Єдиний унікальний № 500/8285/14-к
Провадження № 1-кп/500/72/16
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________
ВИРОК

Іменем України
16 лютого 2016 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_3 ,
обвинувачений ОСОБА_4 ,
потерпілий ОСОБА_5 ,

розглянувши в місті Ізмаїлі Одеської області у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0002072, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ізмаїл Одеської області, громадянина України, із неповною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, пенсіонера, інваліда ІІ групи, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на момент вчинення злочину такого, що не має судимості в силу ст. 55 КК 1960 р.,

раніше судимого:

25.06.2015 р. Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області за ч. 3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України з випробуванням строком на 2 роки 6 місяців, залишеного вироком Апеляційного суду Одеської області від 20.01.2016 р. без змін в частині засудження ОСОБА_4 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

встановив:
04 липня 2014 року, приблизно о 23:00 годині, ОСОБА_4 , діючи повторно, знаходячись поблизу будинку № 6 по вул. Леніна у м. Ізмаїлі Одеської області, умисно, з корисливих мотивів, з метою викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу проник через незачинені двері до салону автомобіля марки «ГАЗ 3221» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , звідки викрав автомагнітолу марки «Elenberg» модель «MX 327» вартістю 350 грн., яка належить ОСОБА_5 , чим спричинив останньому матеріальну шкоду на вищевказану суму.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав себе винним в обсязі пред`явленого йому обвинувачення. В ході судового розгляду він детально розповів про обставини злочину та щиро розкаявся в його вчиненні, не піддавши сумніву обставини, викладені в обвинувальному акті, зокрема, характеристики та вартість викраденого ним майна. Так, обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що 04 липня 2014 року, приблизно о 22:00 годині, він повертався додому після того, як гуляв на морвокзалі. Проходячи по вулиці він побачив як двоє хлопців порсаються в автомобілі марки «Газель», а коли він підійшов ближче, ті злякалися і втекли, а машина залишалася відчиненою. В машині він побачив магнітофон, який він забрав додому. Далі до нього звернувся працівник міліції з цього приводу, якому він розповів де і як забрав цей магнітофон та повернув його власнику.

Приймаючи до уваги повне визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини в обсязі пред`явленого йому обвинувачення, а також те, що він не піддавав сумніву обставини, викладені в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, у суду не виникає сумнівів в добровільності позиції обвинуваченого, у суду також не виникає сумнівів в добровільності позиції інших учасників судового провадження. У зв`язку з цим згідно ч. 3 ст. 349 КПК України суд, за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, та визнав можливим обмежити обсяг досліджуваних доказів допитом обвинуваченого ОСОБА_4 та потерпілого ОСОБА_5 , а також дослідженням документів, що стосуються особи обвинуваченого. При цьому судом роз`яснено учасникам судового провадження, що вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини в апеляційному порядку.

Крім повного визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини, його вина у вчиненні зазначеного злочину також підтверджується показаннями потерпілого ОСОБА_5 , який в судовому засіданні пояснив, що 04 липня 2015 року він повернувся додому з роботи пізно ввечері, приблизно о 20:00 годині, і залишив автомобіль марки «Газель» білого кольору на вулиці навпроти будинку № 6 по вул. Леніна, а вранці він виявив крадіжку магнітоли, що перебувала у вказаному автомобілі. Магнітола йому була повернути працівниками міліції. Претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого він не має.

Таким чином, суд вважає, що зазначені докази є належними, допустимими та достовірними, а в сукупності вони є достатніми та взаємопов`язаними для ухвалення обвинувального вироку.

Тому, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_4 у вчиненні ним злочину, та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд у відповідності до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив злочин середньої тяжкості.

До обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_4 , суд не вбачає.

З урахуванням вказаних обставин, суд у відповідності до вимог закону України про кримінальну відповідальність та передбачених цим законом санкцій вважає, що призначення більш м`яких видів покарання з числа передбачених санкцією ч. 2 ст. 185 КК України, ніж позбавлення волі, буде недостатнім для виправлення ОСОБА_4 та запобігання вчиненню ним нових злочинів, у зв`язку з чим йому необхідно призначити покарання саме у виді позбавлення волі, оскільки в даному випадку лише призначення такого виду покарання призведе до позитивних змін в особистості обвинуваченого, які створять у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Також, враховуючи зазначені обставини, а саме те, що ОСОБА_4 щиро розкаявся у вчиненні злочину, активно сприяв його розкриттю, те, що шкода, завдана злочином, фактично відшкодована в повному обсязі, позицію потерпілого ОСОБА_5 , у якого претензій матеріального та морального характеру до ОСОБА_4 не було, та який просив не позбавляти волі обвинуваченого, а також те, що у обвинуваченого відсутні обставини, що обтяжують його покарання, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 можливе зі звільненням його на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням, з покладанням обов`язків, передбачених п. п. 2 4 ч. 1 ст. 76 КК України.

Крім того, суд також враховує те, що ОСОБА_4 вчинив злочин за даним вироком до ухвалення відносно нього попереднього вироку Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 25.06.2015 р., залишеного вироком Апеляційного суду Одеської області від 20.01.2016 р. без змін в частині засудження ОСОБА_4 , яким ОСОБА_4 був засуджений за ч. 3 ст. 185 КК до трьох років позбавлення волі, з випробуванням на підставі ст. 75 КК строком на два роки шість місяців, з покладанням обов`язків, передбачених п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України. У зв`язку з тим, що за даним вироком суд дійшов висновку про можливе виправлення ОСОБА_4 зі звільненням його на підставі ст. 75 КК від відбування покарання з випробуванням, а також того, що за попереднім вироком до нього також застосовані положення ст. 75 КК, то ОСОБА_4 підлягає призначенню покарання на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за вчинення злочинів за цим вироком та за попереднім вироком суду від 25.06.2015 р., з подальшим звільненням його на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням, з покладанням обов`язків, передбачених п. п. 2 4 ч. 1 ст. 76 КК України. При цьому слід застосувати принцип часткового складання призначених покарань, оскільки ОСОБА_4 вчинив декілька окремих злочинів, що відповідає реальній сукупності злочинів.

Судом встановлено, що згідно даним Реєстру матеріалів досудового розслідування ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні не затримувався та під вартою не тримався, запобіжні заходи відносно нього не застосовувалися і клопотань застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили від прокурора не надійшло.

Керуючись ст. ст. 369 371, 373 375 КПК України, суд

ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк два роки.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України ОСОБА_4 визначити остаточне покарання за цим вироком та за попереднім вироком Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 25.06.2015 р., залишеного вироком Апеляційного суду Одеської області від 20.01.2016 р. без змін в частині засудження ОСОБА_4 , шляхом часткового складання призначених покарань у виді позбавлення волі на строк три роки шість місяців.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням строком на три роки.

В силу ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки, що передбачені п. п. 2 4 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме:

не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи та навчання;

періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Іспитовий строк ОСОБА_4 обчислювати з моменту проголошення вироку, тобто з 16 лютого 2016 року.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Апеляційним судом Одеської області.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді, а обвинуваченому та прокурору вручити копію вироку негайно після його проголошення.

СУДДЯ

Ізмаїльського міськрайонного суду ОСОБА_1