Справа № 361/6149/15-к
Провадження № 1-кп/361/390/15
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
===============================================================================
17 вересня 2015 року м.Бровари
Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого, судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
з участю прокурора - ОСОБА_3
потерпілої - ОСОБА_4
обвинуваченого - ОСОБА_5
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Бровари Київської області, громадянина України, із середньою освітою, тимчасово офіційно не працюючого, неодруженого, дітей не маючого, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , запобіжний захід обраний судом 07.08.2015 року у виді тримання під вартою на строк по 05 жовтня 2015 року, раніше судимого:
- 03.03.2010р. Броварським міськрайонним судом Київської області за ст..186ч.1 КК України до 1 року 6 місяцям позбавлення волі із застосуванням ст..75 КК України іспитовий строк 1 рік 6 місяців;
- 23.03.2010р. Броварським міськрайонним судом Київської області за ст.309ч.1; 70ч.4 КК України до 3-х років позбавлення волі із застосуванням ст..75 КК України іспитовий строк 3 роки;
- 19.10.2010р. Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області скасовано іспитовий строк, ОСОБА_5 направлено в місця позбавлення волі. Звільнений по відбуттю покарання 18.10.2013 року.
у вчиненні злочину, передбаченого ст.186ч.2 КК України,-
Обвинувачений ОСОБА_5 , будучи раніше судимим, в тому числі за грабіж, знову вчинив відкрите викрадення чужого майна за таких обставин.
Судом визнано доведеним, що обвинувачений ОСОБА_5 13 липня 2015 року, приблизно в 00год. 30хв., знаходячись біля будинку № 6 по вул.Незалежності в м.Бровари Київської області, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, побачив в ОСОБА_4 на шиї золотий ланцюжок з підвіскою, після чого у нього виник умисел на відкрите викрадення чужого майна.
В подальшому, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення належного ОСОБА_4 майна, приблизно в 00год.40хв., обвинувачений ОСОБА_7 , проходячи біля будинку №3 по вул.Незалежності в м.Бровари Київської області, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи їх негативні наслідки, всупереч волі ОСОБА_4 , відкрито, шляхом ривка із шиї останньої заволодів належним їй золотим ланцюжком 585 проби вагою 11,17г. та підвіскою 585 проби у формі скорпіону вагою 2,57г., після чого із вказаними золотими виробами зник з місця вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись ними на власний розсуд та завдавши своїми незаконними діями матеріальної шкоди потерпілій ОСОБА_4 на загальну суму 5496 гривень.
Своїми умисними протиправними діями, які виразилися у відкритому викрадені чужого майна, вчиненому повторно, ОСОБА_5 вчинив злочин.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 в скоєному розкаявся, визнав повністю свою вину та пояснив, що дійсно 13 липня 2015 року опівночі, будучи в нетверезому стані на вул..Незалежності в м.Бровари ривком зірвав із шиї потерпілої золоту цепочку з кулоном та втік. В послідуючому викрадені золоті речі продав на ринку в м.Києві за п`ять з половиною тисяч гривень. Кошти необхідні були для лікування мами, яка є пенсіонеркою і грошей на лікування не було. В скоєному розкаюється.
За себе розповів, що раніше був судимий, відбував покарання в місцях позбавлення волі. Інших злочинів не вчиняв.
Покази обвинуваченого ОСОБА_5 щодо вчиненого ним відкритого викрадення чужого майна є послідовними, логічними, відповідають фактичним обставинам справи, учасниками процесу не оспорюються і тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин вчиненого злочину, добровільності та істинності його позиції.
Суд, відповідно до вимог ст.349 КПК України, переконавшись, що фактичні обставини справи учасниками судового провадження не оспорюються та з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим, прокурором, потерпілою зміст цих обставин і за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм що в такому разі вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини справи в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежився лише допитом обвинуваченого та дослідженням таких матеріалів справи, що характеризують його особу.
Вина обвинуваченого ОСОБА_5 , крім його визнавальних показань, підтверджується також сукупністю доказів, які були зібрані по справі і на досліджені яких обвинувачений та інші учасники процесу не наполягали, оскільки не оспорювали фактичні обставини справи.
Таким чином, на підставі наведеного, суд робить висновок про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_5 в інкримінованому злочині.
Аналізуючи зібрані матеріали справи, суд приходить висновку, що обвинувачений ОСОБА_5 , будучи раніше судимий за вчинення грабежу, повторно вчинив відкрите викрадення чужого майна, тобто (грабіж) і такі його дії правильно кваліфіковано за ст.186ч.2 КК України, тому він повинен нести відповідальність за вказаною статтею.
Цивільний позов по кримінальній справі під час судового розгляду не заявлявся.
Обираючи покарання ОСОБА_5 суд враховує вимоги ст.65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, межі санкції ст.186ч.2 КК України, що вказаний злочин відноситься до категорії тяжких, особу винного, який посередньо характеризується за місцем реєстрації, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає його щире каяття та сприяння встановленню істини по справі, що передбачено п.1ч.1ст.66 КК України.
Обтяжуючою покарання обставиною, відповідно до ст.67 КК України в діях ОСОБА_5 суд визнає те, що він вчинив злочин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння.
Враховуючи вказані обставини, ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, суд приходить до висновку про необхідність засудження ОСОБА_5 до покарання відповідно до санкції ч.2ст.186 КК України.
Відповідно до вимог ч.2ст.65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для виправлення та попередження нових злочинів, а згідно ч.2ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.
Призначаючи вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує конкретні обставини справи, суспільну небезпеку скоєного, правову позицію прокурора про необхідність реального відбуття покарання обвинуваченим, приходить висновку про необхідність його засудження до покарання у виді позбавлення волі, з реальним його відбуттям, оскільки він інкримінований злочин вчинив, будучи раніше неодноразово судимим, в тому числі за аналогічні злочини, а тому призначення іншого виду покарання, не буде відповідати характеру скоєного злочину, його суспільної небезпеки, відношенню обвинуваченого до скоєного, не буде належним чином сприяти його виправленню та запобіганню вчинення ним інших злочинів.
Суд переконаний, що покарання у виді позбавлення волі буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення і перевиховання ОСОБА_5 та запобігання вчинення ним нових злочинів.
Підстав для звільнення від відбуття покарання з випробуванням суд не вбачає.
Цивільний позов в даному провадженні не заявлявся, речових доказів немає.
На підставі ч.2ст.124 КПК України суд стягує з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь держави передбачені ст.118 КПК України документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта за проведення експертиз.
Заходи забезпечення кримінального провадження в порядку ст.131 КПК України не застосовувалися, запобіжний захід стосовно ОСОБА_5 під час судового провадження був обраний у виді тримання під вартою, а тому до набрання вироком законної сили вказаний запобіжний захід йому слід залишити без зміни.
Виходячи з викладеного та керуючись ст.ст.349, 368, 370, 374, 376 КПК України, суд,-
З А С У Д И В:
ОСОБА_6 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за вчинення злочину, передбаченого ст.186ч.2 КК України та призначити йому за цією статтею покарання у виді позбавлення волі на строк 4(чотири) роки 6(шість) місяців.
Запобіжний захід засудженому ОСОБА_5 до вступу вироку в законну силу залишити без зміни у виді тримання під вартою з утримуванням його в Київському СІЗО УДПС України в м.Києві та Київській області.
Строк відбуття покарання ОСОБА_5 рахувати з 07 серпня 2015 року.
Стягнути із ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Бровари Київської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер невідомий на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта в розмірі 245 грн.52коп.(двісті сорок п`ять гривень 52 копійки) за проведення експертиз №5-05/313 від 19.08.2015р.
Вирок суду в частині встановлення обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним відповідно до положень ч.3ст.349 КПК України, оскарженню не підлягає, в іншій частині може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд Київської області протягом 30-ти днів з дня його проголошення, а ОСОБА_5 , який перебуває під вартою, в такий же строк з моменту вручення йому копії вироку.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційних скарг, якщо такі скарги не було подано.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копії вироку негайно після його проголошення вручаються обвинуваченому та прокурору.
Суддя /підпис/ ОСОБА_1