Справа № 509/3896/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2015 року смт.Овідіополь

Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця за
національністю, маючого повну середньо - технічну освіту, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , працюючого транспортувальником в ТОВ «Інтертранс 2000», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у скоєнні злочину, передбаченого ст.336 КК України,

ВСТАНОВИВ:
25.10.2006 року, ОСОБА_4 , будучи зарахованим в запас та перебуваючи на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_3 , як військовозобов`язаний запасу Збройних Сил України першої категорії за фахом водій транспортних засобів, у зв`язку з оголошенням часткової мобілізації на підставі Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» №15/2015 від 14.01.2015 року, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію»» №113-VIII від 14.01.2015 року, та призивом на військову службу в Збройні Сили України за мобілізацією, 12.02.2015 року був належним чином ознайомлений у встановленому законом порядку, шляхом роз`яснення під розпис положень статті 336 Кримінального кодексу України, про наслідки неявки за викликом та ухилення від призиву за мобілізацією.

Так, 02.02.2015 року, ОСОБА_4 , який працював охоронцем відділення на TОB «Промтоварний ринок», було запропоновано, в присутності працівників кадрового відділення вказаного товариства, отримати під підпис повістку ; про необхідність прибуття до Овідіопольського РВК Одеської області, яка надійшла до ТОВ «Промтоварний ринок» від ІНФОРМАЦІЯ_4 від 27.01.2015 року, проте ОСОБА_4 відмовився одержати повістку, про виклику про що було складено акт № 14 від 02.02.2015 року.

Згідно із обліковою карткою серії НОМЕР_1 ОСОБА_4 визнаний придатним та 25.10.2006 року звільнений у запас.

Поряд з цим, не бажаючи настання негативних наслідків пов`язаних із відмовою; щодо отримання повістки про призов по мобілізації, від отримання якої 02.02.2015 року ОСОБА_4 відмовився, 11.02.2015 року приблизно о 11 год. 00 хв. останній прибув до ІНФОРМАЦІЯ_4 , що розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де йому було надано під особистий підпис повістку про призов по мобілізації та вручено направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду та встановлення ступеню придатності військовозобов`язаного за призовом на військову службу по мобілізації.

Однак, після отримання 11.02.2015 року повістки про призов за мобілізацією та врученню направлення на медичний огляд військовозобов`язаного за призовом на військову службу за мобілізацією, відповідно до пп. 3,1., 3.2., пункту 3 розділу 2 Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 14.08.2008 року № 402 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2008 р. за № 1109/15800, у ОСОБА_4 , і виник злочинний умисел, направлений на ухилення від призову за мобілізацією, з метою реалізації якого ОСОБА_4 не з`явився для проходження медичного огляду та встановлення ступеню придатності, що також підтверджено актом про неповернення з медичного огляду військовозобов`язаного за призовом на військову службу по мобілізації від 16.02.2015 року, складеного начальником відділення обліку та бронювання солдат та сержантів запасу Овідіопольського РВК ОСОБА_6 , та в подальшому не з`явився до призовного пункту розташованого за адресою: АДРЕСА_2 для відправки на військову службу по мобілізації в складі команди № НОМЕР_2 .

Таким чином, в порушення вимог ст.65 Конституції України, ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» № 3543 від 21.10.1993 року, Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» № 15/2015 від 15.01.2015 року, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» № 113-VIII від 14.01.2015 року, не маючи законних підстав для отримання відстрочки від призову за мобілізацією ОСОБА_4 умисно ухилився від призову на військову службу за мобілізацією, чим порушив порядок комплектування Збройних Сил України.

Своїми умисними діями, які виразились в ухиленні від призову за мобілізацією, ОСОБА_4 скоїв злочин, передбачений ст.336 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину визнав повністю і у скоєному ним злочині щиросердо розкаявся, підтвердивши суду, що він дійсно скоїв злочин при вищенаведених фактичних обставинах, які ним не заперечуються. Від призову за мобілізацією ухилився у зв`язку з тим, що фактично його дохід є єдиним джерелом для існування його сім`ї та він не забажав залишити сім`ю.

Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 правильно розуміє зміст цих обставин, а тому у суду немає сумнівів у добровільності та істинності його позиції. При цьому обвинуваченому роз`яснено, що надалі він не матиме права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

За згодою учасників судового провадження, відповідно до ст.349 КПК України, судом визнано недоцільним досліджувати докази фактичних обставин справи, які ніким не заперечуються та крім пояснень ОСОБА_4 підтверджуються матеріалами кримінального провадження.

Суд вважає провину обвинуваченого ОСОБА_4 у скоєнні злочину, передбаченого ст.336 КК України повністю доведеною.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ст.336 КК України.

Призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 підлягає в межах санкції ст.336 КК України.

Призначаючи покарання, суд враховує ступінь важкості скоєного злочину, а у відповідності зі ст.12 КК України скоєний ОСОБА_4 злочин відноситься до злочинів середньої тяжкості.

Крім того, при призначенні покарання суд враховує особу обвинуваченого:

- раніше обвинувачений ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності не притягувався, працює, одружений, має на утриманні малолітню дитину, характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Також при призначенні покарання суд враховує:

відсутність обставин, що обтяжують покарання (ст.67 КК України),

наявність обставини, що пом`якшує покарання:

- щире каяття (п.1 ч.1 ст.66 КК України).

З урахуванням наявності обставини, що пом`якшує покарання, особи обвинуваченого, позиції прокурора, яка вважає можливим виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, призначаючи покарання у вигляді позбавлення волі, суд вважає за можливим застосування ст.75 КК України та звільнення обвинуваченого від відбуття покарання з встановленням іспитового строку та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Запобіжний захід не обирався.

Речових доказів по справі не має.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Керуючись ст.ст.349, 370, 373, 374 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ст.336 КК України та призначити йому покарання 2 (два) роки позбавлення волі.
У відповідності до ст.ст.75, 76 КК України визнати можливим звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить іншого злочину та виконає покладені на нього зобов`язання не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися до кримінально-виконавчої інспекції для реєстрації.

Іспитовий строк рахувати з моменту проголошення вироку.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Одеської області через Овідіопольський районний суд Одеської області протягом 30 днів після його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою в той же строк з дня отримання копії вироку.

Суддя ОСОБА_1