"16" грудня 2014 р. Справа № 363/3414/14-к

У Х В А Л А
16 грудня 2014 року колегія суддів Вишгородського районного суду Київської області в складі:

головуючого - судді - ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі - ОСОБА_4

за участю прокурора - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вишгороді кримінальне провадження № 0001785 від 11.03.2013 року по обвинуваченню ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, ч.2 ст.121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

на розгляді у Вишгородському районному суді Київської області перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, ч.2 ст.121 КК України

В ході судового розгляду судом було поставлене питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 оскільки 17 грудня 2014 року спливає двомісячний строк тримання обвинуваченого під вартою.

Прокурор в судовому засіданні зазначив, що підстав для звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 з під варти не має, так як є ризики, які послужили обранню запобіжного заходу у виді тримання під вартою продовжують існувати.

Обвинувачений заперечив проти продовження строку під вартою, посилаючись на те, що підстав в даний час стверджувати про існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України немає, а тому просить суд змінити міру запобіжного заходу на інший, більш м`який.

Згідно з вимогами ст.331 ч.3 КПК України, незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання, суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку, суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження щодо доцільності продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою, приходить до наступного .

Зі справи встановлено, що протягом досудового і судового слідства з 17 вересня 2012 року до взяття під варту 17 грудня 2013 року внаслідок його засудження до позбавлення волі, яке в подальшому було скасовано, обвинувачений виконував процесуальні обов`язки, від слідства і суду не ухилявся, процесу здійснення правосуддя не перешкоджав.

На даний час прокурор не навів обставини на користь існування ризиків передбачених ст.177 КПК України.

З 17 грудня 2013 року обвинувачений ОСОБА_6 утримується під вартою.

Разом з тим, зі справи встановлено, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, має постійне місце проживання.

Крім того, суд враховує, що тяжкість інкримінованих особі правопорушень, так само як суворість можливої санкції не можуть слугувати єдиними підставами для тривалого періоду запобіжного ув`язнення. При цьому строк тримання особи під вартою повинен також бути розумним та не перевищувати необхідності. Існування обґрунтованої підозри у вчиненні особою тяжкого правопорушення хоч і є важливим фактором, не може бути єдиною підставою для виправдання тривалого періоду запобіжного ув`язнення (рішення ЄСПЛ у справі «Калашников проти Росії, Kalashnikov v. Russia» від 24 червня 2002 року, заява № 47095/99, п. 116).

Ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового вироку. У цьому контексті мають враховуватися, зокрема, особистість обвинуваченого, його моральні переконання, майновий стан і зв`язки з державою, а також міжнародні контакти (рішення ЄСПЛ у справі «W. проти Швейцарії, W v. Shitzerland» від 26 січня 1993 року Серія А, № 254-А, п. 33).

За таких обставин, суд приходить до висновку , що слід змінити ОСОБА_6 запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт строком на два місяця.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 331 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

змінити ОСОБА_6 запобіжний захід з утримання під вартою на домашній арешт строком на два місяця до 16 лютого 2015 року включно, звільнивши ОСОБА_6 з під варти негайно.

На час дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 наступні обов`язки:

- заборонити обвинуваченому залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 у період з 21.00 години до 06.00 години.

- прибувати до Вишгородського районного суду за кожною вимогою суду під час розгляду кримінального провадження;

- не відлучатися без дозволу суду з м.Києва ;

- утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілим по даному кримінальному провадженню;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та (або) місця роботи;

- не відвідувати розважальні місця та місця вживання алкогольних напоїв.

Роз`яснити ОСОБА_6 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_6 , що в разі невиконання цих обов`язків до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід і накладено штраф в розмірі від 0,25 до 2 мінімальних заробітних плат.

Копію даної ухвали направити до Голосіївського РВ ГУ МВС України в м.Києві для контролю та виконання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_3

Г ОСОБА_8