Єдиний унікальний номер 725/5487/15-к
Номер провадження 1-кп/725/231/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12.10.2015 Першотравневий районний суд м.Чернівців
в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора: ОСОБА_3
обвинуваченого: ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в м. Чернівці угоду про визнання винуватості по кримінальному проваджені зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000141 від 14.08.2015 року, укладену між прокурором прокуратури Чернівецької області ОСОБА_3 та обвинуваченим:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянином України, українцем, уродженцем та мешканцем АДРЕСА_1 , з вищою освітою, одруженого, на утриманні одна неповнолітня дитина, раніше не судимого, -
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.368 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_4 в серпні 2015 року вчинив умисний злочин при наступних обставинах:
Так, в серпні 2015 року ОСОБА_5 у зв`язку із особистою необхідністю в отриманні гравійно-піщаної суміші з метою належного, правильного швидкого видобутку та погодження всієї необхідної дозвільної документації у відповідності до чинного законодавства України звернувся до ОСОБА_4 за допомогою з цього приводу.
У свою чергу ОСОБА_4 пояснив ОСОБА_5 , що а ні він, а ні службові особи екологічної інспекції не мають повноважень на видачу такої дозвільної документації, оскільки видобуток ГПС на річці Прут заборонений взагалі, але пообіцяв посприяти в тому, щоб ОСОБА_5 добував ГПС на незаконних підставі шляхом незаконного його видобутку.
Під час подальших спілкувань між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 ними було обумовлено між собою, що за сприяння ОСОБА_4 . ОСОБА_5 у безперешкодній вибірці та перевезені такої гравійно-піщаної суміші та не притягнення його у зв`язку із цим до відповідальності, ОСОБА_5 має надати ОСОБА_4 незаконну винагороду.
Разом із цим, ОСОБА_5 , усвідомлюючи, що ОСОБА_4 в силу їх повноважень державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Державної екологічної інспекції в Чернівецькій області, а також в силу наданої йому влади та службового становища може перешкоджати йому у видобутку ГПС, погодився дати ОСОБА_4 неправомірну вигоду, побоюючись що в іншому випадку у нього виникнуть проблеми відповідно до чинного законодавства України.
При цьому, ОСОБА_4 з ОСОБА_6 обумовили між собою, що останній має надати ОСОБА_4 2000 грн. (дві тисячі гривень) за вивезення 10 вантажних автомобілів такої гравійно-піщаної суміші.
Реалізувати свої повноваження з метою сприяння ОСОБА_5 , ОСОБА_4 планував шляхом надання ОСОБА_5 усного дозволу на безперешкодну вибірку з русла річки Прут, перевезення гравійно-піщаної суміші, а також шляхом не реагування на повідомлення про вибірку ОСОБА_5 . ГПС, попередження його про проведення планових, позапланових чи раптових перевірок з цих питань його колегами по відділу.
Після такого обумовлення, на виконання свого злочинного умислу одержати неправомірну вигоду ОСОБА_4 надав ОСОБА_5 усний дозвіл на безперешкодну вибірку з русла річки Прут, в адміністративних межах села Цурень Герцаївського району Чернівецької області та подальшого перевезення гравійно-піщаної суміші.
В подальшому, ОСОБА_5 за вказівкою ОСОБА_4 почав здійснювати вибірку ГПС з русла річки Прут, в адміністративних межах села Цурень Герцаївського району Чернівецької області.
29 серпня 2015 року біля 11 год. 00 хв. ОСОБА_5 зателефонував ОСОБА_4 та повідомив, що ним в обумовленому місці та час здійснювалася вибірка ГПС, на що останній повідомив, що ОСОБА_5 потрібно розрахуватися за вибірку ГПС. При цьому ОСОБА_4 домовився зустрітися із ОСОБА_5 в районі МТК «Калинівського ринку» в м. Чернівці.
Близько 12 год. 00 хв. 29 серпня 2015 року ОСОБА_5 на власному автомобілі на виконання попередньої домовленості із ОСОБА_4 під`їхав на вулицю Калинівську та зупинив свій автомобіль неподалік автомобільного мосту через р. Прут зі сторони Першотравневого району м.Чернівці.
ОСОБА_4 в свою чергу підійшов та сів до салону автомобіля ОСОБА_5 на переднє пасажирське сидіння. Перебуваючи у вказаному легковому автомобілі, діючи у відповідності до попередньої домовленості, ОСОБА_5 передав ОСОБА_4 обумовлену неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів в сумі 2000 гривень. У свою чергу ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів, одержав ці кошти в якості неправомірної вигоди і поклав їх собі у кишеню.
Таким чином, аналізуючи докази в їх сукупності, суд вважає, що орган досудового розслідування правильно кваліфікував дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.1 ст.368 КК України, тобто: прийняття пропозиції, обіцянки або одержання службовою особою неправомірної вигоди, а так само прохання надати таку вигоду для себе чи третьої особи за вчинення чи не вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто пропонує, обіцяє чи надає неправомірну вигоду, чи в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища.
Під час підготовчого судового засідання від прокурора надійшла угода про визнання винуватості, укладена 28.09.2015 року між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_7 .

Зі змісту угоди про визнання винуватості вбачається, що під час досудового розслідування обвинувачений ОСОБА_7 повністю та беззастережно визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.368 КК України.

Крім того, під час укладення угоди про визнання винуватості прокурор та обвинувачений ОСОБА_4 узгодили міру покарання останньому за вчинене ним кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.368 КК України у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень з позбавленням права займати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій строком на 1 (один) рік.

Під час підготовчого засідання обвинувачений ОСОБА_4 стверджував, що повністю розуміє свої права та характер обвинувачення за ч.1 ст.368 КК України щодо якого він визнає себе повністю винуватим, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди, а також наслідки укладення та затвердження угоди про винуватість, передбачені ст.473 КПК України, які йому роз`яснені судом.

Крім цього, обвинувачений ОСОБА_4 вказував на те, що вказана угода про визнання його винуватості укладена ним із прокурором добровільно, без застосування будь-якого насильства, примусу, погроз та не є наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Враховуючи вищевикладене, суд переконався, що угода про визнання винуватості, укладена між прокурором прокуратури Чернівецької області та обвинуваченим ОСОБА_4 відповідає вимогам Кримінально-процесуального кодексу України та може бути затверджена судом.

Так, відповідно до ч.4 ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Як було встановлено судом, кримінальне правопорушення, яке вчинив обвинувачений ОСОБА_4 , згідно ст.12 КК України відноситься відповідно до злочинів середньої тяжкості, вчиненим правопорушенням шкода завдана лише державним та суспільним інтересам.

Під час підготовчого судового засідання обвинувачений ОСОБА_4 визнав повністю свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.368 КК України і зрозумів, роз`ясненні судом права, передбачені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, а саме: що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, має право мовчати і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення, мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом або захищатися самостійно, допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_4 усвідомив наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч.2 ст.473 КПК України.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно ст.66 КК України, суд визнає: щире каяття у вчиненні злочину, відомості про особу обвинуваченого, зокрема те, що він раніше не судимий, має на утриманні неповнолітню дитину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.

Згідно ч.1 ст.475 КПК України, якщо суд переконався, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.100, ч.1 ст. 314, ч.4 ст.469, ст.ст. 472, 473 ч.2, п.п.1, 3, 4 ч.4 ст.474 та ст.475 КПК України суд, -

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 28.09.2015 року у кримінальному провадженні за №725/5487/15-к, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000141 від 14.08.2015 року, укладену між прокурором прокуратури Чернівецької області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

Визнати винуватим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.368 КК України і за його вчинення призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень з позбавленням права займати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій строком на 1 (один) рік.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили ОСОБА_4 залишити обраний домашній арешт.

Речові докази: грошові кошти в сумі 2000 гривень, з них 20 купюр номіналом по 100 гривень, які зберігаються в прокуратурі Чернівецької області - повернути ОСОБА_5 .

На вирок суду може бути подана апеляція до Апеляційного суду Чернівецької області протягом тридцяти діб з дня його проголошення з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Суддя Першотравневого
районного суду м.Чернівці ОСОБА_1