА_7 та вона трохи від нього відійшла. В цей момент вона побачила у ОСОБА_8 ніж. Він хотів ще раз її вдарити, але ОСОБА_7 побігла в бік зупинки, а ОСОБА_8 побіг за нею з криками, що вб`є її. В цей час на зупинці були люди, він почав чіплятися до них. Потім вона побігла до кіоску, де побачила ОСОБА_7 , в неї текла кров. Вона почала надавати допомогу ОСОБА_7 , після чого приїхала швидка допомога та міліція.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні дала показання, що 21 липня 2014 року вона працювала в торгівельному кіоску. В той день до неї приходив її співмешканець ОСОБА_8 . Він приходив протягом дня й уходив. Коли він прийшов п`яним, вона почала сваритися з ним, але він ні до кого не чіплявся. ОСОБА_7 почала його ображати, казати щоб він йшов додому, він рознервувався і пішов. Ввечері, коли вона була в кіоску, вона почула крик. Коли вона визирнула, то побачила, що ОСОБА_7 біжить. Через деякий час вона побачила ОСОБА_8 в крові, який лежав на землі, а біля нього перебували чоловіки. Потім ОСОБА_7 їй повідомила, що ОСОБА_8 її вдарив ножем. В подальшому ОСОБА_8 розповів їй, що хотів лише налякати ОСОБА_7 , а вона випадкова сама наштовхнулась на ніж.

Крім наведених вище доказів, винуватість обвинуваченого ОСОБА_8 підтверджується дослідженими у судовому засіданні документами, а саме:

- даними, що містяться в протоколі про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, у відповідності до якої ОСОБА_7 повідомила, що 21 липня 2014 року близько 22 години 00 хвилин за адресою: м. Київ вул. Щусєва, 23 наглядно знайомий на ім`я ОСОБА_12 шляхом удару ножем спричинив їй тілесне ушкодження;

- даними, що містяться в протоколі огляду місця події від 21 липня 2014 року з фото таблицею до нього, відповідно до яких оглянуто асфальтовану ділянку поблизу будинку АДРЕСА_3 , де, крім іншого, знаходився ніж та речовина бурого кольору;

- даними, що містяться в висновку експерта № 254 від 16 лютого 2015 року, відповідно до яких, дослівно: «Наданий на дослідження ніж не є холодною зброєю. Ніж, виготовлений саморобним способом по типу господарсько-побутових ножів загального призначення»;

- даними, що містяться в довідці з Київської клінічної міської лікарні № 17 № 1072 від 21 липня 2014 року, відповідно до яких ОСОБА_7 встановлено діагноз - непроникаюче поранення грудної клітини зліва;

- даними, що містяться в протоколі огляду речей від 22 липня 2014 року, відповідно до яких оглянуто особисті речі ОСОБА_7 та на яких виявлено плями бурого кольору;

- даними, що містяться в висновку експерта № 560/Е від 24 березня 2015 року, відповідно до яких дослівно: «При судово-медичній експертизі ОСОБА_7 , 1976 р.н. встановлено, що на момент надходження до стаціонару 21.07.2014 о 22 год. 21 хв. у неї мало місце тілесне ушкодження у вигляді різаної рани м`яких тканин грудей зліва (непроникаючого характеру). Вказане ушкодження спричинене гострим предметом, могло утворитись 21.07.2014 та відноситься до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, що СПРИЧИНИЛИ короткочасний розлад здоров`я (за критерієм тривалості розладу здоров`я)»;

- даними, що містяться в протоколі пред`явлення особи до впізнання за фотознімками від 10 квітня 2015 року, відповідно до яких свідок ОСОБА_10 впізнав ОСОБА_8 , як особу яка 21 липня 2014 року грубо порушувала громадський порядок та нанесла тілесні ушкодження ОСОБА_7 ;

- даними, що містяться в довідці Київської міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги від 22 липня 2014 року, відповідно до яких вміст етилового спирту в крові ОСОБА_8 складає 1,3 проміле.

При цьому, суд не враховує дані, що містяться в протоколі огляду місця події від 21 липня 2014 року та таблиці ілюстрації до нього, відповідно до яких оглянуто асфальтовану ділянку біля будинку АДРЕСА_4 , оскільки, на думку суду, за своєю суттю вони не є такими, що прямо чи непрямо підтверджують або спростовують вину обвинуваченого ОСОБА_8 .

Доводи обвинуваченого ОСОБА_8 щодо того, що він не бажав нанести тілесне ушкодження ОСОБА_7 , хотів лише її налякати, а вона випадкова сама наштовхнулась на ніж, не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду таспростовуються наведеними вище доказами, у тому числі показаннями свідків, а також поведінкою обвинуваченого після вчинення ним протиправних дій щодо потерпілої, причини припинення таких дій.

З урахуванням викладеного, проаналізувавши в сукупності наведені вище докази, суд вважає доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, а саме у хуліганстві, тобто грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, із застосуванням заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень предмета.

Обираючи обвинуваченому ОСОБА_8 вид та міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є тяжким злочином, обставини його вчинення, характер діяння, форму й ступінь вини, мотивацію злочину, дані про його особу та обставини, що пом`якшують та обтяжують їх покарання.

Зокрема, судом враховано, що обвинувачений ОСОБА_8 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, що свідчить про схильність останнього до протиправної поведінки, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, характеризується позитивно, суспільно-корисною працею не займається.

Обставин, які пом`якшують покарання, судом не встановлено.
Обставиною, яка обтяжує покарання, суд визнає вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

У відповідності з вимогами ст. 65 КК України, із урахуванням тяжкості інкримінованого ОСОБА_8 кримінального правопорушення, особи обвинуваченого, його віку, ставлення до вчиненого ним злочину, відсутності пом`якшуючої та наявності обтяжуючої обставини, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, вважає за необхідне призначити покарання у виді позбавлення волі в мінімальних межах санкції закону, за яким визнав його винуватим, яке у даному випадку є необхідним і достатнім покаранням для його виправлення і запобігання вчиненню ним нових злочинів.

При цьому, суд не вбачає передбачених законом підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_8 положень ст. 75 КК України.

Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого слід стягнути на користь держави витрати, пов`язані із залученням експерта.

Керуючись ст.ст. 369-371, 374 КПК України, суд

з а с у д и в:
ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_8 рахувати з моменту фактичного його затримання.

Речовий доказ - ніж, вилучений під час огляду місця події 21 липня 2014 року, переданий на зберігання до камери схову речових доказів Шевченківського РУ ГУМВС України в м. Києві, - знищити.

Речові докази, зазначені в постанові слідчого СВ 2-го ВМ Шевченківського РУ ГУМВС України в м. Києві від 23 липня 2014 року, а саме - особисті речі, передані на зберігання потерпілій ОСОБА_7 , - повернути ОСОБА_7 .

Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави витрати, пов`язані із залученням експерта, в сумі 491 грн. 40 коп.

Запобіжний захід ОСОБА_8 у вигляді домашнього арешту до набрання вироком законної сили залишити без зміни.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя