Червоноармійський районний суд Житомирської області
Справа № 292/98/15-к
Номер провадження 1-кп/292/119/15 В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 грудня 2015 року смт Червоноармійськ
Червоноармійський районний суд Житомирської області в складі:
головуючої-судді ОСОБА_1
при секретареві ОСОБА_2
за участю:
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
потерпілого ОСОБА_5 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця смт.Червоноармійськ Житомирської області, жителя

АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з неповною загальною середньою
освітою, не одруженого, не військовозобов"язаного, не працюючого,
раніше судимого :
-18.05.2015 року Романівським райсудом Житомирської області за ст. 125 ч.1
КК України до покарання у виді штрафу- 510 грн.,
- 25.08.2015 року ухвалою Романівського райсуду замінено несплачену суму
штрафу, що становить 510 грн., згідно вироку Романівського райсуду
від 18.05.2015 року за ч.1 ст.125 КК України покаранням у виді громадських
робіт на строк 30 годин. Дане покарання засудженим не відбуто.
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.162 КК України,-
В С Т А Н О В И В :
11 листопада 2015 року близько 23-ї години ОСОБА_4 , на території Червоноармійського району скоїв умисний злочин, пов"язаний з незаконним проникненням до житла.
Так, ОСОБА_4 , усвідомлюючи протиправність своїх дій, в порушення ст.30 Конституції України, за якої не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду, відігнувши 3 гвіздки, на яких трималась шибка вхідних дверей, зняв її і через отвір, рукою дістався до металевої защібки, на яку було зачинено з середини вхідні двері, відчинив їх і в такий спосіб незаконно проник до житлового будинку АДРЕСА_2 , що належить на праві власності потерпілому ОСОБА_5 .
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненому визнав повністю, щиро покаявся та дав суду показання про те, що дійсно 11 листопада 2015 року близько 23-ї години він перебував поблизу будинку АДРЕСА_2 , де до цього вживав алкогольні напої з потерпілим ОСОБА_6 і вирішив проникнути до даного будинку, щоб забрати належну йому бензопилку, яку залишив до цього у потерпілого. Відігнувши гвіздки, які утримували скло у вхідних дверях будинку, він через отвір рукою дістався до металевої защібки, на яку було зачинено двері, відчинив їх, і проник до вказаного будинку, де забрав бензопилку, після чого, залишив дане помешкання.
Як показав в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 він є власником будинку АДРЕСА_2 . 11 листопада 2015 року у вечірній час він за місцем свого проживання спільно з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 вживали алкогольні напої та останні залишили у нього на збереження бензопилку. Коли вказані особи пішли, він зачинив за ними вхідні двері на защіпку. Вранці наступного дня виявив, що вхідні двері його будинку не зачинено, у дверях відсутнє скло, а у веранді не було бензопилки. Тому він викликав працівників міліції та як з"ясувалося до його будинку вночі проник ОСОБА_7 .
Оскільки проти цього не заперечують учасники судового провадження, суд вважає відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, обмежитись допитом лише обвинуваченого, потерпілого, і вивченням матеріалів, що характеризують особу останнього та визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з"ясував, що сторони кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин і не має сумнівів у добровільності їх позицій та роз"яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Оцінивши досліджені докази, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні ним даного кримінального правопорушення доведена повністю і кваліфікує його дії за ч.1 ст.162 КК України, як незаконне проникнення до житла.
При обранні виду і міри покарання обвинуваченому, суд відповідно до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Відповідно до ст. 12 КК України, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив злочин, який відноситься до категорії невеликої тяжкості.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , є рецедив злочину .
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Як особа за місцем проживання ОСОБА_4 характеризується посередньо, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, не працює, даний злочин вчинив в період відбування покарання за попереднім вироком суду.
Враховуючи вище наведені обставини, думку потерпілого, який не наполягав на суворості призначення покарання обвинуваченому, суд приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання в межах санкції ч.1 ст. 162 КК України у вигляді обмеження волі, оскільки вважає, що саме таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
Оскільки вказаний злочин обвинуваченим ОСОБА_7 вчинено під час відбування покарання за попереднім вироком Романівського райсуду Житомирської області від 18.05.2015 року, за яким його засуджено за ст.125 ч.1 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 510 грн. та відповідно до ухвали Романівського райсуду від 25.08.2015 року вказане покарання ОСОБА_4 замінено на покарання у виді громадських робіт на строк 30 годин, які ним не відбуто, суд на підставі ч.1 ст.71 КК України до покарання, призначеного за новим вироком, повністю приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком суду, попередньо застосувавши положення ст. 72 КК України та перевівши покарання у виді громадських робіт у більш суворий вид покарання - обмеження волі, у співвідношенні - 1 день обмеження волі відповідає 8 годинам громадських робіт та становить три дні обмеження волі і остаточно призначає ОСОБА_4 до відбуття покарання у вигляді обмеження волі.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся. Судові витрати, відсутні.
Питання щодо речових доказів, суд вирішує у відповідності до вимог ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст.369-371, 374 КПК України, суд,-
З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.162 КК України і призначити йому покарання за цим Законом - 1(один)рік обмеження волі.
На підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків , шляхом повного складання покарань за даним вироком та вироком Романівського райсуду від 18.05.2015 року, з урахуванням ухвали Романівського райсуду від 25.08.2015 року та із застосуванням ч.1 ст.72 КК України, призначити остаточне покарання ОСОБА_4 - 1(один) рік три дні обмеження волі.
Речовий доказ - бензопилку марки " Гудлак", яка знаходиться на зберіганні у камері схову речових доказів Червоноармійського ВП, після набрання вироком законної сили, повернути власнику ОСОБА_4 .
Запобіжний захід в даному кримінальному провадженні, не обирався.
На вирок суду до апеляційного суду Житомирської області через Червоноармійський районний суд Житомирської області може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Суддя ОСОБА_1