Справа № 307/1238/14-к

А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(про повернення апеляційної скарги)

19.02.2016 м. Ужгород
Суддя апеляційного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , перевіривши на відповідність вимогам ст. 396 КПК України апеляційну скаргу, яку подав адвокат ОСОБА_2 в інтересах засудженого ОСОБА_3 ,
В С Т А Н О В И В :
вироком Тячівського районного суду Закарпатської області від 13 березня 2015 року

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , гр. України, українець, із середньою освітою, неодружений, не працюючий, судимий, згідно вироку Тячівського районного суду від 10 квітня 2013 року за ч. 3 ст. 185 КК України,

визнаний винним у вчиненні передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України кримінального правопорушення із призначенням йому покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.

На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання не відбутої частини покарання за вироком Тячівського районного суду Закарпатської області від 10 квітня 2013 року один місяць позбавлення волі, остаточно до відбуття ОСОБА_3 призначено покарання у виді позбавлення волі на строк три роки і один місяць.

Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_3 визначено рахувати з моменту його затримання 05 лютого 2015 року.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишено попередній тримання під вартою.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець с. Середнє Водяне Рахівського району Закарпатської області, мешканець АДРЕСА_1 , гр. України, українець, із середньою освітою, одружений, не працюючий, у порядку ст. 89 КК України не судимий,

визнаний винним у вчиненні передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України кримінального правопорушення із призначенням йому покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.

На підставі ст. 75 КК України обвинувачений ОСОБА_4 звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком два роки і на підставі ст. 76 цього Кодексу на нього покладені такі обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання або роботи.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_4 до набуття вироком законної сили змінено із тримання під вартою на особисте зобов`язання, зокрема, прибувати за кожною вимогою до суду або органу виконання покарання, і його звільнено з-під варти в залі суду.

Цивільного позову не заявлено.

Процесуальних витрат немає.

Речовий доказ по справі диск із записом камер відеоспостереження залишено при матеріалах кримінального провадження.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_2 в інтересах засудженого ОСОБА_3 вказує на те, що обвинувачений ОСОБА_3 є національною меншиною румуном, який українською мовою не володіє взагалі. Тому вважає, що проведене у відсутності перекладача та захисника досудове та судове слідство є незаконним. Крім того, вказує на те, що ОСОБА_3 не були роз`яснені його права, що обвинувачений ОСОБА_3 будь якого кримінального правопорушення не вчиняв, що Тячівський районний суд засудив його безпідставно, оскільки викладені у вироку висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, не підтверджуються розглянутими у судовому засіданні та наведеними у вироку доказами. Посилається на те, що при побаченні в УВП № 9 м. Ужгорода з обвинуваченим останній неодноразово йому розповідав, що нічого не крав, що обмовив себе у скоєнні злочину на прохання захисника, який раніше надавав йому правову допомогу. Крім того, вважає, що вирок підлягає скасуванню також у зв`язку з істотним порушенням норм кримінального процесуального закону та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Істотним порушенням вимог КПК України вважає проведення попереднього судового засідання у відсутності потерпілого ОСОБА_5 , а також без повноважень прокурора ОСОБА_6 .. Також вважає, що слідчим при збиранні доказів допущено істотне порушення вимог КПК України. 29 квітня 2014 року судом за клопотанням прокурора матеріали кримінального провадження приєднані до обвинувального акту, що не передбачено нормами КПК України. Судом не було допитано нібито свідків, нібито потерпілого, не досліджено диск, де міститься якийсь відеозапис на якому ОСОБА_3 не зображений. Посилається на те, що у матеріалах кримінального провадження міститься надрукована заява нібито потерпілого про розгляд справи у його відсутності, який не володіє навичками друкування на комп`ютері та є напівграмотним і не володіє державною мовою. Судом першої інстанції не з`ясовано яким чином був проведений нібито огляд речей. По справі не з`ясовано яким чином ТОВ «РІАЛТІ О» проводив експертизу речей. У матеріалах кримінального провадження міститься сумнівна розписка, згідно якої ОСОБА_5 отримав від слідчого речі. Вважає, що кримінальна справа сфальшована, що стороною обвинувачення не надано доказів про наявність в обвинуваченого ОСОБА_3 умислу на викрадення чужого майна, а також мотиву злочину ; докази зібрані по справі є недостовірними, недостатніми та недопустимими. Суд першої інстанції у вироку окремим доказам дав неправильну та необ`єктивну оцінку, а іншим не дав оцінку взагалі, внаслідок чого прийшов до помилкового висновку про доведеність вини ОСОБА_3 у скоєнні злочинів. Просить повторно дослідити фактичні обставини кримінального правопорушення для надання їм правової оцінки, зокрема, допитати обвинуваченого, дослідити протокол огляду місця події, заяву ОСОБА_5 про розгляд справи в його відсутності, постанови про призначення групи прокурорів, розписку ОСОБА_5 про одержання речей від слідчого, вимогу ВІТ, протокол проведення слідчого експерименту, з`ясувати причину не проведення такого. Також вказує на те, що зі слів обвинуваченого йому не вручався обвинувальний акт, що обвинувальний акт не відповідає вимогам закону, оскільки не містить формулювання обвинувачення визнаного доведеним. Апелянт також вказує на те, що 15 березня 2015 року не був присутній у судовому засіданні, позаяк не був залучений до справи, про оскаржуваний вирок довідався 11 січня 2016 року. Тому причини пропуску строку на апеляційне оскарження вироку вважає поважними, просить поновити пропущений строк на оскарження судового рішення. Крім того, просить вирок скасувати, а кримінальне провадження закрити на підставі п. 2 або п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, а також скасувати обраний щодо засудженого запобіжний захід.

Ухвалою судді апеляційного суду Закарпатської області від 08 лютого 2016 року апеляційна скарга, яку подав адвокат ОСОБА_2 в інтересах засудженого ОСОБА_3 , на вирок залишена без руху. В ухвалі вказується на те, що апеляційна скарга не відповідає вимогам ч. ч. 2, 4, 6 цієї статті. Так, зазначаючи в апеляційній скарзі про те, що судом допущено істотне порушення норм кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, апелянтом не зазначено у чому саме полягає неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. Зазначаючи в апеляційній скарзі про те, що попереднє судове засідання проведено у відсутності потерпілого ОСОБА_5 , а також без повноважень прокурора ОСОБА_6 , апелянт не врахував заяву потерпілого, на яку посилається в апеляційній скарзі, про розгляд справи у відсутності потерпілого ОСОБА_5 (т. 2, а. с. 59); не надав які- небудь докази у підтвердження доводів апеляційної скарги про те, що потерпілий ОСОБА_5 не володіє навичками друкування на комп`ютері, є напівграмотним і не володіє державною мовою. Крім того, зазначаючи про те, що суд першої інстанції обґрунтував вирок доказами, які є недостовірними, недостатніми та недопустимими, апелянтом не вказано яким саме вимогам КПК України не відповідають зібрані по справі докази, які порушення норм вказаного закону допущені при їх збиранні, а судом першої інстанції при дослідженні та оцінці.

Посилаючись в апеляційній скарзі на те, що засуджений ОСОБА_3 - румун за національністю, не володіє українською мовою, що обвинуваченому ОСОБА_3 не були роз`яснені його права, що проведене у відсутності перекладача та захисника досудове та судове слідство є незаконним, апелянт не послався на будь-які докази у підтвердження доводів апеляційної скарги, зокрема, на докази, які підтверджують, що обвинувачений ОСОБА_3 не володіє українською мовою, що йому не були роз`яснені права та обов`язки ; не врахував наявні у кримінальному провадженні докази про роз`яснення прав та обов`язків обвинуваченому ОСОБА_3 , а також докази про те, що правову допомогу обвинуваченому надавав захисник адвокат з яким ОСОБА_3 , не перебуваючи під вартою, добровільно уклав угоду про надання йому правової допомоги. Посилаючись в апеляційній скарзі на те, що суд першої інстанції у вироку окремим доказам дав неправильну та необ`єктивну оцінку, а іншим не дав оцінку взагалі, апелянт не вказує, яким саме доказам дана неправильна чи необ`єктивна оцінка, яким саме доказам не дана будь-яка оцінка.

Не підтвердженими будь-якими доказами визнаються і доводи апеляційної скарги про те, що наявна у матеріалах кримінального провадження розписка, згідно якої ОСОБА_5 отримав від слідчого речі, є сумнівною.

Не враховані апелянтом матеріали кримінального провадження й у частині доводів про те, що обвинуваченому ОСОБА_3 не вручено обвинувальний акт, а також не вмотивовано вимоги яких саме норм кримінального процесуального закону були порушені судом 29 квітня 2014 року при приєднанні за клопотанням прокурора до обвинувального акту матеріалів кримінального провадження (доказів по справі).

Заявляючи клопотання про дослідження доказів: повторно дослідити фактичні обставини кримінального правопорушення для надання їм правової оцінки, зокрема, допитати обвинуваченого, дослідити протокол огляду місця події, заяву ОСОБА_5 про розгляд справи в його відсутності, постанови про призначення групи прокурорів, розписку ОСОБА_5 про одержання речей від слідчого, вимогу ВІТ, протокол проведення слідчого експерименту, з`ясувати причину не проведення такого, апелянтом не вказано у чому саме полягає неповнота при дослідженні доказів місцевим судом, які порушення вимог КПК України були допущені при дослідженні цих доказів і які обставини необхідно з`ясувати шляхом дослідження вказаних апелянтом доказів.

У прохальній частині апеляційної скарги не зазначено на підставі якої норми КПК України : п. 2 або п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення чи у зв`язку з невстановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи в суді і вичерпанням можливості їх отримати, апеляційний суд зобов`язаний закрити кримінальне провадження щодо неї.

Крім того, апелянт до апеляційної скарги додав 3 її копії, що, у порушення вимог ч. 6 ст. 396 КПК України, унеможливлює надіслання копій апеляційної скарги всім учасникам судового провадження, інтересів яких стосується апеляційна скарга, в якій міститься вимога про закриття кримінального провадження й в апеляційній скарзі не вказує чи бажає засуджений ОСОБА_3 приймати участь в апеляційному розгляді справи.

Усуваючи недоліки апеляційної скарги, адвокат ОСОБА_2 подав заяву про усунення недоліків та 3 її копії, у кількості необхідній для вручення всім учасникам розгляду, інтересів яких така стосується. У заяві про усунення недоліків адвокат ОСОБА_2 вказує на те, що неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність полягає у неправильній кваліфікації дій ОСОБА_3 за ч. 3 ст. 185 КК України, оскільки відсутні будь-які ознаки крадіжки й оскільки ОСОБА_3 кримінальне правопорушення не вчиняв. Докази, які підтверджують твердження апелянта про те, що потерпілий ОСОБА_5 не володіє навичками друкування на комп`ютері, будуть надані апеляційному суду шляхом допиту потерпілого, про що буде заявлено відповідне клопотання. Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , яке видано 03 жовтня 1983 року, підтверджено, що ОСОБА_3 є національною меншиною, румуном, і по батькові він ОСОБА_7 , а не ОСОБА_8 . Підзахисний ОСОБА_3 особисто не укладав жодного договору про надання йому правової допомоги з попередніми захисниками (дивись т. 2, а. с. 100). 29 квітня 2014 року суд першої інстанції за клопотанням прокурора ухвалив приєднати матеріали кримінального провадження до обвинувального акту (т. 2, а. с. 19), що не передбачено нормами КПК України. Обставинами, що підлягають з`ясуванню шляхом дослідження доказів буде (будуть) допит обвинуваченого, який розповість тільки правду, щоб суд міг зробити свій висновок; дослідження протоколу огляду місця події дослідити коли був складений і ким протокол та правомірність його складання; заява ОСОБА_5 про розгляд справи у його відсутності допитати ОСОБА_5 чи дійсно він писав таку заяву; вимога з ВІТ звернути увагу на по батькові обвинуваченого та інше. Крім того, у заяві апелянт вказує на те, що додатково надає 3 примірника копії апеляційної скарги й зазначає, що засуджений ОСОБА_3 бажає приймати участь в апеляційному розгляді справи. Просить закрити кримінальне провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення й надати вказівку керівництву УВП № 9 на доставку ОСОБА_3 у зал судового засідання.

Перевіривши заяву про усунення недоліків та апеляційну скаргу, яка залишена без руху, на відповідність їх вимогам ст. 396 КПК України, суд приходить до висновку про те, що заява про усунення недоліків не відповідає вимогам ч. ч. 2, 3 цієї статті, що апелянтом не усунуто недоліки апеляційної скарги на які вказується в ухвалі Апеляційного суду Закарпатської області від 08 лютого 2016 року.

Усуваючи недоліки апеляційної скарги адвокат ОСОБА_2 до апеляційного суду подав заяву про усунення недоліків, а не склав новий текст апеляційної скарги, що суперечить змісту ст. 396 КПК України.

Дослідивши доводи викладені в апеляційній скарзі та заяві про усунення недоліків, суд приходить до висновку про те, що апелянтом не усунуто недоліки апеляційної скарги, зокрема, у заяві не вказано вимоги яких саме норм КПК України не дотримані органом досудового розстеження при збиранні доказів на які суд посилається у вироку в підтвердження вини засудженого ОСОБА_3 у вчиненні передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України злочину, які порушення норм вказаного вище кримінального процесуального закону допущені судом першої інстанції при їх дослідженні та оцінці; яким саме доказам дана неправильна чи необ`єктивна оцінка, а яким доказам не дана будь-яка оцінка та які докази підтверджують факт невручення обвинуваченому ОСОБА_3 обвинувального акту; на підставі чого апелянт прийшов до висновку про те, що досудове та судове слідство проведено у відсутності перекладача та захисника і є незаконним, що суд першої інстанції обґрунтував вирок доказами, які є недостовірними, недостатніми та недопустимими; апелянт не послався на будь-які докази, які підтверджують, що обвинувачений ОСОБА_3 не володіє українською мовою, що йому не були роз`яснені права та обов`язки; не надав які - небудь докази у підтвердження доводів апеляційної скарги про те, що потерпілий ОСОБА_5 не володіє навичками друкування на комп`ютері, є напівграмотним і не володіє державною мовою.

Заявляючи клопотання про дослідження доказів: повторно дослідити фактичні обставини кримінального правопорушення для надання їм правової оцінки, зокрема, допитати обвинуваченого, дослідити протокол огляду місця події, заяву ОСОБА_5 про розгляд справи в його відсутності, постанови про призначення групи прокурорів, розписку ОСОБА_5 про одержання речей від слідчого, вимогу ВІТ, протокол проведення слідчого експерименту, з`ясувати причину не проведення такого, апелянтом у заяві про усунення недоліків не вказано у чому саме полягає неповнота при дослідженні доказів місцевим судом, які порушення вимог КПК України були допущені при дослідженні цих доказів і які обставини необхідно з`ясувати шляхом дослідження вказаних апелянтом доказів.

Вмотивовуючи доводи заяви про усунення недоліків апеляційної скарги і посилаючись на те, що під час розгляду справи апеляційним судом буде заявлено відповідне клопотання для з`ясування наявності у потерпілого ОСОБА_5 навичок друкування на комп`ютері, апелянт не врахував положення КПК України щодо необхідності доведення факту вчинення злочину саме засудженим ОСОБА_3 , а не іншими особами, кваліфікації дій винної особи та обґрунтованості висновків суду при призначенні покарання з`ясування часу, місця та обставин за яких кримінальний злочин вчинив саме засуджений ОСОБА_3 ..

При прийнятті рішення про повернення апеляційної скарги та заяви про усунення недоліків судом враховується, що саме неухильне дотримання вимог КПК України є гарантією права на справедливий судовий розгляд, гарантією права на доступ до суду, принцип юридичної визначеності судового рішення, який не дозволяє ставити під сумнів остаточні судові рішення без переконливих підстав у суспільних інтересах і без зазначення строку (засуджений ОСОБА_3 відбуває покарання з 05 лютого 2015 року).

Відповідно до ч. 3 ст. 399 КПК України суддя-доповідач, установивши, що особа в установлений строк не усунула недоліки апеляційної скарги, яку залишено без руху, повертає її апелянту.

У зв`язку з вищевикладеним, вважаю, що апеляційна скарга, яку подав адвокат ОСОБА_2 не відповідає вимогам ст. 396 КПК України, що апелянтом не у повному обсязі усунуто недоліки, зазначені в ухвалі Апеляційного суду Закарпатської області від 08 лютого 2016 року про залишення апеляційної скарги без руху, а тому апеляційна скарга підлягає поверненню апелянту.

Керуючись ст. 399 КПК України, суддя

П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу, яку подав адвокат ОСОБА_2 на вирок Тячівського районного суду Закарпатської області від 13 березня 2015 року, яким ОСОБА_3 засуджений за ч. 3 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 71 цього Кодексу на три роки один місяць позбавлення волі, разом з усіма доданими до неї матеріалами, повернути апелянту та надіслати йому копію даної ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення й на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців із дня її постановлення.

Суддя ОСОБА_9 Стан