Провадження №1-кп/761/624/2015
В И Р О К
іменем України
09 липня 2015 року Шевченківський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0002269 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, освіти середньої спеціальної, офіційно не працюючого, перебуваючого у цивільному шлюбі, маючого на утриманні малолітню дитину - інваліда, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово засудженого, останнього разу вироком Шевченківського районного суду м Києва за ч. 2 ст. 187 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, звільненого постановою Ірпінського міського суду Київського області від 07 липня 2011 року умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 15 днів, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України;

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, освіти середньої спеціальної, не працюючого, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України;

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, освіти середньої спеціальної, офіційно не працюючого, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого в силу вимог ст. 89 КК України, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
27 лютого 2015 року, приблизно о 22 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 , маючи не зняту і не погашену у встановленому законом порядку судимість, разом зі своїми знайомими ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та потерпілим ОСОБА_7 , знаходилися на території ЗОШ № 163, розташованої за адресою: м. Київ, вул. Баумана, 30, де разом вживали спиртні напої.

Під час спільного розпиття спиртного у ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які перебували в стані алкогольного сп`яніння, виник злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення майна ОСОБА_7 , а саме золотої каблучки, що знаходилася на безіменному пальці лівої руки останнього.

З метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на відкрите викрадення майна, належного громадянину ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , вступивши між собою у злочинну змову, почали вимагати від ОСОБА_7 передати їм свою золоту каблучку, на що ОСОБА_7 відмовив.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на відкрите викрадення чужого майна, з метою особистого збагачення та обернення його у подальшому на свою користь, ОСОБА_4 , діючи повторно, за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , знаходячись поруч з ОСОБА_7 , застосували відносно останнього фізичне насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я, а саме ОСОБА_6 наніс два удари в область обличчя потерпілого, ОСОБА_4 наніс два удари в область грудної клітини, а ОСОБА_5 наніс три удари в область спини, від яких ОСОБА_7 впав на землю і почав чинити опір.

У подальшому, продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_4 , діючи спільно з ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , застосовуючи фізичну силу, почали утримувати ОСОБА_7 на землі. Розподіливши злочинні ролі між собою, ОСОБА_4 , застосовуючи фізичне насильство, схопив ОСОБА_7 одною рукою за голову, а другою почав віджимати ліву руку ОСОБА_7 , на якій знаходилася каблучка, яку останній прижимав до грудей. В свою чергу ОСОБА_5 , застосовуючи фізичну силу, почав утримувати ОСОБА_7 за праву руку, а ОСОБА_6 , застосовуючи фізичну силу, також почав утримувати потерпілого за ноги.

Подолавши таким чином здатність потерпілого ОСОБА_7 до надання можливого опору, ОСОБА_5 , за попередньою змовою з ОСОБА_4 , який діяв повторно, та ОСОБА_6 , скориставшись безпорадним станом потерпілого, зняв з пальця лівої руки ОСОБА_7 золоту каблучку 585 проби, вагою 6, 53 г, вартістю 5 000 гривень 00 копійок, а ОСОБА_6 в свою чергу побачивши на землі мобільний телефон потерпілого та скориставшись тим, що останній не чинить опору, відкрито викрав мобільний телефон ОСОБА_7 марки "Nokia 301" чорного кольору ІМЕІ-1: НОМЕР_1 , ІМЕІ-2: НОМЕР_2 , вартістю 855 гривень, в якому знаходилася картка мобільного оператора "Лайф", вартістю 15 гривень 00 копійок на рахунку якої грошові кошти були відсутні.

А всього в результаті злочинних дій ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , останніми було відкрито викрадено майна потерпілого ОСОБА_7 на загальну суму 5 855 гривень 00 копійок, крім того останньому заподіяно легких тілесних ушкоджень.

Після вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 з місця його скоєння зникли та розпорядилися викраденим на власний розсуд.

Такі дії ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 прокурором були кваліфіковані за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 2 ст. 186 КК України визнав у повному обсязі та показав, що дійсно 27 лютого 2015 року вони разом з компанією, що складалася приблизно з 10 осіб, вдень святкували день народження знайомого ОСОБА_8 . Приблизно о 22 годині 00 хвилин, він поблизу Київської середньої школи № 163, вступивши в змову з ОСОБА_5 та своїм пасинком ОСОБА_6 , перед цим вживши близько семи літрів горілки на компанію, побили та пограбували ОСОБА_7 , забравши в останнього золоту каблучку та мобільний телефон "Nokia 301" ОСОБА_4 повідомив, що він у повній мірі усвідомив кримінально-протиправний характер своїх дій, щиро розкаявся у вчиненому, добровільно відшкодував завдану його діями матеріальну шкоду та просив суд суворо його не карати.
Слід зазначити, що показання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 2 ст. 186 КК України визнав у повному обсязі та показав, що дійсно 27 лютого 2015 року, приблизно о 22 годині 00 хвилин, він поблизу Київської середньої школи № 163, вступивши в змову з ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , перед цим вживши близько семи літрів горілки, побили та пограбували ОСОБА_7 , забравши в останнього золоту каблучку та мобільний телефон "Nokia 301" ОСОБА_5 повідомив, що він у повній мірі усвідомив кримінально-протиправний характер своїх дій, щиро розкаявся у вчиненому, добровільно відшкодував завдану його діями матеріальну шкоду та просив суд суворо його не карати.
Слід зазначити, що показання обвинуваченого ОСОБА_5 відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_6 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 2 ст. 186 КК України визнав у повному обсязі та показав, що дійсно 27 лютого 2015 року, приблизно о 22 годині 00 хвилин, він поблизу Київської середньої школи № 163, вступивши в змову з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , перед цим вживши близько семи літрів горілки, побили та пограбували ОСОБА_7 , забравши в останнього золоту каблучку та мобільний телефон "Nokia 301" ОСОБА_6 повідомив, що він у повній мірі усвідомив кримінально-протиправний характер своїх дій, щиро розкаявся у вчиненому, добровільно відшкодував завдану його діями матеріальну шкоду та просив суд суворо його не карати.
Слід зазначити, що показання обвинуваченого ОСОБА_6 відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються.

У даному судовому провадженні на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України в судовому засіданні було використано спрощений порядок дослідження доказів, а саме було допитано обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та досліджено матеріали, що характеризують їх особу.

Таким чином суд дослідив, оцінив та проаналізував надані сторонами по справі докази у їх сукупності та прийшов до висновку, що обвинувачення ОСОБА_4 є повністю доведеним.
Дії ОСОБА_4 прокурором правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.
Крім того, суд дослідивши, оцінивши та проаналізувавши зібрані по справі докази у їх сукупності, прийшов до висновку, що обвинувачення ОСОБА_5 є повністю доведеним.
Дії ОСОБА_5 прокурором правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.
Крім того, суд дослідивши, оцінивши та проаналізувавши зібрані по справі докази у їх сукупності, прийшов до висновку, що обвинувачення ОСОБА_6 є повністю доведеним.
Дії ОСОБА_6 прокурором правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.
При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного ним кримінального правопорушення, тяжкість вчиненого, дані, що характеризують особу обвинуваченого, вік та стан його здоров`я, обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Зокрема, судом враховано, що обвинувачений ОСОБА_4 є раніше неодноразово засудженою особою за вчинення кримінальних правопорушень проти власності, має не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість (а.с. 71-80), на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває (а.с. 83-84), позитивно характеризується за місцем проживання та місцем колишньої роботи (а.с. 81-82), хворіє на СНІД та хронічний гепатит (а.с. 85), має на утриманні хронічно хвору малолітню доньку - інваліда (а.с. 86-89).

Згідно ст. 66 КК України, обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд визнає щире каяття у вчиненні кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданого потерпілому збитку.

Згідно ст. 67 КК України, обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд визнає вчинення ним кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

Необхідно зазначити також, що при призначенні покарання ОСОБА_4 суд не визнає зазначеною прокурором в обвинуваченні обставиною, що обтяжує покарання останнього, рецидив злочину, з огляду на вимоги кримінального закону, які вказують, що якщо рецидив злочинів утворює одночасно і їх повторність, яка передбачена у статті чи частині статті Особливої частини КК України як ознака злочину, що впливає на його кваліфікацію, то за змістом частини четвертої статті 67 КК України як повторність, так і рецидив злочинів суд не може ще раз враховувати при призначенні покарання як обставину, що його обтяжує.

Приймаючи до уваги характер, ступінь тяжкості та суспільну небезпеку скоєного ОСОБА_4 кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, наявність пом`якшуючих та обтяжуючої покарання обставин, суд вважає, що обвинуваченому необхідно обрати міру покарання саме у виді позбавлення волі у кримінально-виконавчій установі, проте в розмірі, наближеному до мінімальної межі санкції ч. 2 ст. 186 КК України.

Саме таке покарання є на переконання суду необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_4 і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного ним кримінального правопорушення, тяжкість вчиненого, дані, що характеризують особу обвинуваченого, вік та стан його здоров`я, обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Зокрема, судом враховано, що обвинувачений ОСОБА_5 є раніше не судимим (а.с. 59), на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває (а.с. 61-62), позитивно характеризується за місцем проживання (а.с. 60).

Згідно ст. 66 КК України, обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 суд визнає щире каяття у вчиненні кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданого потерпілому збитку.

Згідно ст. 67 КК України, обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 суд визнає вчинення ним кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

Приймаючи до уваги характер, ступінь тяжкості та суспільну небезпеку скоєного ОСОБА_5 кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, наявність пом`якшуючих та обтяжуючої покарання обставин, суд вважає, що обвинуваченому необхідно обрати міру покарання у виді позбавлення волі, але оскільки його перевиховання і виправлення можливе без ізоляції від суспільства, то його допустимо звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши випробувальний строк та зобов`язавши щомісячно з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Таке покарання та застосування стосовно ОСОБА_5 ст.ст. 75, 76 КК України, є необхідним та достатнім для його виправлення і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного ним кримінального правопорушення, тяжкість вчиненого, дані, що характеризують особу обвинуваченого, вік та стан його здоров`я, обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Зокрема, судом враховано, що обвинувачений ОСОБА_6 в силу вимог ст. 89 КК України є раніше не судимим (а.с. 64-66), на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває (а.с. 68-69), позитивно характеризується за місцем проживання (а.с. 67).

Згідно ст. 66 КК України, обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 суд визнає щире каяття у вчиненні кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданого потерпілому збитку.

Згідно ст. 67 КК України, обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_6 суд визнає вчинення ним кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

Приймаючи до уваги характер, ступінь тяжкості та суспільну небезпеку скоєного ОСОБА_6 кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, наявність пом`якшуючих та обтяжуючої покарання обставин, суд вважає, що обвинуваченому необхідно обрати міру покарання у виді позбавлення волі, але оскільки його перевиховання і виправлення можливе без ізоляції від суспільства, то його допустимо звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши випробувальний строк та зобов`язавши щомісячно з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Таке покарання та застосування стосовно ОСОБА_6 ст.ст. 75, 76 КК України, є необхідним та достатнім для його виправлення і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Речові докази у кримінальному провадженні: мобільний телефон марки "Nokia 301" чорного кольору ІМЕІ-1: НОМЕР_1 , ІМЕІ-2: НОМЕР_2 (переданий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_7 ) підлягає залишенню у власності потерпілого ОСОБА_7 ; Компакт-диск Verbatim CD-R об`ємом 700 МВ із відеозаписом звернень ОСОБА_6 до ломбардного відділення ПТЗТ "Скарбниця-Ломбард" - підлягає зберіганню при матеріалах кримінального провадження.

Арешт на майно обвинувачених не накладено. Цивільний позов заявлено не було. Процесуальні витрати відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_4 рахувати з 09 липня 2015 року, обравши останньому до набрання вироком законної сили запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Київському СІЗО та взявши його під варту в залі суду негайно після проголошення вироку.
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України від призначеного покарання ОСОБА_5 звільнити з випробуванням, призначивши йому іспитовий строк 2 (два) роки та на підставі ст. 76 КК України зобов`язавши його не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця свого проживання, періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Контроль за поведінкою обвинуваченого ОСОБА_5 покласти на органи виконання покарань за місцем його проживання.

Запобіжний захід, обраний у виді домашнього арешту, до вступу вироку в законну силу стосовно ОСОБА_5 - скасувати та інший не обирати.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ,визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України від призначеного покарання ОСОБА_6 звільнити з випробуванням, призначивши йому іспитовий строк 2 (два) роки та на підставі ст. 76 КК України зобов`язавши його не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця свого проживання, періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Контроль за поведінкою обвинуваченого ОСОБА_6 покласти на органи виконання покарань за місцем його проживання.

Запобіжний захід, обраний у виді домашнього арешту, до вступу вироку в законну силу стосовно ОСОБА_6 - скасувати та інший не обирати.

Речові докази у кримінальному провадженні: мобільний телефон марки "Nokia 301" чорного кольору ІМЕІ-1: НОМЕР_1 , ІМЕІ-2: НОМЕР_2 (переданий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_7 ) залишити у власності потерпілого ОСОБА_7 ; Компакт-диск Verbatim CD-R об`ємом 700 МВ із відеозаписом звернень ОСОБА_6 до ломбардного відділення ПТЗТ "Скарбниця-Ломбард" - зберігати при матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) діб з моменту його проголошення, а обвинуваченим ОСОБА_4 , що взятий під варту, в цей же строк, з часу отримання ним копії вироку суду.

Суддя Шевченківського районного
суду м. Києва ОСОБА_1