Справа № 362/4849/14-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/1216/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 35 17.11.2015

УХВАЛА
Іменем України
17 листопада 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3
ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участю:
прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7 , ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційними скаргами прокурора ОСОБА_9 , захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_10 , засудженого ОСОБА_10 , засудженого ОСОБА_11 на вирок Васильківського міськрайонного суду Київської області від 24.07. 2015 року, яким :
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Старокостянтинів Хмельницької області , без місця реєстрації,був зареєстрований АДРЕСА_1 , проживав АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, освіта середня, розлученого, непрацюючого, раніше не судимого,

визнано винним в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч.2 ст. 289 КК України та призначено покарання:

-за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3 (трьох) років 6 місяців позбавлення волі;

-за ч. 2 ст. 289 КК України у виді 5 ( п`яти ) років позбавлення волі з конфіскацією майна, що належить йому на прав особистої власності.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України остаточне покарання ОСОБА_10 було призначено за сукупністю злочинів , визначене шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, належного йому на праві особистої власності.

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Миколаєва, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , мешкав АДРЕСА_4 , українця, громадянина Україна, освіта неповна середня, непрацюючого,не одруженого, в цивільному шлюбі має дитину ІНФОРМАЦІЯ_3 , раніше судимого:

- 27.10.2001 року Центральним райсудом м. Миколаїва , ст. 140 ч.2, 145 ч.1 , 75 КК України до 1 року позбавлення волі, іспитовий строк 1 рік ;

- 29.05.2003 року Заводський райсуд м. Миколаїва , ст.ст. 146 ч.2, 186 ч.2, 357 ч.3, 187 ч.2, 69,70 КК України до 6 років позбавлення волі, В силу ст. 71 КК України приєднано 6 місяців за вироком від 27.10.2001 року ;

- 24.06.2004 року Центральним райсудом м. Миколаїва , ст.ст. 121 ч.1, 186 ч.2, 187 ч.2, 187 ч.4 , 289 ч.3, 70 КК України до 9 років позбавлення волі . На підставі ч.4 ст. 70 КК України з урахуванням вироку від 29.05.2003 року.Звільнений умовно достроково 16.06.2010 року по Постанові Новобугського райсуду Миколаївської області від 08.06.2010 на 1 рік 8 місяців і 12 днів ;

- 02.02.2015 року Шевченківським районним судом м. Києва за ч.2 ст. 289 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

визнано винним в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 125, ч.3 ст. 185,ч.2 ст. 125 , ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 289, ч.2 ст. 194 КК України та призначено покарання :

за ч. 2 ст. 125 КК України у виді 1 року обмеження волі, що відповідає 6 місяцям позбавлення волі відповідно до ст.. 72 КК України.

за ч. 2 ст. 125 КК України у виді 1 року обмеження волі, що відповідає 6 місяцям позбавлення волі відповідно до ст.. 72 КК України.

за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років 4 місяців позбавлення волі;

за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі;

за ч. 2 ст. 289 КК України до 6 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що належить на праві особистої власності;

за ч. 2 ст. 194 КК України до 5 років позбавлення волі;

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України остаточне покарання за сукупністю злочинів, визначене шляхом часткового складання призначених покарань у виді 8 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що належить йому на праві особистої власності.

На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 2 лютого 2015 року більш суворим за даним вироком, остаточне покарання ОСОБА_11 визначене у виді 8 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що належить йому на праві особистої власності.

В С Т А Н О В И Л А:
За вироком суду, 29.07.2014 близько 22 год.30 хв. ОСОБА_11 , перебуваючи в будинку АДРЕСА_4 , маючи намір на спричинення тілесних ушкоджень та реалізуючи свій злочинний намір, підійшов до ОСОБА_12 , яка знаходилась на ліжку в одній із кімнат вказаного будинку та завдав їй два удари руками, зібраними в кулак в область голови потерпілої , після чого за допомогою ножа, якого ОСОБА_11 взяв на кухні будинку , наніс ОСОБА_12 різані рани обличчя та правого плечового суглобу.

Згідно висновку судово-медичної експертизи №500 від 07.10.14 у ОСОБА_12 мали місце: струс головного мозку, різані рани у правій частині лобної області, у лівій вилицюватій області і на передній поверхні правого плечового суглоба , які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження , що потягли короткочасний розлад здоров,я; різані рани верхньої губи і правої щоки, великий синець лівої половини обличчя, кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.

Крім того, 12.08.2014 , близько 17 год.00 хв., ОСОБА_11 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, маючи намір на таємне викрадення чужого майна, вступив у злочинну змову з ОСОБА_10 , після чого, реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_11 шляхом пошкодження вікна у будинку АДРЕСА_5 , який належить ОСОБА_13 , проник в середину вказаного будинку та відчинив вхідні двері до будинку, через які увійшов ОСОБА_10 .

Після цього ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , перебуваючи у вказаному будинку , таємно викрали з нього особисті речі потерпілої ОСОБА_13 , а саме: грошові кошти у розмірі 3500 грн., ювелірні вироби із золота ланцюжок довжиною близько 60 см, вагою 7,09 г, вартістю 4550 грн.; ланцюжок довжиною близько 50 см, вагою близько 3 г, вартістю 1950 грн. ; ланцюжок на руку вагою 8,05 г, довжиною 20 см, вартістю 5230 грн.; ланцюжок на руку довжиною 19 см, вагою 14,8 г, вартістю 9100 грн., дві обручки розміром 16,5 та 22 см, загальною масою 8 г , вартістю 5200 грн.; каблучку з діамантом вагою 3,08 г, вартістю 3000 грн.; перстень вагою 1,57 г , вартістю 950 грн.; каблучку з діамантом вагою 3,21 г, вартістю 3000 грн., каблучку з гранатом вагою 1,5 г, вартістю 975 грн.; жіночу каблучку в вигляді печатки вагою 3 г, вартістю 1950 грн.; сережки з діамантом вагою 4,73 г, вартістю 11528 грн.; сережки з діамантами, 750 проби, вагою 4,41 г, вартістю 11000 грн.; сережки з гранатом, вагою 3 г , вартістю 1950 грн.; сережки у вигляді сердечка, вагою 2 г, вартістю 1300 грн.; брошку вагою 3,26 г, вартістю 2120 грн.; золотий кулон «Матір божа», вагою 8 г, вартістю 4000 грн.; хрестик-кулон, вагою 1 г, вартістю 600 грн., хрестик-кулон, вагою 1,72 г , вартістю 1050 грн.; сережки з діамантом, вагою 3,69 г, вартістю 5000 грн.; золоті вироби(лом) близько 5 г, вартістю 2500 грн.; вироби із срібла: каблучку з візерунком масою 6 г, вартістю 360 грн.; каблучку без візерунку масою 5 г, вартістю 300 грн.; браслет срібний з позолотою у вигляді 4 овальних частин, вартістю 1500 грн., чоловічій грубий ланцюжок довжиною близько 60-65 см, вагою 15 г, вартістю 900 грн.; сережки з сіро-блакитним каменем, вартістю 500 грн.; мобільні телефони «Nokia X2» , вартістю 600 грн., в якому знаходилась картка оператора «Київстар», вартістю 100 грн. «Motorola T-Mobile», вартістю 1000 грн. та «Samsung», вартістю 200 грн., в якому знаходилась картка оператора «МТС», вартістю 10 грн., на рахунку якої було 50 грн.

З місця вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_10 з ОСОБА_11 зникли, чим потерпілій було завдано матеріальної шкоди на загальну суму 85 973 грн.

Крім того, 12.08.2014 , близько 17 год.00 хв. ОСОБА_11 і ОСОБА_10 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, на подвір,ї домоволодіння АДРЕСА_5 , повторно, маючи намір на незаконне заволодіння транспортним засобом , вступили в злочинну змову.

Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_11 за допомогою ключів від автомобіля відчинив водійські дверцята автомобіля «Nissan Teana, реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_14 , а ОСОБА_10 в цей час намагався відкрити ворота, які ведуть з подвір,я вказаного домоволодіння. Далі ОСОБА_11 підійшов до ОСОБА_10 та допоміг йому відчинити вказані ворота.

Продовжуючи виконувати свій спільний умисел , ОСОБА_11 сів до салону вказаного автомобіля , за допомогою ключів привів у дію його двигун та разом з ОСОБА_10 на вказаному транспортному засобі з місця вчинення кримінального правопорушення зникли.

У подальшому , 14.08.2014 , близько 03-04 години, ОСОБА_10 , перебуваючи за кермом викраденого автомобіля «Nissan Teana, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись неподалік будинку №2-а по вул. Леніна в с. Путрівка Васильківського району Київської області , не впорався з керуванням та допустив зіткнення з бетонною електроопорою та парканом вищевказаного домоволодіння та з місця вчинення дорожньо-транспортної пригоди зник. В результаті ДТП автомобіль зазнав механічних пошкоджень.

Крім того, 15.08.2014 , близько 21 год.00 хв. ОСОБА_11 , перебуваючи неподалік автобусної зупинки «Берізки», що по вул. Декабристів в м. Василькові Київської області , маючи намір на спричинення тілесних ушкоджень та реалізуючи свій злочинний намір , підійшов до ОСОБА_12 та почав наносити їй удари кулаками в область голови та ногами в область ніг потерпілої.

Згідно висновку судово-медичної експертизи №501 від 07.10.14 у ОСОБА_12 мали місце: струс головного мозку, який кваліфікується як легке тілесне ушкодження , що потягло короткочасний розлад здоров,я ; синець і множинні садна правої біляочноямкової області , контузія правого ока, садно правого колінного суглоба , які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження .

Крім того , 23.08.2014 року , близько 03год.20 хв. ОСОБА_11 , перебуваючи в приміщенні АЗС « БРСМ» ТОВ «БЕЛ ОІЛ», що розташоване по вул. Антонова 1-А в с. Мархалівка Васильківського району Київської області , повторно, маючи намір на відкрите заволодіння чужим майном та реалізуючи свій злочинний умисел , перестрибнув через торговий прилавок , де в присутності оператора вищевказаного підприємства ОСОБА_15 , відкрито заволодів грошовими коштами в сумі 20650 грн., які знаходились у металевому сейфі , після чого з місця вчинення кримінального правопорушення з викраденими коштами зник, чим ТОВ`БЕЛ ОІЛ « заподіяв матеріальної шкоди на вказану суму.

Крім того, 23.08.2014 , близько 18 год.00 хв., ОСОБА_11 , перебуваючи в будинку АДРЕСА_4 , маючи намір на умисне знищення чужого майна шляхом підпалу , та реалізуючи свій злочинний умисел, пройшов до гаражного приміщення,що розташоване в будинку вказаного домоволодіння, де за допомогою запальнички підпалив водійське та переднє пасажирське сидіння автомобіля марки ВАЗ-21099 д.н.з. НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_16 , в результаті чого сталося загорання транспортного засобу. З місця вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_11 зник , чим потерпілій було завдано матеріальної шкоди .

Згідно висновку судової автотоварознавчої експертизи №0107 від 17.06.2015 ринкова вартість автомобіля ВАЗ-21099 , державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , станом на 23.08.2014 становить 63 890, 00 грн..

Матеріальний збиток, заподіяний власнику автомобіля ВАЗ-21099, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , внаслідок пошкодження останнього в результаті пожежі, визначається як ринкова вартість автомобіля на момент пошкодження і становить 63890 грн.

Прокурор, не погоджуючись з вироком суду, не оспорюючи доведеність вина та правильність кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_11 , подав апеляційну скаргу, в якій просив вирок Васильківського міськрайонного суду Київської області від 24.07. 2015 року стосовно ОСОБА_11 змінити в частині призначеного покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та виключити з регулятивної частини вироку призначене ОСОБА_11 покарання за ч. 2 ст. 125 КК України до 1 року обмеження волі, що за ст.. 72 КК України відповідає 6 місяцям позбавлення волі. А також на підставі ч. 1 ст. 70 КК України остаточне покарання за сукупністю злочинів, визначене шляхом часткового складання призначених покарань у виді 8 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, належного йому на праві особистої власності.

ОСОБА_10 , не погоджуючись з вироком суду, подав апеляційну скаргу з доповненнями, в якій просив пом`якшити призначене йому покарання та застосувати ст..75 КК України. Також, просить апеляційний суд перекваліфікувати його дії з ч.2 ст.289 КК України на ч.1 ст.289 КК України, оскільки заволодіння транспортним засобом він скоїв групою осіб, але без попередньої змови.

Захисник ОСОБА_7 , не погоджуючись з вироком суду, подав інтересах ОСОБА_10 апеляційну скаргу, в якій просив вирок суду в частині призначеного покарання ОСОБА_10 змінити, а покарання пом`якшити, тобто призначивши покарання у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна із застосуванням ст.ст.75, 76 КК України. Вказував, що при призначенні покарання судом першої інстанції не були враховані всі дані про особу ОСОБА_10 .

ОСОБА_11 , не погоджуючись з вироком суду, подав апеляційну скаргу з доповненнями, в якій просив вирок суду скасувати, та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції, мотивуючи тим, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.. Крім того, вказував, що суд першої інстанції призначив покарання, яке не відповідає ступеню тяжкості вчинених кримінальних правопорушень.

Заслухавши доповідача,

- прокурора, який підтримав свою апеляційну скаргу, проти задоволення апеляційних скарг ОСОБА_10 , захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_10 , ОСОБА_11 заперечував;

- ОСОБА_11 , який підтримав подану апеляційну скаргу з доповненнями в частині пом`якшення призначеного покарання та просив її в цій частині задовольни, зменшити призначене покарання до семи років позбавлення волі. Вказував, що скоїв злочини в зв`язку зі збігом тяжких особистих обставин; проти задоволення апеляційних скарг прокурора, ОСОБА_10 та захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_10 , - не заперечував;

- захисника ОСОБА_11 ОСОБА_8 , який підтримав подану ОСОБА_11 апеляційну скаргу, проти задоволення апеляційних скарг прокурора, ОСОБА_10 та захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_10 , - не заперечував;

- захисника ОСОБА_7 , який підтримав подані апеляційні скарги та не заперечував проти їх задоволення;

перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає до задоволення, решту апеляційних скарг необхідно залишити без задоволення.

Винність обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, за які вони засуджені, доведена доказами. Зібраними в ході досудового розслідування та досліджені у судовому засіданні, яким суд дав належну оцінку, а саме:

-показаннями потерпілого ОСОБА_14 , який пояснив суду, що 12.08.14 року його не було вдома, оскільки він разом з сином поїхав до родичів у Черкаську область . Десь о 18 годині, вони ще перебували в дорозі, коли передзвонила дружина і повідомила, що викрали автомобіль «Нисан» , що стояв на подвір,ї будинку. АДРЕСА_6 годині вони повернулись додому , вже були працівники міліції, і тоді ж він дізнався, що окрім викрадення автомобіля, скоєна крадіжка грошей , ювелірних виробів і мобільних телефонів, з будинку, які знаходились в різних місця : в комоді, в тумбі . Металеві ворота були відкриті , дужки замка скручені . Автомашина відновленню не підлягає. На даний час йому нічого не відшкодовано. Автомашину він віддав на розборку, грошей він за це не отримав, але приблизно має отримати 10 000 грн.

-показаннями потерпілої ОСОБА_13 , яка пояснила суду, що в той день, 12.08.14 , вона перебувала вдома, і бачила у вікно, як до її чоловіка, що був на подвір,ї підходили двоє молодих людей, одного з яких вона впізнає як обвинуваченого, просили сірники, але вели себе дуже зухвало, були якісь похмурі, наче з похмілля.. Було це десь о 12-30. Після чого чоловік поїхав до родичів у Черкаську область, вона залишалась сама, і десь о 16 годині пішла до подруги. Повернулась через годину і виявила відсутність на подвір,ї автомашини, металеві ворота були прикриті, але дужки замка зламані. Виявила пропажу золотих та інших ювелірних виробів, що зазначені в обвинувальному акті , і вартість яких вона визначала сама, а деяких по ярликах, що залишились . На даний час їм нічого не відшкодовано. Наполягає на суворому покаранні.

-показаннями потерпілої ОСОБА_12 суду пояснила , що ОСОБА_11 її цивільний чоловік, з яким вона проживає протягом 3 років, мають спільну дитину-дочку, 2013 року народження. Підтвердила всі обставини, щодо заподіянні їй тілесних ушкоджень, пояснивши, що трапилось це обидва рази на ґрунті ревнощів до її колишнього чоловіка .

-показаннями потерпілої ОСОБА_16 суду пояснила, що обвинувачений ОСОБА_11 є співмешканцем її дочки ОСОБА_12 , проживав разом з ними в одному будинку в смт. Глеваха десь протягом 2 років. Почав бити дочку на ґрунті ревнощів до колишнього чоловіка, який повернувся з місць позбавлення волі. Дочка двічі після побоїв потрапляла в лікарню. В той день, вона пішла до магазину. А дома залишалась старша онука , якій 10 років і маленька онука. Онука їй передзвонила, що горить будинок, а коли вона прибігла, то побачила , що горить машина - ВАЗ, яка стояла в гаражі , що під будинком, весь будинок у кіптюзі, дитина перелякана, бо вона схопила маленьку сестру , що знаходилась на другому поверсі , і вискочила з будинку. Від онуки вона дізналась, що приходив ОСОБА_11

-показаннями представник потерпілого ТОВ «БЕЛ ОІЛ « ОСОБА_17 , який пояснив суду, що знає обвинуваченого ОСОБА_18 , який працював на шиномонтажі, що розташований в одному приміщення з ТОВ «БЕЛ ОІЛ. 23.08.14 року десь о 4 ранку йому передзвонила оператор ОСОБА_19 і повідомила, що викрали гроші на АЗС. Коли він приїхав, то на АЗС вже були працівники мобільної фірми охорони, з якою у них укладений договір. Зразу ж почали перевіряти, яка сума викрадена з каси: тобто ті гроші, що залишились і що пробито по касі. Виявили нестачу 20650 грн. Як розповіла оператор, до її робочого місця підійшов ОСОБА_20 , попросив відпустити пива без оплати, а коли вона відмовила, відвернувшись від нього, він переплигнув через торговий прилавок, скориставшись тим, що сейф , розташований під ним, був відкритий, взяв гроші і зник.

-показаннями свідка ОСОБА_21 , яка суду пояснила, що потерпіла ОСОБА_16 є її рідною сестрою. ОСОБА_18 бачила тільки один раз. В серпні 2014 року до неї під,їхала швидка допомога, і запитували вул.Річну, вона побігла до сестри і побачила ОСОБА_22 , яка була вся в крові, з порізами. А ще був випадок, коли прибігла донька ОСОБА_23 і повідомила, що папа ОСОБА_24 палить хату. Коли вони прибігли , то побачили, що все горить. Особисто ОСОБА_25 вона не бачила, розповідає зі слів дитини.

-показаннями свідка ОСОБА_26 , який пояснив суду, що знає обвинувачених, оскільки вони працювали близько місяця в 2014 році на шиномонтажі, яке перебуває поруч з його місцем роботи АЗС БРСМ, де він працює оператором. В ту ніч, в серпні 2014 року, він працював, бачив десь після 2 години ночі ОСОБА_25 , який заходив до магазину. Він в цей час заправляв автомашину, привітався з ним, а пізніше його викликали оператори - дівчата , що також працюють на АЗС, і повідомили, що ОСОБА_25 , а називали його « ОСОБА_27 » , їх пограбував, вкрав гроші, і втік, де саме лежали гроші, вони цього йому не говорили. Коли він підходив до дверей магазину, ОСОБА_25 , вибивши двері ногою, вискочив йому назустріч і побіг.

-показаннями свідка ОСОБА_15 , яка суду пояснила, що працює оператором на АЗС БРСМ в с. Мархалівка . В ту ніч, в серпні місяці , вони працювали разом з ОСОБА_28 і ОСОБА_29 .Коли під,їхала автомашина на заправку, вони відкрили двері, які блокуються, для клієнта, для розрахунку, і в цей час зайшов і ОСОБА_25 . Він почав спілкуватись з ОСОБА_30 , вона стояла до них спиною, а потім пішла робити каву . Коли повернулась, побачила, що ОСОБА_25 знаходиться в прикасовій зоні, тобто за прилавком, нагинається до сейфу, що стоїть під прилавком , і бере звідти гроші , бачить гроші в нього в руках. Разом з ОСОБА_30 вони накинулись на нього, почали боротись, але він їх розкидав, і побіг до дверей, які вже були заблоковані, і почав вибивати їх ногами. Йому це вдалося. В цей час вони по гучному зв`язку повідомили ОСОБА_31 , і викликали охорону, повідомили керівництво. Але ОСОБА_25 вдалося втекти. Після цього , разом з директором,який під,їхав, вони почали звіряти касу, виявили нестачу в сумі 20650 грн.

-показаннями свідка ОСОБА_32 , яка суду пояснила, що в ту ніч була на зміні на АЗС разом з ОСОБА_33 і ОСОБА_29 . Вночі приїхав клієнт, і вона відчинила двері, з клієнтом зайшов ОСОБА_25 і попросив пляшку пива, вона не дала. Він переплигнув через прилавок , нахилився і почав забирати з сейфу гроші. Вони накинулись на нього, але він зумів вирватись, побіг до дверей, які вже були заблоковані. Десь з 3-го разу ногою вибив їх, і вибіг на вулицю. При перерахунку коштів, виявили нестачу в сумі 20 650 грн.

-показаннями свідка ОСОБА_34 , який суду пояснив, що знає обвинувачених, оскільки працював з ними на шиномонтажу. Влітку 2014 року ОСОБА_35 і ОСОБА_20 приїхали до нього близько 24 годин в с.Митниця, за місцем роботи на ОСОБА_36 ». Приїхали на автомашині «Ніссан» чорного кольору. У них були два мобільні телефони, золоті та срібні вироби, при цьому ОСОБА_35 мав мало прикрас, а ОСОБА_20 пояснив, що він розлучається з дружиною, тому забрав золото. Потім ОСОБА_35 автомашиною «Ніссан» кудись поїхав, а ОСОБА_20 залишився з ним до ранку. Але в цей період брав таксі, кудись від`їхав, знову повернувся. В той час, коли він був відсутній, приїжджали працівники міліції і повідомили, що ОСОБА_35 розбив автомашину і затриманий. Коли повернувся ОСОБА_20 , він йому про це повідомив, і ОСОБА_20 запропонував поїхати на море, оскільки у нього є золото і гроші. Вони заказали таксі і поїхали в Одесу. Доїхавши до м. Біла Церква, на паспорт водія здали золото в ломбард, і після цього поїхали на Одесу. З таксистом розраховувався ОСОБА_20 , заплативши йому 4500 грн. Побувши в ОСОБА_37 десь годину, поїхали знову на ОСОБА_38 . Не доїхавши до ОСОБА_39 , знову повернули на Одесу. Чому вони так катались, пояснити не зміг.

-показаннями свідка ОСОБА_40 , яка суду пояснила, що ОСОБА_41 її син. Проживає вона в м. Миколаєві. Протягом 4 років син разом з нею не проживає, він був засуджений до позбавлення волі на 7 років і після звільнення до неї не повернувся. З його новою сім`єю вона знайома, приїздила до них , бачила, що у них нормальні стосунки, він любить і дітей ОСОБА_23 і свою дитину. Їй відомо, що він побив дружину, він сам про це розповідав по телефону. Виховувала вона сина з іншим чоловіком, вітчимом, але стосунки в сім,ї були нормальні . Він став неврівноваженим після повернення з місць позбавлення волі, і сам просив його обстежити.

-письмовими доказами по справі.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив всі обставини вчинених кримінальних правопорушень, свої висновки обґрунтував належними доказами і зробив правильний висновок щодо кваліфікації дій обвинувачених.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_11 , як і апеляційної скарги ОСОБА_10 про те, що нічим не підтверджено перебування їх в стані алкогольного сп`яніння є безпідставними, оскільки вони спростовуються як показами самого ОСОБА_11 , які він давав у судовому засіданні так і показами ОСОБА_10 , який показав, що він разом зі ОСОБА_11 вживали пиво, так і протоколом проведення слідчого експерименту від 05.10.14 року з обвинуваченим ОСОБА_10 за участю захисника ОСОБА_7 , під час якого ОСОБА_10 розповів та показав, як він разом з ОСОБА_25 12.08.14 року , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_11 про те, що суд першої неправильно інстанції при призначенні покарання неправильно врахував обставину, що обтяжує покарання рецидив злочинів, є безпідставними, оскільки встановлено, що ОСОБА_11 неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за скоєння умисних злочинів (а.с.82-84), і судимість за скоєння ним попередніх умисних злочинів не погашена.

Також, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для виправдання ОСОБА_11 за ч.2 ст.194 КК України, оскільки ч.2 ст.194 КК має свої кваліфікуючі ознаки ,серед яких зазначено підпал , чим і визначена злочинність конкретного діяння, враховуючи при цьому ступінь суспільної небезпеки такого діяння,і наслідки, що настали в результаті дій для потерпілого, а саме: втратою майна, що представляє для потерпілого неабияку цінність.

Крім того, в оді апеляційного розгляду справи ОСОБА_11 зазначив, що він дійсно скоїв всі інкриміновані злочини, але скоїв їх в стані сильного душевного хвилювання і не розумів наслідків того, що робить. Просив лише зменшити строк призначеного покарання до семи років.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_11 про те, що розмір збитків, визначений судом першої інстанції за підвал автомобіля, не відповідає заподіяній потерпілому ОСОБА_14 шкоді, спростовуються наявним в матеріалах провадження висновком №0107 судової автотоварознавчої експертизи автомобіля ВАЗ-21099, реєстраційний номер НОМЕР_2 , відповідно до якого матеріальний збиток , заподіяний власнику автомобіля внаслідок пошкодження останнього пожежею становить 63 890 грн. станом на 23.08.14 року / а.с. 204-206 т.3/.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_42 про те, що у них зі ОСОБА_11 не було попередньої змови на викрадення транспортного засобу потерпілого ОСОБА_43 є безпідставними та спростовуються показання в судовому засіданні обвинуваченого ОСОБА_11 , що ОСОБА_35 з кухні наглядав за вулицею, коли він шукав гроші та цінності в будинку потерпілих ОСОБА_44 , подальша розмова при виявленні ключів від автомобіля про можливість виїзду транспортом, спільні дії, направлені на відчинення воріт для виїзду автомобіля з подвір`я, подальше спільне користування автомобілем, яким незаконно заволоділи, свідчить про наявність попередньої домовленості на скоєння злочину.

Відповідно до ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Що стосується доводів захисника ОСОБА_45 та ОСОБА_10 , викладених в апеляційних скаргах, з приводу призначення обвинуваченому покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, то колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що необхідним і достатнім покаранням для ОСОБА_10 , ОСОБА_46 буде покарання у виді позбавлення волі, при цьому суд першої інстанції врахував, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності, за місцем проживання в м. Василькові характеризується посередньо - як особа , що зловживає спиртними напоями, але не порушує громадський порядок / а.с.96 т.2/, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває /а.с. 97,98 т.2 /, його усвідомлення своєї неправомірної поведінки навіть при частковому визнанні своєї вини, та вважав за можливе призначити йому покарання в межах мінімальної санкції статті 289 ч.2 КК України.

Посилання захисника на те, що ОСОБА_47 визнав повністю свою вини, не підтверджуються матеріалами кримінального провадження. Щире каяття має місце в тих випадках, коли особа повністю визнає свою вину у вчиненому злочині, дає своїй поведінці належну оцінку і дійсно готова нести передбачену відповідальність. Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, обвинувачений ОСОБА_47 свою вину у скоєних правопорушення за обставин, встановлених слідством, повністю не визнав, шкоду, заподіяну потерпілим не відшкодував.

На думку колегії суддів, при призначенні покарання ОСОБА_10 , судом першої інстанції були дотримані вимоги ч. 2 ст. 65 КК України, а також вимоги ч. 1 ст. 70 КК України.

Що стосується доводів апеляційної скарги ОСОБА_11 в частині пом`якшення призначеного покарання, то колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при призначенні ОСОБА_11 покарання у виді восьми років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що належить на праві особистої власності вимоги кримінального, правильно враховано те, що він вшосте притягується до кримінальної відповідальності, відповідно до витягу з бази даних МВС України /а.с.82-84 т.2/, та вироку Шевченківського районного суду м. Києва від 02.02.2015 року / а.с.123-127 т.3/ , за місцем проживання в смт. Глеваха характеризується інформативно посередньо, як особа , що не вчиняла сварок в сім,ї, громадський порядок не порушувала, заяв відносно нього до ОСОБА_48 не надходило /а.с.62 т.3/, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває /а.с.63-64 т.3 /; враховано обставини, що обтяжують покарання, а саме рецидив злочинів і скоєння злочину в стані алкогольного сп`яніння, відсутність обставин, що пом`якшують покарання. А тому колегія суддів погоджується з призначеним покаранням враховуючи вищезазначене, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обтяжуючі покарання обставини, та відсутність пом`якшуючих покарання обставин. Підстав для пом`якшення покарання до семи років позбавлення волі немає.

Разом з тим, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної карги прокурора про те, що судом першої інстанції при призначенні покарання ОСОБА_11 допущено помилку, оскільки суд першої інстанції при призначенні покарання ОСОБА_11 неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, а саме двічі за ч.2 ст.125 КК України призначив покарання. А тому судове рішення в цій частині підлягає зміні.

Інші доводи апеляційних скарг не спростовують висновків суду першої інстанції.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає вирок суду законним і обґрунтованим, у зв`язку з чим залишає апеляційні скарги засудженого ОСОБА_10 та його захисника, засудженого ОСОБА_11 - без задоволення. А апеляційну скаргу прокурора задовольняє в повному обсязі.

Порушення вимог кримінально-процесуального закону та неправильного застосування кримінального закону, які б потягнули за собою скасування вироку, колегією суддів не встановлено.

На підставі наведеного і керуючись ст.ст. 392, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора на вирок Васильківського міськрайонного суду Київської області від 24.07. 2015 року щодо ОСОБА_11 задовольнити, апеляційні скарги ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_10 залишити без задоволення.
Вирок Васильківського міськрайонного суду Київської області від 24.07.2015 року стосовно ОСОБА_11 змінити в частині призначеного покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

Виключити з резолютивної частини вироку призначене ОСОБА_11 покарання за ч. 2 ст. 125 КК України до 1 року обмеження волі, що за ст. 72 КК України відповідає 6 місяцям позбавлення волі.

Вважати ОСОБА_11 засудженим:

за ч. 2 ст. 125 КК України до 1 року обмеження волі, що за ст.72 КК України відповідає 6 місяцям позбавлення волі.

за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років 4 місяців позбавлення волі;

за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі;

за ч. 2 ст. 289 КК України до 6 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що належить на праві особистої власності;

за ч. 2 ст. 194 КК України до 5 років позбавлення волі;

На підставі ч.1 ст.70 КК України остаточне покарання за сукупністю злочинів, визначене шляхом часткового складання призначених покарань у виді 8 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що належить йому на праві особистої власності.

На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 2 лютого 2015 року більш суворим за даним вироком, остаточне покарання ОСОБА_11 визначити у виді 8 (восьми) років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що належить йому на праві особистої власності.

В решті вирок залишити без змін.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня його проголошення, а обвинувачений у той же строк з дня вручення йому копії судового рішення.

С У Д Д І: