Справа № 526/1875/15-к
Провадження № 1-кп/526/144/2015
В И Р О К
іменем України

11 вересня 2015 року Гадяцький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Гадяч кримінальне провадження № 0000601 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Великі Будища Гадяцького району Полтавської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня-спеціальна, одруженого, непрацюючого, не судимого,

в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 310, ч. 2 ст. 309 КК України, -

встановив:

Весною 2015 року ОСОБА_4 на території господарства та присадибної земельної ділянки за місцем свого проживання, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , умисно посіяв насіння коноплі, які в подальшому вирощував, а саме: прополював для власних потреб без мети збуту.

08.08.2015 року під час проведення огляду території господарства, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , на території господарства та присадибної земельної ділянки, було виявлено та вилучено 214 рослин коноплі зеленого кольору, кожна з окремим коренем, які згідно висновку судово-хімічної експертизи № 1383 від 28.08.2015 року мають ботанічні ознаки рослин коноплі (CANNABIS), містять тетрагідроканнабінол і відносяться до рослин, які містять наркотичні засоби та психотропні речовини, обіг яких допускається для промислових цілей, які ОСОБА_4 умисно, незаконно посіяв та вирощував на території господарства, для власних потреб без мети збуту.

Таким чином своїми умисними протиправними діями, що виразилися у незаконному посіві та вирощуванні конопель у кількості п`ятдесят і більше рослин, ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 310 КК України.

Крім цього, в ході проведення досудового розслідування встановлено, що восени 2014 року, ОСОБА_4 , з рослин коноплі, які він вирощував на власному господарстві та присадибній земельній ділянці, за адресою: АДРЕСА_1 , зірвав декілька рослин коноплі, які розмістив на горищі сарайного приміщення, де вказані рослини висушив та зберігав для власних потреб без мети збуту.

08.08.2015 року під час проведення огляду території господарства ОСОБА_4 , розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , на горищі сарайного приміщення було виявлено висушені рослини зеленого кольору, які згідно висновку судово-хімічної експертизи № 1384 від 19.08.2015 року є особливо небезпечним наркотичним засобом - канабісом, масою в перерахунку на суху речовину становить 138,823 г. Вищевказаний особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, загальною масою 138,823 г, ОСОБА_4 незаконно зберігав на горищі сарайного приміщення, за вказаною адресою по місцю свого проживання для власних потреб без мети збуту.

Таким чином, своїми умисними діями, що виразилися у незаконному зберіганні наркотичних засобів без мети збуту особою, яка раніше вчинила один із злочинів, передбачених ст.ст. 307, 308, 310, 317 КК України, ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 309 КК України.

29 серпня 2015 року між прокурором прокуратури Гадяцького району Полтавської області ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000601, та підозрюваним ОСОБА_4 укладено угоду про визнання винуватості.
Згідно вказаної угоди ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 310, ч. 2 ст. 309 КК України і зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.
Крім цього, сторони погодилися на призначення покарання ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 310 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки та за ч. 2 ст. 309 КК України - у виді позбавлення волі строком на 2 роки. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити до відбування ОСОБА_4 покарання у виді 3 років позбавлення волі. Застосувати до ОСОБА_4 ст. 75 КК України, відповідно до якої звільнити його від відбуття реальної міри покарання, встановивши іспитовий строк терміном 2 роки. Застосувати до ОСОБА_4 ст. 76 ч. 3, 4 КК України, відповідно до якої покласти на нього наступні обов`язки: повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

У судовому засіданні прокурор просив затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 29 серпня 2015 року між прокурором прокуратури Гадяцького району та підозрюваним, відповідно до якої обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 310, ч. 2 ст. 309 КК України.
Відповідно змісту даної угоди обвинувачений ознайомлений з наслідками укладення та затвердження такої угоди, передбачені ст. 473 КПК України, а також з наслідками невиконання вказаної угоди, передбаченими ст. 476 КПК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 просив затвердити угоду, повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 310, ч. 2 ст. 309 КК України та пояснив, що він повністю розуміє права, надані йому законом, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, який буде застосовано до нього у разі затвердження такої угоди.
Захисник обвинуваченого не заперечував проти затвердження угоди.
Суд вважає, що угода про визнання винуватості підлягає до затвердження, виходячи з наступного.
Згідно зі ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Судом з`ясовано, що обвинувачений розуміє права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, яке буде застосовано до нього у разі затвердження угоди судом.
Із пояснень обвинуваченого ОСОБА_4 вбачається, що укладення угоди є добровільним, тобто не було наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин ніж ті, що передбачені в угоді.
Умови укладеної угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.
З урахуванням наведеного, суд вважає за необхідне затвердити угоду про визнання винуватості і призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання.
Питання речових доказів суд вирішує згідно ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 314, 349, 368, 374, 394, 473, 474, 475 КПК України, -
засудив:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 29 серпня 2015 року в кримінальному провадженні № 0000601, укладену між прокурором прокуратури Гадяцького району ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .
Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 310, ч. 2 ст. 309 КК України та призначити йому покарання:
- за ч. 2 ст. 310 КК України - у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки;

- за ч. 2 ст. 309 КК України - у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.
Згідно ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_4 призначити покарання за цим вироком у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

У відповідності до ст.ст. 75, 76 ч.ч. 3,4 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, встановивши йому іспитовий строк 2 (два) роки та покласти наступні обов`язки: повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
Речові докази - канабіс, маса якого в перерахунку на суху речовину становить 138,823 г, переданий для зберігання в кімнату речових доказів УМВС України в Полтавській області знищити.

Вирок може бути оскаржено з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України до Апеляційного суду Полтавської області через Гадяцький районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційних скарг, якщо такі скарги не було подано.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копії вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий ОСОБА_1