Дата документу Справа № 313/2090/13-к

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Єд. унікальний № 313/2090/13-к
№ пров. 11-сс/ 778/18/14 Головуючий в 1-й інст.- ОСОБА_1
Категорія - ст. 183 КПК Доповідач в 2-й інст. - ОСОБА_2

13 січня 2014 року судова палата з кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі - ОСОБА_5 ,
за участю прокурора - ОСОБА_6 ,
адвоката - ОСОБА_7 ,

розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому заседанні матеріали за апеляцією адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Веселівського районного суду Запорізької області від 28 грудня 2013 року, якою
задоволено клопотання старшого слідчого про продовження строку тримання під вартою щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України, за таких обставин.
10 листопада 2013 року приблизно о 01-00 годині ОСОБА_8 , знаходячись у громадському місці поблизу входу в Новоуспенівський сільський будинок культури, розташований в с. Новоуспенівка по вул. Шевченка, 19, де проводилася дискотека, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи з прямим умислом, спрямованим на грубе порушення громадського порядку, з хуліганських мотивів, в групі з ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, з використанням заздалегідь заготовлених палиць, а також ногами і руками, безпричинно почали наносити чисельні удари по голові та тулубу потерпілим ОСОБА_12 і ОСОБА_13 , які намагалися закрити приміщення будинку культури в зв`язку із закінченням часу проведення дискотеки, спричинівши обом тілесні ушкодження, в тому числі ОСОБА_12 у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, гематоми волосистої частини голови, лівого ока, рани верхньої губи; ОСОБА_13 - у вигляді струсу головного мозку, закритої черепно-мозкової травми, рубленої рани носу, гематоми лівого ока.
10 листопада 2013 року відомості про вказаний злочин, який кваліфікований за ознаками правопорушення, передбаченого ст. 296, ч.4 КК України, внесені до ЄРДР за № 120 130 5, за яким розпочато досудове розслідування.
11.11.2013 року ОСОБА_8 був затриманий в порядку ст.ст. 207-210 КПК України, ухвалою слідчого судді Веселівського районного суду Запорізької області від 14.11.2013 року запобіжним заходом щодо нього обрано тримання під вартою строком на 2 місяці, тобто, до 11 січня 2014 року.
Як вбачається з матеріалів справи, 27 грудня 2013 року старший слідчий СВ Веселівського РВ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_14 звернувся до суду з клопотанням про продовження щодо підозрюваного ОСОБА_8 строку тримання його під вартою до 3-х місяців, тобто, до 11.02.2014 року, мотивуючи клопотання тим, що затриманий обгрунтовано підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, проте завершити досудове розслідування до закінчення раніше визначеного судом строку тримання його під вартою, тобто, до 11 січня 2014 року, не представляється можливим з огляду на велику кількість підозрюваних та свідків, складність самого кримінального правопорушення, крім того, на теперішній час ще не закінчені судово-медичні єкспертизи щодо потерпілих, судово-імунологічна експертиза одягу підозрюваних, тощо.
Ухвалою слідчого судді Веселівського районного суду Запорізької області від 28 грудня 2013 року клопотання задоволено, щодо ОСОБА_8 продовжений строк тримання його під вартою до трьох місяців, тобто, до 11 лютого 2014 року.
В апеляції адвокат ОСОБА_7 просить скасувати вказану ухвалу, як незаконну, посилаючись на те, що вона винесена з порушенням кримінального процесуального закону, оскільки слідчий суддя ОСОБА_15 , який повинен був розглядати дане клопотання, заявив самовідвід, заява про який в порушення вимог п.3 ст. 81 КПК України була розглянута слідчим суддею ОСОБА_1 одноособово, без виклику інших учасників кримінального провадження, після чого, не вручивши останнім копію своєї ухвали про задоволення заяви судді ОСОБА_15 про самовідвід, розглянула дане клопотання старшого слідчого по суті.
Крім того, вважає, що слідчий суддя не мала достатніх підстав для висновків про обгрунтованість оголошеної ОСОБА_8 підозри в скоєнні саме злочину, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України, оскільки дії останнього, на його думку, підпадають під ознаки інших, менш тяжких злочинів, внаслідок чого тримання його під вартою суперечить вимогам ст. 183 КПК України. Вважає також, що старшим слідчим в його клопотанні не наведені мотиви, за якими є неможливим застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу, в тому числі домашнього арешту, просить оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати, обрати щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із застосуванням в порядку ст. 195 КПК України електронного засобу контролю.
Заслухавши доповідь судді по справі, доводи захисника підозрюваного, який підтримав свою апеляцію, думку прокурора, яка вважає, що ухвала слідчого судді є законною та обгрунтованою і потребує лише внесення уточнення, перевіривши доводи апеляції, судова колегія вважає, що апеляція не підлягає задоволенню за таких підстав.
Задовольняючи клопотання старшого слідчого про необхідність продовження щодо ОСОБА_8 строку тримання під вартою до 3-х місяців, слідчий суддя мотивував своє рішення посиланням на те, що ОСОБА_8 обгрунтовано підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, що підтверджується показаннями потерпілих, свідків, копії протоколів допиту яких додані до матеріалів клопотання, доведена прокурором також і наявність ризиків, передбачених п.п. 2,3 ч.1 ст. 177 КПК України щодо можливості з боку підозрюваного впливати на свідків і потерпілих, знищити знаряддя вчинення злочину, яке до теперішнього часу не знайдено, домовитися з іншими співучасниками злочину про надання однакових свідчень щодо його обставин, які на теперішній час відрізняються одні від інших, чим перешкоджати кримінальному провадженню, а також переховуватися від органів досудового розслідування або суду, враховуючи резонанс злочину, тому дійшов висновку про те, що в даному конкретному випадку застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є обгрунтованим, доцільним та достатнім, а також відповідає принципу винятковості даного запобіжного заходу, і, з огляду на те, що в даному кримінальному провадженні необхідно виконати ряд слідчих дій, перелічених старшим слідчим в його клопотанні, які до спливу визначеного судом раніше 60-денного строку тримання ОСОБА_8 під вартою виконати неможливо, прийнів рішення про необхідність продовження цього строку до 3-х місяців.
Висновки слідчого судді в повній мірі випливають з матеріалів справи, з яких вбачається, що обгрунтованість підозри ОСОБА_8 у причетності до вищевказаного кримінального діяння підтверджується поясненнями про це потерпілих ОСОБА_12 , ОСОБА_16 , свідків ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 та інших. Крім того, ці обставини вже були предметом розгляду судів двох інстанцій при розгляді питання про обгрунтованість обрання ОСОБА_8 даного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. При цьому доводи захисника в його апеляції про невідповідність кваліфікації дій ОСОБА_8 фактичним встановленим органом розслідування обставинам злочину не є слушними, оскільки питання доведенності вини підозрюваного, правильності кваліфікації його дій не є комперенцією суду на даній стадії процесу, тому доводи апеляції про відсутність в матеріалах справи підстав для визнання підозри обгрунтованою, є такими, що не відповідають дійсності.
Не заслуговує на увагу також і посилання захисника підозрюваного в його апеляції на порушення вимог УПК України з боку слідчого судді ОСОБА_1 при розгляді заяви слідчого судді ОСОБА_15 про самовідвід, оскільки, якщо ця заява і була розглянута слідчим суддею не з повним дотриманням вимог закону, що передбачає цю процедуру, то прийняте нею рішення про задоволення клопотання про самовідвід не тягне за собою незаконності її судового рішення про розгляд даного клопотання, а може лише за певних обставин бути підставою для її дисциплінарної відповідальності.
В ухвалі слідчого судді у відповідності до вимог закону наведені також мотиви, за якими він не знайшов підстав для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 , який підозрюється у скоєнні тяжкого за кваліфікацією та зухвалого за характером злочину, більш м`якого запобіжного заходу, а також для можливості застосування щодо нього застави, з якими судова колегія також вважає за необхідне погодитися.
Таким чином, судова колегія вважає, що рішення слідчого судді щодо ОСОБА_8 відповідає вимогам кримінального та процесуального законів і матеріалам справи, тому підстав для його скасування не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 392, 422 КПК України, судова колегія

У Х В А Л И Л А :

Апеляцію адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Веселівського районного суду Запорізької області від 28 грудня 2013 року про продовження щодо підозрюваного ОСОБА_8 строку тримання його під вартою до 3-х місяців - без змін.

Головуючий:

судді: