УХВАЛА

15 жовтня 2013 року м. Рівне

Слідчий суддя Рівненського міського суду Рівненської області Ореховська К.Е., з участю слідчого - Гонтара О.А. розглянувши клопотання старшого слідчого відділу розслідування ДТП СУ УМВС України в Рівненській області ОСОБА_1 яке погоджено прокурором відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування органами внутрішніх справ та підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні прокуратури Рівненської області ОСОБА_2 про здійснення приводу , -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий відділу розслідування ДТП СУ УМВС України в Рівненській області ОСОБА_1 звернувся до Рівненського міського суду з клопотанням, яке погоджено прокурором відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування органами внутрішніх справ та підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні прокуратури Рівненської області ОСОБА_2 про здійснення приводу .

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що, у провадженні відділу розслідування ДТП СУ УМВС України знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000025 від 23.11.2012, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

З матеріалів кримінального провадження №0000025 вбачається, що 01 липня 2012 року, приблизно о 21-ій годині 30 хвилин, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, керуючи автомобілем Jeep Grand Cherokee, реєстраційний номер HU 2288 P, рухався по проїзній частині автодороги Зарічне-Борова-Стара Рафалівка, зі сторони с. Більська Воля в напрямку с. Собіщиці Володимирецього району Рівненської області, зі швидкістю приблизно 80 км/год.

Одночасно, ОСОБА_4 Михеєвич, ІНФОРМАЦІЯ_2, керуючи автомобілем ВАЗ-21091, реєстраційний номер НОМЕР_1, рухався по автодорозі Зарічне-Борова-Стара Рафалівка, в зустрічному автомобілю Jeep Grand Cherokee, реєстраційний номер HU 2288 P, напрямку, по смузі руху останнього.

В момент виявлення небезпеки для руху у вигляді автомобіля ВАЗ-21091, реєстраційний номер НОМЕР_1, ОСОБА_3 неправильно оцінив дорожню обстановку, заходів для зменшення швидкості керованого ним транспортного засобу аж до зупинки негайно не вжив, а, скерувавши автомобіль на смугу зустрічного руху, допустив зіткнення з автомобілем ВАЗ-21091, реєстраційний номер НОМЕР_1, який до зіткнення повернувся на свою смугу руху.

При цьому, ОСОБА_3 мав технічну можливість уникнути зіткнення шляхом застосування екстреного гальмування з зупинкою керованого ним транспортного засобу до місця зіткнення.

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля ВАЗ-21091, реєстраційний номер НОМЕР_1, ОСОБА_4, загинув на місці події, а пасажири автомобіля Jeep Grand Cherokee, реєстраційний номер HU 2288 P, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4 отримали тілесні ушкодження.

06 липня 2012 року слідчим відділом Кузнецовського РВ УМВС України в Рівненській області за вказаним фактом порушено кримінальну справу №21/62-12, за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

18 липня 2012 року кримінальну справу №21/62-12 прийнято до провадження старшим слідчим ВР ДТП СУ УМВС ОСОБА_1

19 листопада 2012 року ОСОБА_3 предявлене обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

19 листопада 2012 року обвинуваченому ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у вигляді підписки про невиїзд.

19 листопада 2012 року на все майно обвинуваченого ОСОБА_3, в тому числі і на автомобіль Toyota Sequoia, державний номерний знак НОМЕР_2 (номер кузова НОМЕР_3), накладено арешт.

23 листопада 2012 року кримінальну справу №21/62-12 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000025.

22 січня 2013 року у кримінальному провадженні потерпілими ОСОБА_7 та ОСОБА_8 до ОСОБА_3 заявлений цивільний позов про стягнення на користь ОСОБА_7 грошових коштів у сумі 51533 гривні 28 копійок в рахунок погашення матеріальної шкоди, про стягнення моральної шкоди в сумі 300 000 гривень, та 8000 гривень витрат на правову допомогу, а на користь ОСОБА_8 - моральної шкоди в сумі 300 000 гривень.

25 лютого 2013 року ОСОБА_3 направлене повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

15 березня 2013 року слідчим суддею Рівненського міського суду дано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_3 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про зміну запобіжного заходу.

15 березня 2013 року оголошено розшук підозрюваного ОСОБА_3

04 липня 2013 року органу досудового слідства було надано рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18.06.2013 у справі №161/8262/13-ц (провадження №2/161/2856/13) про те, що на автомобіль Toyota Sequoia, державний номерний знак НОМЕР_2, належний підозрюваному ОСОБА_3 визнано право власності за ОСОБА_9. З даного рішення, зокрема, вбачається, що 28.03.2012, згідно з договором про надання послуг від 24.03.2008 ОСОБА_3 придбав для ОСОБА_9 у США автомобіль Toyota Sequoia за 200000 грн., доставив його на територію України та зареєстрував на своє імя у Луцькому ВРЕР УДАІ УМВС України у Волинській області. 30.04.2012 даний автомобіль був переданий ОСОБА_3 ОСОБА_9 у власність.

При цьому, до початку судового розгляду та під час судового засідання сторони не повідомили суд про незавершене досудове провадження, що стосується предмету спору автомобіля Toyota Sequoia, державний номерний знак НОМЕР_2, хоча представник відповідача була обізнана про це, оскільки була присутня під час предявлення обвинувачення ОСОБА_3 як його захисник та при ознайомленні з постановою про накладення арешту на майно.

Крім того, рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області у справі №161/8262/13-ц (провадження №2/161/2856/13) органу досудового слідства було надано після завершення строку апеляційного оскарження, тобто після вступу рішення суду в законну силу.

У звязку з вищевикладеним, 18 липня 2013 року, із заявою про вчинене правопорушення до ОВС звернувся представник потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_10

18 липня 2013 року, відомості про вказане кримінальне правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000275, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 388 КК України.

У ході проведення досудового розслідування виникла необхідність у проведенні допиту в якості свідка ОСОБА_11

Однак, ОСОБА_11 для проведення допиту у кримінальному провадженні на вищевказані виклики слідчого не прибув, тобто не з'явився без поважних причин і не повідомив про причини свого неприбуття.

Слідчий в судовому засіданні клопотання про здійснення приводу свідка ОСОБА_11 підтримав в повному обсязі та просить суд його задоволити, посилаючись на ті обставини, що 05.10.2013 ОСОБА_11 було вручено повістку про явку на 08.10.2013 та 10.10.2013 до слідчого управління УМВС України в Рівненській області, однак останній у вказаний час на виклик не зявився з невідомих причин.

Дослідивши надані матеріали кримінального провадження, слід прийти до висновку, що клопотання до задоволення не підлягає з наступних підстав..

Відповідно до ст. 140 КПК України ,привід полягає у примусовому супроводженні особи, до якої він застосовується, особою, яка виконує ухвалу про здійснення приводу, до місця її виклику в зазначений в ухвалі час. Рішення про здійснення приводу приймається: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, прокурора або з власної ініціативи, а під час судового провадження - судом за клопотанням сторони кримінального провадження, потерпілого або з власної ініціативи. Рішення про здійснення приводу приймається у формі ухвали. Привід може бути застосований до підозрюваного, обвинуваченого або свідка.

У відповідності до ч.3 ст. 142 КПК України , слідчий суддя або суд, встановивши, що особа, яка зобовязана зявитися на виклик слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, була викликана у встановленому цим Кодексом порядку (зокрема, наявне підтвердження отримання нею повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом), та не зявилася без поважних причин або не повідомила про причини свого неприбуття, постановляє ухвалу про здійснення приводу такої особи.

Відповідно до ст. 136 КПК України, належним підтвердженням отримання особою повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом є розпис особи про отримання повістки, в тому числі на поштовому повідомленні, відеозапис вручення особі повістки, будь-які інші дані, які підтверджують факт вручення особі повістки про виклик або ознайомлення з її змістом

Однак в матеріалах справи є відомості , що свідок ОСОБА_11 будучи належним чином повідомленим про явку до слідчого, надіслав до слідчого заяву, згідно якої вбачається , що він не може зявитися на виклик до слідчого у звязку з службовим відрядженням за кордон , що крім того дана обставина підтверджується наказом №9 від 07.10.2013 року.

Враховуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, суду прийшов до висновку, що дане клопотання є необґрунтоване, а тому в його задоволенні слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.131,132,140,141,142, КПК України, слідчий суддя,-

Ухвалив:

В задоволенні клопотання старшого слідчого відділу розслідування ДТП СУ УМВС України в Рівненській області ОСОБА_1 яке погоджено прокурором відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування органами внутрішніх справ та підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні прокуратури Рівненської області ОСОБА_2 про здійснення приводу відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя

Рівненського міського суду ОСОБА_12