Справа № 1413/1674/2012
пров. № 5/1413/284/2012
П о с т а н о в а

І м е н е м У к р а ї н и

05 грудня 2012 року Казанківський районний суд Миколаївської області

в складі: головуючої судді Сябренко І.П.

при секретарі Поліщук С.П.

з участю: прокурора Сідорова О.М.

представника КВІ ОСОБА_1

засудженого ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду смт. Казанка подання старшого інспектора Казанківського районного підрозділу КВІ УДПтС України в Миколаївській області стосовно ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, має на утриманні малолітню дитину, не працюючого, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_4, засудженого 21.09.2010 року Казанківським районним судом Миколаївської області за ч.І ст.121 КК України до позбавлення волі строком на 5 років із застосуванням ст.75 КК України з випробуванням на іспитовий строк тривалістю 3 роки з покладенням обов'язків, передбачених п.3 і п.4 ч.1 ст.76 КК України,

про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням,

Встановив:

В поданому до суду поданні орган, що відає відбуванням покарання вказує, що в період проходження іспитового строку, визначеного вироком Казанківського районного суду Миколаївської області від 21.09.2010 року, засуджений ОСОБА_3 допустив три правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення.

Посилаючись на систематичне вчинення засудженим ОСОБА_2 правопорушень, орган виконання покарання ставить питання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого ОСОБА_2 для реального відбування призначеного покарання.

Представник КВІ Казанківського району підтримав подання, просив його задовольнити.

Засуджений ОСОБА_3 визнав, що дійсно тричі притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ст.173-2 КУпАП, свою поведінку повязує зі своєю хворобою (епілепсія), але обов'язки покладені на нього вироком суду виконує, нового злочину не вчинив, в подальшому зобов'язався правопорушень не вчиняти, просив відмовити в задоволенні подання.

На думку прокурора подання є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

Вислухав пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали подання, суд приходе до такого висновку.

Вироком Казанківського районного суду від 21.09.2010 року ОСОБА_3 засуджений за ч.1 ст.121 КК України до позбавлення волі строком на 5 років із звільненням від відбування покарання на підставі ст.75 КК України з випробуванням на іспитовий строк тривалістю три роки з покладенням на нього обовязків, передбачених п.2 і п.3 ч.1 ст.76 КК України, а саме: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.

В період проходження іспитового строку засуджений ОСОБА_2 вчинив правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення, а саме: 03.07.2012 року був притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.173-2 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 51 грн.; 26.07.2012 року притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 85 грн.; 16.10.2012 року притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді громадських робіт строком 40 годин.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обовязки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбуття призначеного покарання.

Засуджений ОСОБА_2 протягом іспитового строку три рази вчиняв правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення, види яких передбачені у ст.24 КУпАП.

З довідки Казанківської центральної районної лікарні №1548/01-13 від 21 листопада 2012 року Вбачається, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5 перебуває на «Д» обліку у лікаря-психіатра з діагнозом розлад особистості і поведінки внаслідок епілепсії.

Посилання на вчинення правопорушень ОСОБА_2, як на підставу скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням, суд вважає безпідставними, так як в судовому засіданні встановлено, що засуджений ОСОБА_2 хворіє на тяжку хворобу і в зазначених в протоколах випадках вчиняв правопорушення під впливом хворобливого стану, що вказує на те, що він не мав наміру ухилятися від відбування покарання з випробуванням.

За таких обставин, суд приходить до висновку про відсутність достатніх передумов та підстав вважати, що поведінка засудженого ОСОБА_2 протягом іспитового строку проходження випробування свідчить про небажання останнього стати на шлях виправлення і необхідності направлення його для реального відбування покарання, тому подання кримінально-виконавчої інспекції про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.408-2 КПК України, в редакції Закону 1960 року з наступними змінами, розділом XI «Перехідних положень» КПК України, суд

Постановив:

В задоволенні подання старшого інспектора Казанківського районного підрозділу КВІ УДПтС України в Миколаївській області стосовно засудженого ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням, - відмовити.

На постанову протягом семи діб з дня її оголошення прокурор та засуджений вправі по апеляції до апеляційного суду Миколаївської області.

Суддя