Справа № 536/1070/14
Провадження №1-кп/524/126/15
09.11.2015 року, Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі колегії :
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю секретарів - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 , ОСОБА_7
захисника - ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_9 ,
законного представника ОСОБА_10
про застосування примусових заходів виховного характеру у вигляді застереження за ознаками вчинення суспільно небезпечного діяння передбаченого ст.. 118 КК України,
19.12.2013 року біля 18 години 00 хвилин обвинувачений ОСОБА_9 знаходився по АДРЕСА_2 разом з ОСОБА_12 та ОСОБА_13 . В цей час між обвинуваченим ОСОБА_9 та ОСОБА_12 на грунті раптово виниклих особистих неприязних відносин виникла сварка, яка переросла в бійку, до якої приєднався ОСОБА_13 , котрий дав ОСОБА_12 сокиру. Взявши в руки сокиру ОСОБА_12 намагався нанести удари ОСОБА_9 .
Враховуючи характер небезпеки, що загрожувала неповнолітньому ОСОБА_9 , а також раптовість нападу, неготовність останнього до його відбиття, фізичні дані ОСОБА_12 , який був значно сильніший за нього, обвинувачений ОСОБА_9 сприймав його дії як загрозу для власного життя.
Захищаючись, він почав кусати за руки потерпілого ОСОБА_12 та вивертати йому пальці. Після цього, ОСОБА_9 вихопив з рук ОСОБА_12 сокиру умисно наніс останньому два удари лезом сокири, та не менше 6 ударів кулаком руки по голові, та не менш 3 ударів ногами по верхній частині тулубу, а також декілька ударів ногами та руками по тілу, верхніх і нижніх кінцівках, спричинивши тяжку шкоду, яка явно не відповідала небезпечності посягання та характеру небезпеки, що загрожувала ОСОБА_9 . Вказані травми призвели до смерті потерпілого ОСОБА_12 .
Обвинувачений ОСОБА_9 в судовому засіданні визнав себе винним в інкримінованому йому злочині та пояснив, що скоїв його з таких причин та мотивів як це вказано в описовій частині вироку. Відмовився давати покази, пояснючи тим, що йому тяжко згадувати про те що сталося.
Крім визнання вини вина обвинуваченого ОСОБА_9 підтверджується наступними доказами, які є належними та допустимим і були досліджені у судовому засіданні:
- висновками судово-медичної експертизи трупа гр-на ОСОБА_12 № 790/1 від 07.02.2014 року, згідно якої виявлені тілесні ушкодження: перша група закрита травма голови з крововиливами під м' яку мозкову оболонку в лобно-скронево-тім' яній ділянці правої півкулі та тім' яній ділянці лівої півкулі головного мозку; крововиливами в м' які покриви голови з боку їх внутрішньої поверхні в тім' яно-скронево-потиличній ділянці справа, в лобно-скроневій ділянці справа та тім' яній ділянці більше зліва; ранами у зовнішнього кута правої очної щілини, на підборідді справа з переходом на нижню губу, в лобній та скроневій ділянках справа; синцями та саднами на обличчі, які по ступеню тяжкості, стосовно живої особи, відносяться до ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя, а в даному конкретному випадку, як такі що призвели до смерті . Травма голови утворилась від не менш ніж восьмикратної травмуючої дії, при цьому:синці; садна в правій виличній і скроневій ділянках; рани у зовнішнього кута правої очної щілини, на підборідді справа з переходом на нижню губу, утворились від не менш ніж шестикратної ударної дії тупих твердих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею, яким могли бути долоні стиснуті в кулаки, ноги людини, або інші предмети з подібними характеристиками, рани в лобній та скроневій ділянках справа утворились від двократної дії предметів з ріжучими властивостями, яким могло бути лезо сокири, або інші предмети з подібними характеристиками.Між спричиненням гр-ну ОСОБА_12 даних тілесних ушкоджень та настанням його смерті існує прямий причинно-наслідковий зв`язок; друга група - закрита травма грудної клітини з переломом тіла грудини; множинними переломами ребер справа по середньоключичній лінії та зліва по лопатковій та підпахвовим лініям з розривом пристінкової плеври; розривом легеневої плеври правої легені; синцями на правій боковій поверхні грудної клітини, яка супроводжувалась правобічним гемотораксом (кровотечею в праву плевральну порожнину) та по ступеню тяжкості, стосовно живої особи, може бутті віднесена до тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя . Виявлені тілесні ушкодження цієї групи утворились від не менш ніж трьох кратної дії тупих твердих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею, якими могли бути ноги людини, з місцем прикладання однократної травмуючої дії в ділянці грудини, та не менш ніж двократної травмуючої дії в ділянці правої бокової поверхні грудної клітини; третя група - відкриті вивихи 2-3-го пальців правої кисті в проксимальних міжфалангових суглобах з розривами зв`язок, сухожилків згиначів та ранами на долонній поверхні в проекції вказаних суглобів, які по ступеню тяжкості, стосовно живої особи, відносяться до ушкоджень середньої тяжкості, за ознакою тривалого розладу здоров`я; четверта група - рани неправильно-овальної форми на правому передпліччі, садна лінійної форми в правій білявушно-жувальній ділянці, які по ступеню тяжкості, стосовно живої особи, як окремо, так і в своїй сукупності, можуть відноситись до легких тілесних ушкоджень . Всі виявлені тілесні ушкодження носять прижиттєвий характер, утворились незадовго до настання смерті, в короткий проміжок часу. Смерть гр-на ОСОБА_12 настала в наслідок травми голови з крововиливами під м`які мозкові оболонки. Смерть гр-на ОСОБА_12 могла настати 19.12.2013 року в проміжок часу з 18-00 до 24-00 години. ОСОБА_12 в момент спричинення йому тілесних ушкоджень міг знаходитись як у вертикальному, або близькому до нього, так і в горизонтальному, або близькому до нього положенні, при цьому ділянка обличчя, права половина волосистої частини голови, а також передня та права бокова поверхні грудної клітини були доступні для нанесення ударів.Локалізація, кількість та морфологічна характеристика всіх виявлених на тілі потерпілого тілесних ушкоджень дозволяє виключити можливість їх утворення внаслідок падіння з положення стоячи (з висоти власного зросту), як на площину, так і на виступаючі предмети, як з раніше наданим прискоренням, так і без такого, а також спричинення їх власною рукою ( Т. 2 а.с. 175-179);
- висновком судово-медичної експертизи гр-на ОСОБА_9 № 15 від 27.12.2013 року , згідно якого у останього будь-яких тілесних ушкоджень не виявлено (том 2, а.с.139-140),
- відеозаписом слідчого експерименту від 27.12.2013 року, проведеного з участю ОСОБА_9 , під час якого останній в присутності захисника, законного представника та понятих повідомив, що особисто заподіяв тілесні ушкодження сокирою ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , при цьому мотивував свої дії нападом ОСОБА_12 на нього з сокирою та намаганням стримати його , ОСОБА_9 , ОСОБА_13 , який кричав про наявність у нього ножа. В подальшому ОСОБА_9 в присутності вказаних осіб показав особисто всі обставини нанесення тілесних ушкоджень та розташування тіл загиблих відносно меблів у кімнаті, де було вчинено злочин, відповідно до наданих ним пояснень. Так, згідно даного відеозапису слідчого експерименту ОСОБА_9 показав механізм та обставини нанесення ним тілесних ушкоджень руками, ногами та сокирою як ОСОБА_12 так і ОСОБА_13 . При цьому ОСОБА_9 добровільно у вільній формі, про що свідчить відеозапис, повідомив про механізм нанесення тілесних ушкоджень йому безпосередньо під час конфлікту ОСОБА_12 , що знайшло своє підтвердження у висновку СМЕ № 16 від 30.12.2013 року (а.с.203-204 т.2), щодо ОСОБА_9 . Останній під час відтворення показував, як йому ОСОБА_12 наніс удар ногою по лівій голені, пояснював, як загинав пальці ОСОБА_12 з метою заволодіння сокирою та вказував, що декілька разів вкусив ОСОБА_12 за руку . Пояснення ОСОБА_9 , дані ним під час слідчого експерименту в частині загинання пальців та укусів ОСОБА_12 , підтверджені висновками СМЕ ОСОБА_9 № 16 від 30.12.2013 року (а.с.203-204 т.2), згідно якого виявлено тілесні ушкодження у вигляді відкритих вивихів 2-3-го пальців правої кисті в проксимальних міжфалангових суглобах з розривами зв`язок, сухожилків згиначів та ранами на долонній поверхні в проекції вказаних суглобів. Ушкодження цієї групи утворились від дії тупого твердого предмету, з місцем прикладання травмуючої дії до кінчиків пальців з перерозгинанням пальців в міжфалангових суглобах. Враховуючи ступінь загоєння саден та колір синці, слід вважати, що виявлені тілесні ушкодження могли утворитися близько 7-10 діб до моменту огляду. Виявлені також рани неправильно-овальної форми на правому передпліччі, які по ступеню тяжкості, стосовно живої особи, як окремо, так і в своїй сукупності, можуть відноситись до легких тілесних ушкоджень , які утворились від дії тупих твердих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею, індивідуальні особливості яких в ушкодженнях не відобразились, які під кутом до даної анатомічної ділянки.
Допитаний з приводу даної групи ушкоджень експерт ОСОБА_14 в суді пояснив, що дані тілесні ушкодження могли утворитися від одночасного тертя та тиску твердого предмету , пояснивши, що зуби віднесені до тупих предметів, в даному випадку факт укусу експертизою не встановлено. Таке могло мати місце , якби укус був через одяг. Як вбачається з протоколу огляду місця події на трупі ОСОБА_12 під час його огляду був светр, який закривав тулуб та руки , та тілесні ушкодження на правому передпліччі були виявлені під час огляду трупу під одягом.Враховуючи характер, локалізацію, морфологічні особливості та механізм утворення тілесних ушкоджень в ділянці 2-3-го пальців правої кисті та правого передпліччя, слід вважати , що вони могли утворитись під час боротьби потерпілого та нападника. Ушкодження в ділянці 2-3-го пальців правої кисти утворились внаслідок перерозгинання вказаних пальців, що могло мати місце при спробі нападника розтиснути пальці потерпілого, зігнуті в кулак. Згідно висновків судово-медичної експертизи трупа гр-на ОСОБА_12 № 790/2 від 11.02.2014 року покази ОСОБА_9 не протирічать об`єктивним судово-медичним даним в частині давності, локалізації, кількості та механізму спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_12 (том 2, а.с.155). В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 підтвердив , що на слідчому експерименті він все розповідав та показував як це було насправді, добровільно і без тиску. Враховуючи детальність описаних ОСОБА_9 дій під час нанесення ним тілесних ушкоджень ОСОБА_12 , нанесених самому ОСОБА_9 , описання місця вчинення вбивства до дрібниць, що знайшло повне підтвердження у вище перелічених доказах, суд вважає, що слідчий експеримент з участю ОСОБА_9 є належним та допустимим доказом на підтвердження вини ОСОБА_9 ,
- висновком № 25 судово-психологічної експертизи, складеного 07.03.2014 року (том 2, а.с.221-228) , згідно якого процес слідчого експерименту з підозрюваним ОСОБА_9 від 27.12.2013 р. стосовно подій інкримінованого йому злочину, а саме навмисного вбивства ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , при проведенні вказаної слідчої дії із застосуванням відеозапису, характеризується стриманою психологічною взаємодією підозрюваного з особами, які у ході слідчої дії задавали йому питання. Психологічні особливості комунікативної діяльності підозрюваного ОСОБА_9 у процесі слідчого експерименту від 27.12.2013 р. про обставини інкримінованого йому злочину, характеризуються наявністю стійких індивідуально-психологічних особливостей: стриманою діалоговою активністю, наявністю у повідомленнях загальних та специфічних деталей про обстановку та обставини прибуття до м.Комсомольськ Полтавської області; зустрічі з потерпілим ОСОБА_12 ; про обстановку та обставини прибуття до будинку, де мешкав ОСОБА_12 ; про обстановку та обставини подій під час його відходу з будинку, де мешкав ОСОБА_12 . Невербальні засоби комунікативної діяльності ОСОБА_9 не властиві для проявів вимушеної спонуки до спілкування та виконують функцію смислового навантаження. Прояви психічної діяльності ОСОБА_9 у ході всієї слідчої дії містять достатній комплекс ознак, що за своєю психологічною суттю є «слідами» минулого досвіду, відображеного ним під час реконструювання ним вище зазначених епізодів події злочину, що розслідується за справою. У поведінці підозрюваного ОСОБА_9 при проведенні з ним слідчого експерименту від 29.12.2013 року, проведеного із застосуванням відеозапису, констатуються психологічні особливості, що властиві для самостійного відтворення обстановки та обставин прибуття до м.Комсомольськ Полтавської області, зустрічі з потерпілим ОСОБА_12 , обстановки та обставин прибуття до будинку, де мешкав ОСОБА_12 , обстановки та обставин подій під час його відходу з будинку, де мешкав ОСОБА_12 ,
- протоколом огляду місця події від 21.12.2013 року, який проводився на шостому поверсі кімнати АДРЕСА_3 , яким зафіксовано виявлені трупи ОСОБА_12 та ОСОБА_13 ( а.с. 9-60 т.2).
Таким чином, суд дійшов до висновку, що винність ОСОБА_9 у вчиненні діяння, що підпадає під ознаки злочину, передбаченого ст.118 КК України, тобто умисне вбивство, вчинене при перевищенні меж необхідної оборони - доведено повністю.
Відповідно до ст.22 КК України кримінальній відповідальності за злочин, передбачений ст.118 КК України підлягають особи, яким до вчинення злочину виповнилося шістнадцять років. Як вбачається з свідоцтва про народження ОСОБА_9 , станом на 19.12.2013 року останньому було 15 років. Згідно ч.2 ст.97 КК України примусові заходи виховного характеру, передбачені ч.2 ст.105 КК України, суд застосовує до осіб, які до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинили суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння передбаченого Особливою частиною цього Кодексу.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_15 просив застосувати до обвинуваченого ОСОБА_9 примусові заходи виховного характеру у вигляді застереження.
Обвинувачений, законний представник та його захисник проти заявленого клопотання не заперечували.
Враховуючи викладене, вислухавши думку учасників процесу, суд приходить до висновку, що неповнолітній, який вчинив злочин невеликої або середньої тяжкості може бути звільнений судом від покарання, якщо буде визнано, що щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки він на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання. Тому суд застосовує до неповнолітнього ОСОБА_9 примусові заходи виховного характеру у вигляді застереження.
Керуючись ст.22 , 105 ч.2 п. 1 КК України, ст.498-501 КПК України, суд,-
ухвалив:
Застосувати до ОСОБА_9 за вчинення суспільно небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки злочину, передбаченого ст.118 КК України примусові заходи виховного характеру у виді застереження.
На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Полтавської області через Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області на протязі 30 днів з дня її проголошення.
Копію вироку вручити негайно обвинуваченому, законному представнику, захиснику та прокурору
Колегія суддів:
Головуюча: ОСОБА_1
Судді: ОСОБА_2
ОСОБА_3