Апеляційний суд Житомирської області
УХВАЛА

Іменем України

29 червня 2010 року Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області в складі :

головуючого РомановаО.В.

суддів Ерещенка А.М. Слісарчука Я.А.

прокурора Глазунова С.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Житомирі кримінальну справу за апеляцією прокурора на постанову Бердичівського міськрайонного суду від 12 квітня 2010 року , якою кримінальна справа по обвинуваченню ОСОБА_1 за ст.ст. 296 ч.2,122 ч. 1 КК України, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за ст. 296 ч. 2 КК України повернута прокурору м .Бердичева для проведення додаткового розслідування.

Органами досудового слідства ОСОБА_1 обвинувачується у тому, що 16 грудня 2006 року біля 21 год., перебуваючи у стані алкогольного спяніння, діючи з єдиним умислом групою осіб з ОСОБА_2 і ОСОБА_3, неподалік костьолу „ Босих кармелітів, що по вул. Соборна у м. Бердичеві, грубо порушуючи громадський порядок, скоїли хуліганські дії відносно ОСОБА_4, що супроводжувались особливою зухвалістю.

При цьому з хуліганських спонукань ОСОБА_1 спричинив потерпілому ОСОБА_5 середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Повертаючи справу на додаткове розслідування, суд першої інстанції у своїй постанові зазначив, що під час досудового слідства не були досліджені обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, зокрема не встановлено мотив злочину. Суд також зазначив, що у показах свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7 та потерпілого ОСОБА_5 маються розбіжності. На думку суду усунути

дані недоліки в судовому засіданні неможливо і з цих підстав повернув справу на додаткове розслідування.

В апеляції прокурор просить скасувати постанову суду і справу направити до Бердичівського міськрайонного суду на новий судовий розгляд. Апелянт вважає, що досудовим слідством встановлено, що злочин скоєно з хуліганських мотивів, посилаючись при цьому на покази потерпілого ОСОБА_5 та висновок судово-медичної експертизи. Прокурор вважає, що усунення розбіжностей у показах свідків та потерпілого не потребує проведення додаткових слідчих дій, немає також необхідності у встановлені додаткових свідків даної події, вважає, що суд мав можливість дати обєктивну оцінку показам свідків, потерпілого, підсудних, іншим доказам, які є у справі.

Заслухавши доповідача, міркування прокурора, який підтримав апеляцію, вивчивши доводи апеляції та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляція прокурора задоволенню не підлягає з слідуючих підстав.

Вивчивши матеріали кримінальної справи, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, повертаючи справу на додаткове розслідування вірно у постанові зазначив, що органами досудового слідства, всупереч вимогам ст.ст. 22,64 КПК України не були досліджені обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 64 КПК України, до обставин, що підлягають доказуванню в кримінальній справі належать і мотиви злочину.

Органами досудового слідства не перевірені і не дана оцінка показам свідка ОСОБА_8 про причини конфлікту між обвинуваченим ОСОБА_1 та потерпілим ОСОБА_5

Також під час провадження досудового слідства не встановлено місце скоєня злочину, не усунуті протиріччя у показах свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, потерпілого ОСОБА_5 та підсудного ОСОБА_1 про місце та обставини побиття потерпілого.

Суд першої інстанції вірно вказав, що зазначені недоліки під час судового слідства неможливо усунути і обгрунтовано повернув справу на додаткове розслідування.

Органам досудового слідства при проваджені додаткового слідства необхідно виконати вказівки суду першої інстанції, викладені у постанові суду від 12 квітня 2010 року та ухвалі апеляційного суду Житомирської області від 3 березня 2010 року.

2

На підставі наведеного , керуючись ст.ст. 365,366, КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляцію прокурора залишити без задоволення, а постанову Бердичівського міськрайонного суду від 9 квітня 2010 року про направлення кримінальної справи на додаткове розслідування без змін.

З