11-сс/775/79/2015(м)
263/717/15-к

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2015 року м. Маріуполь

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Донецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю: прокурора ОСОБА_5

представника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ТОВ «Тандем торг ТПК» на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 16 січня 2015 року про арешт майна, -

ВСТАНОВИЛА:

За № 0000027 кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 258-5 КК України 15 січня 2015 року внесено до ЄРДР.

Згідно матеріалів кримінального провадження невстановленими посадовими особами ТОВ «Тандем Торг ТПК» здійснюється продаж незаконно отриманого вугілля (з «копанок» або викраденого зі складів державних підприємств, які знаходяться на тимчасово окупованій території), частина коштів від реалізації якого спрямовується на підтримання діяльності терористичної організації «ЛНР».

15 січня 2015 року в ході огляду місця події на території дев`ятої колії північного парку прибуття станції «Красний Лиман» Донецької залізниці, розташованої за адресою: Донецька область, м. Красний Лиман, вул. Кірова, 14 а у 11 вагонах виявлено та вилучено вугільну продукцію, яка згідно з товаро-транспортними документами є вугіллям марки «Антрацит» загальною вагою 760 тон та належить ТОВ «Тандем Торг ТПК».

Зазначене вугілля долучене до кримінального провадження в якості речового доказу, як об`єкт кримінально протиправних дій.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 16 січня 2015 року задоволено клопотання слідчого про накладення арешту на вказану вугільну продукцію.

На зазначену ухвалу директор ТОВ «Тандем торг ТПК» ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що не згоден з висновками слідчого судді при винесенні ухвали, вважає їх безпідставними, необґрунтованими, бездоказовими. Вважає, що не має взаємозв`язку між об`єктивною стороною злочину, передбаченого ч. 2 ст. 258-5 КК України та майном ТОВ «Тандем Торг ТПК». В клопотанні слідчого не зазначено при яких обставинах було фактично незаконно отримане вугілля ТОВ «Тандем Торг ТПК» та отримано реальну можливість ним розпорядитися, а відповідно здійснити фінансування тероризму. Не з`ясований можливий розмір шкоди завданої злочином та наявність причинного зв`язку між вчиненим і шкодою, що настала. Вважає, що не з`ясовано, хто в кримінальному провадженні є потерпілими, майно яких привласнило ТОВ «Тандем Торг ТПК». Стверджує, що підозра необґрунтована та єдині докази на які послався слідчий стали рапорт оперуповноваженого Краматорського міського відділу Управління СБ України в Донецькій області та залізничні накладні додані до клопотання. Вважає, що порушено право власника майна на захист, оскільки клопотання було розглянуте без його повідомлення. Вважає, що правомірність діяльності ТОВ «Тандем Торг ТПК» підтверджується тим, що ухвалами Краматорського міського суду Донецької області від 22.01.2015, 23.01.2015, 26.01.2015, 29.01.2015 року встановлено, що ТОВ «Тандем Торг ТПК» є належним власником вугілля. Вказує, що зазначені обставини не були з`ясовані слідчим суддею при задоволенні клопотання. Просить ухвалу скасувати, постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про арешт майна.

Заслухавши доповідача, прокурора, який вважав ухвалу суду законною і обґрунтованою, представника ОСОБА_6 , яка підтримала доводи апеляції, перевіривши матеріали по розгляду клопотання слідчого судом, обговоривши доводи апеляції, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляція не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Арешт майна є важливим елементом здійснення завдань кримінального провадження, своєчасне застосування якого може запобігти непоправним негативним наслідкам при розслідуванні злочину.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 2 ст. 167 КПК України, зокрема є предметом злочину.

Арешт майна з підстав, передбачених ч. 2 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів, є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

У даному кримінальному провадженні органом досудового слідства вилучена вугільна продукція, яка згідно постанови слідчого від 16.01.2015 р. є об`єктом кримінально протиправних дій, передбачених ч. 2 ст. 258-5 КК України, та долучена до кримінального провадження в якості речових доказів.

Для ефективного розслідування орган досудового розслідування має потребу у збереженні цієї вугільної продукції до встановлення фактичних обставин вчинення злочину.

З наданих апелянтом документів вбачається, що засновником ТОВ «Тандем Торг ТПК» є ТОВ «Ровеньки-вуглепостач», засновником останнього є ОСОБА_8 , він також є керівником ТОВ «ГЗФ Космонавтів», від якого ТОВ «Тандем Торг ТПК» отримало вугілля, на яке накладено арешт, ОСОБА_8 є також директором ПП «Контінент», яке є власником та орендодавцем комплексу по переробленню гірничої маси та збагачуванню вугілля, на якому працює ТОВ «Тандем Торг ТПК», також станом на 09.12.2014 р. ОСОБА_8 є комерційним директором ТОВ «Тандем Торг ТПК» (а.п. 132)

Крім того, надані апелянтом документи підтверджують лише факт придбання ним у ТОВ «ГЗФ Космонавтів» вугільної продукції, але ніяким чином не доводять, що це саме те вугілля, на яке накладено арешт.

Апелянтом надано копію договору, за яким ТОВ «Тандем Торг ТК» купувало вугілля у ТОВ «Тандем Торг ТПК» (а.п. 132-136, 137), копію договору за яким ТОВ «Тандем Торг ТК» продає вугілля ТОВ «Побужський феронікелевий комбінат» (а.п. 138-140, 141, 151,152, 153)

Таким чином, на даний час належність та правовий статус походження вугілля, на яке накладено арешт, не можна вважати належним чином документально доведеним.

Отже, слідчий суддя правильно наклав арешт, оскільки незастосування таких заходів може призвести до зникнення, втрати або настання інших негативних наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

На думку колегії суддів, слідчим суддею в повному обсязі дотримані вимоги ч.ч. 1, 2 ст. 173 КПК України, тому доводи апеляції в частині того, що суд не обґрунтував свою ухвалу доказами неспроможні.

Також відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України арешт може бути накладено з метою забезпечення можливої конфіскації майна.

Санкцією ч. 2 ст. 258 КК України передбачена конфіскація майна, тому з метою забезпечення даної мети слідчий суддя правомірно застосував арешт майна.

Слідчий суддя на законних підставах скористався положеннями ч. 2 ст. 172 КПК України, тому доводи апеляції стосовно того, що порушено право власника майна на захист, оскільки клопотання було розглянуте без його повідомлення, неспроможні.

Доводи апеляції стосовно того, що не має взаємозв`язку між об`єктивною стороною злочину, передбаченого ч. 2 ст. 258-5 КК України та майном ТОВ «Тандем Торг ТПК», в клопотанні слідчого не зазначено при яких обставинах було фактично незаконно отримане вугілля ТОВ «Тандем Торг ТПК» та отримано реальну можливість ним розпорядитися, а відповідно здійснити фінансування тероризму, не з`ясований можливий розмір шкоди, завданої злочином та наявність причинного зв`язку між вчиненим і шкодою, що настала неспроможні, оскільки ці питання не вирішуються на даній стадії кримінального провадження.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що не з`ясовано, хто в кримінальному провадженні є потерпілими, майно яких привласнило ТОВ «Тандем Торг ТПК» неспроможні оскільки в даний час в ЄРДР внесено відомості лише про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 258-5 КК України.

Надані апелянтом копії документів не спростовують відомостей, викладених в клопотанні про арешт майна і доданих до нього документах.

Доводи апеляції про порушення слідчим суддею строків розгляду клопотання про скасування арешту майна колегія суддів залишає без задоволення, оскільки оцінка дотримання слідчим суддею процесуальних строків не віднесена законом до компетенції апеляційного суду, крім того в даному провадженні розглядається апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді про арешт майна, а не про відмову в скасуванні арешту майна.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що слідчий суддя правильно прийшов до висновку про арешт майна.

Керуючись ст.ст. 407, 422 КПК України, -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію ТОВ «Тандем торг ТПК» залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 16 січня 2015 року про арешт майна - залишити без змін.

Судді: