Номер справи1-112/10
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.07.2010

Літинський районний суд Вінницької області

в складі головуючого : Білик Н.В.

при секретарі: Хижук Л.І.

з участю прокурора: Нікітчина Р.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Літині кримінальну справу по

обвинуваченню ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, народився та

проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянин

України, ІНФОРМАЦІЯ_3, розлучений, не працюючий, в силу ст..89 КК України такий,

що не має судимості

за ст. 164ч.1 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 26.06.2007 року

ОСОБА_1 зобовязано сплачувати аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, у розмірі 1/3 усіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму встановленого для даного віку дітей, щомісячно, починаючи з 26.03.2007 року до досягнення ними повноліття. Умисно не виконуючи рішення суду, від сплати аліментів злісно ухилявся, хоча мав можливість їх сплачувати за рахунок тимчасових заробітків.

Після рішення суду до 2009 року ОСОБА_1 деякий час, сплачував аліменти. Однак дані виплати були поодинокі, носили періодичний характер, перераховані кошти були недостатніми для утримання дітей і не відповідали отриманим доходам ОСОБА_1 З 2009 року по даний час ОСОБА_1, будучи попереджений про необхідність сплачувати аліменти, жодного разу аліменти не сплатив, отримані доходи приховував, що призвело до виникнення заборгованості станом на 01.04.2010 року в розмірі 4 599 гривень 40 копійок.

За період знаходження на виконані виконавчого листа, ОСОБА_1 не вчинено жодної дії, яка б свідчила про його бажання в добровільному порядку сплатити борг, а саме за вказаний вище період часу, ОСОБА_1 не предявив державному виконавцю, жодної квитанції про сплату аліментів, відомості про прийом на роботу, отримані доходи приховував та не став на облік в центр зайнятості.

Тривала невиплата аліментів свідчить про системність та наполегливість ОСОБА_1 ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину визнав повністю, пояснив що в 1998 році одружився із ОСОБА_5. 21 січня 1999 року народився син ОСОБА_6 та 27 березня 2006 року народилася донька ОСОБА_4. В 2006 році з дружиною розлучився , але деякий час проживали разом. В червні 2007 року, отримав повідомлення про те, що повинен сплачувати аліменти на утримання дітей. В період 2007 року та 2008 року проживав разом із дружиною та дітьми, працював в м. Хмільник, отримані кошти приносив в сімю, не перераховуючи їх через пошту. Про те, що проживав з дружиною та дітьми, в відділ державної виконавчої служби не повідомляв, ніяких корінців про сплату аліментів не предявляв. На протязі 2009 року з сімєю не проживав. Проживав з батьками і займався тимчасовими заробітками, отримував кошти в сумі по 20 гривень за виконані роботи, які витрачав на власні потреби. Також працював 20 днів в 2009 році в с. Кусиківці Літинського району, на пилорамі, де отримував за роботу гроші в сумі 400 гривень. З отриманих коштів, аліментів не сплачував. На протязі 2009 року, аліментів на утримання дітей не сплачував, з приводу чого Літинським відділом держаної виконавчої служби був попереджений про відповідальність за несплату аліментів та про заборгованість по аліментах. В період 2010 року, знову займався тимчасовими заробітками, але аліментів не сплачував, про що знову був попереджений про відповідальність. З приводу отримання роботи, до центру зайнятості, не звертався, так як шукав оплачувану роботу, а саме в травні місяці 2010 року поїхав до м. Київ. В м. Київ пробув дві неділі, де знайшов тимчасову роботу, за яку отримав кошти і повернувся додому. ОСОБА_7 на заробітки не їздив. Знову ж таки в центр зайнятості, не звертався. Щиро розкаявся.

Свідок ОСОБА_2 пояснила, що в 1998 році одружилася із ОСОБА_1, від якого народилося двоє дітей син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_6 та донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_7. В січні 2006 р. розлучились та подала заяву на стягнення з чоловіка аліментів на утримання двох дітей з призначенням 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму. Чоловік спочатку аліменти сплачував, а потім починаючи з 2009 року перестав. Заборгованість становить більше 4000 грн.

Окрім визнання вини, винуватість підсудного доводиться показаннями свідків , які у відповідності до ч.3 ст.299 КПК України підсудний визнав і погодився з ними в повному обємі , а також іншими доказами, дослідженими в судовому засіданні у їх сукупності. Так відповідно до рішення Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 26.06.2007 року ОСОБА_1 зобовязано сплачувати аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, у розмірі 1/3 усіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму встановленого для даного віку дітей, щомісячно, починаючи з 26.03.2007 року до досягнення ними повноліття ,на підставі рішення видано виконавчий лист (а.с.5 ) Виклики-попередження, довідки, акт(а.с. 6-13) підтверджують вжиття заходів державним виконавцем для сприяння сплаті аліментів підсудним. Довідка-розрахунок (а.с.4) підтверджує наявність заборгованості ОСОБА_1. по аліментах в розмірі 4599 гривень 60 копійок.

Дії ОСОБА_1 слід кваліфікувати за ст.164ч.1 КК України злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини.

Призначаючи кримінальне покарання суд згідно ст. 65 КК України врахував ступінь тяжкості вчиненого, особу винного, обставини, що пом'якшують та обтяжують покарання.

Суд врахував, що підсудній вчинив злочин невеликої важкості, він в силу ст. 89 КК України не судимий, має постійне місце проживання , посередньо характеризується .

Обставина, що помякшує покарання щире каяття, так як підсудний висловлює жаль з приводу вчиненого , критично ставиться до вчиненого, виявляє готовність нести покарання.

Обставини, що обтяжують покарання відсутні.

Поскільки підсудній не має постійного місця роботи, має велику заборгованість по аліментах, покарання у виді штрафу буде недоцільно призначати. Тому для виправлення підсудного та попередження вчинення нових злочинів буде необхідним та достатнім покарання у виді громадських робіт.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу залишити підписку про невиїзд.

Керуючись ст. 323, 324 КПК України, суд,-

П Р И С У Д И В :

Визнати винним ОСОБА_1 за ст. 164 ч.1 КК України та призначити йому покарання у виді 100 (сто) годин громадських робіт.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу залишити підписку про невиїзд.

Вирок може бути оскаржено до Вінницького апеляційного суду через Літинський районний суд на протязі 15 діб після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_7