Єдиний унікальний номер 725/803/15-к
Номер провадження 1-кп/725/30/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03.09.2015 року Першотравневий районний суд м.Чернівців

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці кримінальне провадження, внесене до ЄРДР № 0000095 по обвинуваченню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця за національністю, громадянина України, уродженця м. Чернівці, зареєстрованого та проживаючого у АДРЕСА_1 із середньою спеціальною освітою, працюючого офіціантом, раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_6 у січні 2015 року вчинив відкрите заволодіння майном потерпілого ОСОБА_4 за наступних обставин.
Так, 19.01.2015 року, близько 19:00 години, ОСОБА_6 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись біля розважального комплексу «Камуфляж», що розташований за адресою: м. Чернівці, вул. Залозецького, 97 Б, спочатку спричинив словесний конфлікт з ОСОБА_4 , який в подальшому переріс в завдання ОСОБА_4 тілесних ушкоджень по різних частинах тіла. В цей час до них підійшов неповнолітній ОСОБА_7 , матеріали у відношення якого виділено в окреме провадження за № 0000187 від 30 січня 2015 року), який у подальшому також завдав кілька ударів ОСОБА_4 .

В подальшому, ОСОБА_6 , вже після завдання тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_4 , які виразилися у нанесенні останньому ударів кулаками в область обличчя та голови, у вигляді синців: на спинці носа зліва, на волосяній частині голови в лівій скроневій ділянці з переходом на ліву лобну ділянку, в лівій пара орбітальній ділянці, садна на передній поверхні лівого колінного згину, крововиливи по внутрішній поверхні нижньої губи зліва, по внутрішній поверхні губи зліва, що згідно висновку експерта № 72 екс від 20 січня 2015 року відносяться до легких тілесних ушкоджень, відкрито заволодів майном потерпілого ОСОБА_4 , а саме його мобільним телефоном марки «Нокіа-5310», ІМЕІ НОМЕР_1 , вартістю 300 грн. з сім-картою МТС № НОМЕР_2 , вартістю 10 грн., на рахунку якої було 39 грн., чим завдав своїми протиправними діями матеріальної шкоди на загальну суму 349 грн., після чого з викраденим майном з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Обвинувачений ОСОБА_6 у судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України визнав у повному обсязі і суду показав, що дійсно при вказаних в обвинуваченні обставинах, у вказаному місці та у вказаний час, він відкрито заволодів майном потерпілого. У вчиненому щиро кається. Просив суворо його не карати. Зокрема, щодо обставин вчинення інкримінованого йому діяння, суду пояснив, що 19 січня 2015 року він перебував у м. Чернівці, біля альтанки, розташованої на території розважального комплексу «Комуфляж», по вул. Залозецького, 97 Б, де проводив час із своєю дівчиною ОСОБА_8 , а також разом із ними був присутній і його друг Чербул ОСОБА_9 . Того вечора у нього з його дівчиною виник деякий словесний конфлікт, унаслідок якого вони гучно сперечалися. В цей час він побачив як у їх бік швидкою ходою наближається раніше невідомий йому чоловік, який підходячи ближче до нього замахнувся у його сторону скляною пляшкою й відповідно між ними розпочалася боротьба, яка в подальшому переросла у бійку. В ході бійки він завдав потерпілому кілька ударів в область голови, унаслідок чого потерпілий впав на землю, а він в свою чергу сів йому на живіт, наніс ще кілька ударів, а в подальшому намагався з`ясувати, хто він такий і чому на нього напав. Також вказав на те, що коли він сидів зверху на потерпілому, то побачив у нього в кишені мобільний телефон, який в подальшому взяв собі, з метою з`ясування, чому він на нього напав. Разом з тим, в цей час потерпілий вирвався і втік. Після цього, він пішов проводжати свою дівчину до дому та по дорозі зустрів знайомого ОСОБА_10 , якому віддав телефон, оскільки він йому був непотрібний, а також сказав ОСОБА_11 , щоб останній, якщо хтось на зателефонує на телефон, повернув його. Крім того, в судовому засіданні обвинувачений вказав на те, що наміру бити потерпілого з метою крадіжки його речей у нього не було, а бійка сталась через те, що потерпілий перший на нього напав. Просив суворо його не карати.

Крім того, не зважаючи на повне визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, його вина також підтверджується показами допитаних в судовому засіданні потерпілого та свідки, а саме:

- показами потерпілого ОСОБА_4 , який суду пояснив, що 19 січня 2015 року повертаючись з роботи до дому та проходячи поруч із розважальним комплексом «Комуфляж», що по вул. Залозецького, 97 Б почув суперечку між дівчиною та хлопцем. Дівчина дуже голосно говорила, а тому оцінивши ситуацію, подумав, що їй загрожує небезпека і їй потрібна допомога, тому вирішив прийти їй на допомогу й відповідно швидкою ходою направився у бік альтанки, й відповідно тоді, коли підходив до альтанки у його сторону пішов обвинувачений, який одразу ж почав наносити тілесні ушкодження та між ними зав`язалася бійка. В ході бійки, до них підійшов ще один хлопець, який також наносив йому тілесні ушкодження. Крім того, суду пояснив, що після бійки, коли обвинувачений кинув його на землю та сів зверху, відчував як обвинувачений його обшукує та в подальшому з кишені забрав його телефон. Також вказав на те, що зрозумівши, що сили не рівнозначні, якимось чином вирвався та почав тікати. Про те, що телефон зник, зрозумів вже після того як втік й відповідно звернувся до правоохоронних органів. Також суду вказав на те, що бійка між ним та обвинуваченим виникла у зв`язку із раптовим конфліктом, в ході якої обвинувачений завдав йому кілька ударів в область голови, а телефон забрав у нього вже після бійки. Крім того, вказав на те, що він розпочав наступ, намагаючись захистити дівчину, а також зазначив, що претензій до обвинуваченого не має та просив суворо його не карати;

- показами свідка ОСОБА_12 , яка суду пояснила, що взимку, 19 січня 2015 року вона, її хлопець ОСОБА_6 та ОСОБА_13 знаходилися біля альтанок, які находяться на території розважального комплексу «Комуфляж», сиділи в альтанці, відпочивали. В подальшому, ОСОБА_13 відійшов в бік верхньої альтанки, а вони залишилися вдвох із ОСОБА_6 та розмовляли на підвищених тонах, однак не сварилися та вона на допомогу нікого не кликала. В той час в бік їхньої альтанки зненацька почав бистрою ходою наближатися незнайомий чоловік з пляшкою від пива у руках, який йшов прямо на ОСОБА_6 , після чого між ним ОСОБА_6 розпочалася бійка. Вона ж в свою чергу почала кричати та на допомогу підбіг ОСОБА_13 , а вона втікла та не бачила, як ОСОБА_6 повалив потерпілого на землю, а також не бачили як він у потерпілого брав якісь особисті речі. Після того, як вона повернулася на місце події, то бійка вже припинилася, однак чи був потерпілий вона не пам`ятає. В подальшому, ОСОБА_6 пішов проводжати її до дому та по дорозі біля магазину «Вербена» вони зустріли ОСОБА_10 , якому він віддав мобільний телефон, як вона зрозуміла потерпілого і сказав, що якщо хтось зателефонує на цей телефон, щоб останній віддав його господарю. Чому в телефоні не було сім-карти, вона не знає та у ОСОБА_6 не питала. Про це дізналася вже після того, як їх втрьох затримала патрульна служба. Також вказала, що того вечора ні вона, ні ОСОБА_6 алкогольні напої не вживали.

- показами свідка ОСОБА_14 , який суду пояснив, що у вечорі 19 січня 2015 року вони втрьох, а саме він, ОСОБА_6 та ОСОБА_12 знаходилися біля альтанок, розташованих на території розважального комплексу «Камуфляж», де сиділи в альтанці, відпочивали і спілкувалися між собою. Також вказав на те, що оскільки у нього задзвонив телефон, він відійшов від ОСОБА_15 та ОСОБА_16 в сусідню альтанку та через деякий час почув крик та виглянувши з альтанки побачив бійку між ОСОБА_15 та невідомим чоловіком, які боролися на землі й відповідно одразу ж пішов їх розбороняти, а ОСОБА_17 в той час втекла. Коли їх розбороняв, то потерпілий вдарив його по обличчю й відповідно він також наніс йому кілька ударів, а потім вирвався від них та втік. При цьому, вказав на те, що того моменту, коли ОСОБА_6 відібрав у потерпілого мобільний телефон, він не бачив. Що стало причиною бійки йому невідомо, однак зі слів ОСОБА_15 , потерпілий перший зненацька налетів на ОСОБА_15 . Крім того, вказав на те, що телефон потерпілого він побачив вже пізніше, а саме тоді, коли вони йшли проводжати ОСОБА_18 до дому. Також йому відомо про те, що ОСОБА_19 телефон віддав знайомому ОСОБА_11 , якого вони зустріли біля магазину «Вербена» і сказав йому, що якщо хтось на телефон подзвонить, щоб останній його повернув, а в подальшому їх було затримано працівниками правоохоронних органів;

- показами свідка ОСОБА_20 , яка суду пояснила, що дійсно 19 січня 2015 року на території розважального комплексу «Комуфляж» біля альтанок відбулася бійка між обвинуваченим, якого знає візуально та іншою особою, однак безпосереднім свідком цих подій не була, а лише передала працівникам правоохоронних органів відео з камери спостереження, на якій хоча нечітко, однак зафіксовані дані події.

Крім цього, вина ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому діяння також повністю доведена наступними дослідженими та проаналізованими судом письмовими доказами, зокрема:

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 19.01.2015 року, зі змісту якого убачається, що потерпілий повідомив, що 19.01.2015 року близько 19 год. 00 хв. невідома особа під час перебування по АДРЕСА_2 відкрито заволоділа мобільним телефоном марки «Nokia 5310» вартістю 300 грн., в середині якого була сім-карта МТС № НОМЕР_2 , на рахунку якої були кошти в сумі 39 грн., після чого з місця вчинення кримінального правопорушення скрилася (а.п. 8);

- протоколом огляду місця події від 19.01.2015 року, зі змісту якого убачається, що предметом огляду була територія готельно- розважального комплексу «Комкфляж», розташованого у м. Чернівці по вул. Залозецького, 97 Б (а.п.9);

- протоколом огляду від 20 січня 2015 року, зі змісту якого убачається, що предметом огляду є виявлена на місці події картонна коробка розміром 11,5х7,5 см. (а.п.10-11);

- протоколом добровільної видачі та огляду від 19.01.2015 року, зі змісту якого убачається, що громадянин ОСОБА_21 добровільно видав мобільний телефон марки «Nokia 5310», ІМЕІ НОМЕР_1 , в середині якого відсутня сім-карта, однак наявна карта пам`яті ємністю 2 gb (а.п. 14);

- протоколом огляду від 20 січня 2015 року, предметом огляду якого був добровільно виданий мобільний телефон марки «Nokia 5310», чорного кольору із червоною вставкою, ІМЕІ НОМЕР_1 , розмірами 10,5х4,5х1,5, на передній панелі розміщений екран, під екраном кнопки набору номерів з цифрами та літерами, посередині велика кнопка, на зворотній панелі, сірого кольору у верхній частині розташований екран 2,0 мегапікс., поверхня телефону з потертостями, під кришкою телефону знаходиться батарея живлення, в відділі для сім-карти сім-карта відсутня (а.п. 15-16);

- протоколом пред`явлення речей для впізнання від 30 січня 2015 року, в ході якого потерпілий ОСОБА_4 впізнав мобільний телефон марки «Nokia 5310», чорного кольору з вставками червоного кольору (а.п. 17-18);

- протоколом добровільної видачі та огляду від 21.01.2015 року, в ході якого громадянка ОСОБА_20 добровільно видала CD-RW диск із записами відеоспостереження камер, розташованих на території готельного комплексу «Камуфляж», що по вул. Залозецького, 97Б за період часу 19.01.2015 року (а.п. 61-62);

- протоколами перегляду відеозапису від 30 та 31 січня 2015 року, в ході якого було переглянуто відеозапис, який розміщений на магнітному дику CD-RW, сірого кольору, з написом «ХDISC» 700МВ та добровільно виданий ОСОБА_20 та наявний відеозапис з камер відеоспостереження території розважального комплексу «Комуфляж» (а.п. 63-66);

При цьому, дослідивши надані стороною обвинувачення докази, суд вважає, що докази у відповідності до вимог ст. 85-86 КПК України є належними та допустими, оскільки як кожний доказ окремо, а також в сукупності підтверджує існування обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також вони є достовірними, оскільки отримані в порядку, встановленому КПК України.

Таким чином, аналізуючи всі докази в їх сукупності, суд вважає, що вина обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення доведена в повному обсязі й відповідно органом досудового слідства правильно кваліфіковані дії обвинуваченого ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_6 виду та міри покарання, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, зокрема те, що даний злочин відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, а також враховує й дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, дане кримінальне правопорушення вчинив у молодому віці.

Також суд враховує й те, що ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, позитивно характеризується по місцю проживання та роботи, не перебуває на обліках у лікаря нарколога і психіатра, у вчиненому щиро кається, офіційно працевлаштований й відповідно потерпілий до нього будь-яких претензій не має.

Наведені обставини суд, на підставі ст.66 КК України, визнає такими, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 .

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_22 суд визнає вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння, що також підтверджується довідкою КМУ «Чернівецький обласний наркологічний диспансер» №848 від 30.06.2015 року, з якої вбачається, що 19.01.2015 року громадянин ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрований з діагнозом: гостра алкогольна інтоксикація, однак з 5 березня 2015 року з обліку знятий.

Крім того, при обранні міри покарання суд також враховує й наступне.

Так, відповідно до ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Відповідно до п. 1 ст. 5 Конвенції зазначено, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
У справі «Гарькавий проти України» (рішення від 18.02.2010) Європейський суд з прав людини зазначив, що, коли йдеться про позбавлення свободи, надзвичайно важливою умовою є забезпечення загального принципу юридичної визначеності. Отже, неодмінна вимога полягає в тому, що умови, за яких має здійснюватися позбавлення свободи, мають бути чітко сформульовані в національному законі і що застосування самого цього закону має бути передбачуваним і відповідати в цьому відношенні нормі «законності», яку встановлює Конвенція».
При цьому, судом встановлено, що обвинувачений раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, по місцю проживання характеризується позитивно, офіційно працює , у скоєному щиро кається, є особою молодого віку та на даний час проходить медичне обстеження з метою подальшого призиву на строкову військову службу.
За таких обставин, враховуючи ступінь тяжкості та конкретні обставини скоєного злочину, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, та особу винного, а також думку потерпілого, який будь-яких претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має й відповідно просив суворо його не карати, суд керуючись принципом справедливості та індивідуалізації призначення покарання, приходить до висновку про можливість обрання обвинуваченому покарання в межах санкції ч. 1 ст. 186 КК України у виді штрафу.
Таку міру суд вважає достатньою не тільки для покарання ОСОБА_6 за вчинене протиправне діяння, а й для його виправлення.
Долю речових доказів по справі суд вирішує у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.368, 370, 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:
Визнати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.186 КК України і за його вчинення призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_6 , до набрання вироком законної сили, залишити обрану особисте зобов`язання.

Речові докази, а саме:

- картонну коробку розміром 11,5х7,5 см., яка передана на зберігання в камеру зберігання речових доказів Першотравневого РВ УМВС України в Чернівецькій області знищити;

- диск формату «CD-RW» сірого кольору, з написом «ХDISC» 700МВ, з відеозаписом камер зовнішнього відео спостереження, що встановлені біля комплексу «Камуфляж» по АДРЕСА_3 , приєднаний до матеріалів кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження;

- мобільний телефон марки «Нокіа-5310», чорного кольору із вставкою червоно кольору, ІМЕІ НОМЕР_1 , який передано на зберігання в камеру зберігання речових доказів Першотравневого РВ УМВС України в Чернівецькій області повернути законному власнику ОСОБА_4 .

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Апеляційного суду Чернівецької області через Першотравневий районний суд м. Чернівці протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з дня вручення йому копії вироку.

Копію вироку вручити прокурору та обвинуваченому негайно.

Суддя Першотравневого
районного суду м.Чернівці ОСОБА_1