Номер провадження: 11-кп/785/303/16
Номер справи місцевого суду: 520/3142/14-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09.02.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційними скаргами прокурора Одеської місцевої прокуратури №1 та обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 25 грудня 2015 року, якою щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Республіки Білорусь, мешкає: АДРЕСА_1 , судимий 02.02.2012 р. за ст. 289 ч. 1 КК України до 3 років обмеження волі, звільнений з місця позбавлення волі 06.09.2013 р. на невідбутий строк покарання 9 місяців 8 днів..

обвинувальний акт за обвинуваченням у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ст. 289 ч. 2 КК України, повернуто прокурору для усунення недоліків,

встановила:
До Київського районного суду м. Одеси надійшов обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0005709 від 25.10.2013 р., за обвинуваченням ОСОБА_8 у скоєні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ст. 289 ч. 2 КК України

Вказаною ухвалою суду обвинувальний акт повернуто прокурору для усунення недоліків.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду скасувати та призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції. Вказує, що судом першої інстанції неправильно застосовані норми кримінально-процесуального закону.

Обвинувачений ОСОБА_8 в своїй апеляційній скарзі просить ухвалу суду змінити і обрати йому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки він не скоював злочину і на протязі тривалого часу перебуває під вартою.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора на підтримку апеляційної скарги, захисника, який заперечував проти апеляції прокурора і підтримав апеляцію обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінальної справи, доводи апеляційних скарг, колегія судів вважає, що вони не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 291 КПУ України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального провадження, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Із кримінального провадження вбачається, що в порушення вимог вказаного закону в обвинувальному акту щодо ОСОБА_8 відсутнє формулювання обвинувачення.

Крім того, в обвинувальному акту органом досудового розслідування зазначено, що ОСОБА_8 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ст. ст. 15 ч.2, 289 ч.2 КК України. Таке твердження не відповідає принципу презумції невинуватості.

Із реєстру матеріалів досудового розслідування також вбачається, що обвинуваченому були надані матеріали на українській мові. В той же час із кримінального провадження вбачається, що він володіє російською мовою (т.1, а.с. 15,16).

Пункт 18 ч.3 ст.42 закріплює право підозрюваного, обвинуваченого користуватися рідною мовою або іншою мовою, якою він володіє, та вразі необхідності користуватися послугами перекладача за рахунок держави. Це право також передбачено п. «е» Конвенції з прав людини як одна з гарантій забезпечення права на справедливий суд.

Орган досудового розслідування в цій частині не виконав вимоги закону.

Крім того, в порушення вимог ст.109 КПК України орган досудового розслідування не зазначив всі процесуальні дії та процесуальні рішення.

З огляду на викладене суд прийшов до правильного висновку про необхідність повернення обвинувального акту щодо ОСОБА_8 прокурору.

За таких обставин ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою.

Доводи прокурора, які викладені у апеляційній скарзі, колегія суддів не може прийняти до уваги в силу викладеного.

Колегія суддів також не може прийняти до уваги доводи обвинуваченого про необхідність зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, оскільки запобіжний захід у вигляді тримання під вартою йому обрано з урахуванням тяжкості злочину, в якому він підозрюється, його характеристики, а також наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Суд першої інстанції у своїй ухвалі обгрунтовано зазначив, що з урахуванням вищевказаних обставин та також того, він є громадянином іншої держави, він може переховуватися від органів слідства та суду, а також перешкоджати кримінальному провадженню.

Керуючись ст.ст. 404, 405. 407 КПК України, колегія суддів

ухвалила:
апеляційну скаргу прокурора Одеської місцевої прокуратури № 1 і обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 25 грудня 2015 року щодо ОСОБА_8 - без змін.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4