Апеляційний суд Житомирської області
Справа № 11/0690/122/11
Категорія ст.187 ч.2 КК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2011 року Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого - судді . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_1,

суддів . . . . . . . . . . . .. … . . . . .ОСОБА_2 та ОСОБА_3

з участю

прокурора . . . . . . . . . . . . . . . .. . . . . ..ОСОБА_4

засудженого. . . . . . . . . . . . . . . . . . .

адвоката . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Житомирі кримінальну справу за апеляцією, прокурора, який приймав участь у суді 1 інстанції на вирок Корольовського районного суду м. Житомира від 28 грудня 2010 року.

Цим вироком ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, несудимий,

засуджений за ч.2 ст.187 КК України із застосуванням ст.69 КК України на 5 років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ст. ст.75, 76 КК України звільнено засудженого від відбування основного покарання з випробуванням іспитовим строком 3 роки та покладено певні зобовязання.

Запобіжний захід підписка про невиїзд.

Згідно з вироком 08 жовтня 2005 року біля 22 години 00 хвилин ОСОБА_7, за попередньою змовою з невстановленою слідством особою, на території парку культури та відпочинку ім. Гагаріна м. Житомира з метою заволодіння чужим майном з застосуванням насильства, що є небезпечним для життя та здоровя потерпілих вчинили розбійний напад на потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_9, який полягав в тому, що ОСОБА_6, пересмикнувши затвор предмету, схожого на пістолет, з погрозою застосування, приставив його до скроні потерпілого ОСОБА_8, а невстановлена слідством особа в цей час нанесла потерпілій ОСОБА_9 удар рукою в область голови та утримувала рукою за волосся, чим завдала фізичного болю.

Подолавши в такий спосіб волю потерпілого до опору, заволодів майном потерпілого ОСОБА_8 на загальну суму 793 грн.

Після цього засуджений з метою продовження подолання волі, умисно наніс ОСОБА_8 предметом схожим на пістолет два удари по голові, заподіявши легкі тілесні ушкодження без короткочасного розладу здоровя.

В апеляції з доповненнями прокурор просить вирок суду скасувати та постановити новий вирок, обравши йому покарання із застосуванням ст.69 КК України 3 роки 6 місяців позбавлення волі, бо призначене судом 1 інстанції покарання є мяким і є недостатнім для його виправлення та перевиховання. Судом не враховано, що він ухилявся від явки до суду, офіційно не працює, вчинив тяжкий злочин. В доповненні до апеляції просить відмовити у задоволенні цивільного позову потерпілому.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який підтримав апеляцію з доповненнями, заперечення проти апеляції адвоката, та перевіривши вирок суду в межах апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція з доповненнями не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Засуджений знаходиться на стаціонарному лікуванні у Житомирському обласному протитуберкульозному диспансері і просить справу слухати без нього, заперечує проти апеляції прокурора. Колегія суддів при таких обставинах вважає, що права засудженого не порушуються, оскільки в апеляційному суді його інтереси захищає адвокат ОСОБА_5, з яким він уклав угоду та апеляція прокурора не задовольняється.

Винуватість ОСОБА_6 у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст. 187 КК України підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами, яким у вироку суду першої інстанції дана належна оцінка.

Безпідставним є посилання в апеляції прокурора, що визначене судом 1 інстанції покарання винному є не достатнім для його виправлення на перевиховання.

Як вбачається з вироку, суд, призначаючи покарання, врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що помякшують та обтяжують покарання.

ОСОБА_6 вину визнав, щиро розкаявся у вчиненому, добровільно відшкодував збитки, являється інвалідом 3-ї групи, хворіє на тяжку хворобу - туберкульоз легенів (відкрита форма), тяжких наслідків від вчиненого не настало, потерпілі не наполягали на суворому покаранні. Після вчинення злочину пройшло більше 5 років. Судом також врахований його тяжкий сімейний стан (хвора мати, померли брат, батько).

Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд 1 інстанції прийшов до правильного висновку про виправлення та перевиховання засудженого без ізоляції від суспільства з врахуванням його тяжкого стану здоровя.

Крім того, безпідставно в доповненні до апеляції прокурора ставиться питання про внесення зміни до вироку щодо цивільного позову - замість залишення його без розгляду відмовити в задоволенні позову.

Як вбачається з матеріалів справи потерпілий в ході досудового слідства відмовився від цивільного позову, так як збитки йому відшкодовані (а.с.184) і претензій матеріального характеру до засудженого не мав. Згідно протоколу судового засідання цивільний позов, який був заявлений на досудовому слідстві не оголошувався і не досліджувався судом, тобто не розглядався (а.с. 181).

Разом з тим, суд помилково вказав у мотивувальній частині вироку про залишення цивільного позову без розгляду і тому зазначене підлягає виключенню в порядку ст. 365 КПК України.

Керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду, -

у х в а л и л а:

апеляцію прокурора, який приймав участь у суді 1 інстанції з доповненнями залишити без задоволення, а вирок Корольовського районного суду м. Житомира від 28 грудня 2010 року щодо ОСОБА_6 - без зміни.

В порядку ст. 365 КПК України виключити з мотивувальної частини вироку вказівку про залишення цивільного позову без розгляду.

У решті вирок залишити без зміни.

С у д д і: