Справа №592/2414/15-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/665/15 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Притягнення завідомо невинного до кримінальної відповідальності
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 листопада 2015 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 на ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 02 жовтня 2015 року, якою обвинувальний акт за підозрою ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.372 КК України, повернуто прокурору, -

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 02 жовтня 2015 року повернуто прокурору Сумської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000058, стосовно ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які підозрюються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.372 КК України, у зв`язку з невідповідністю обвинувального акта вимогам ст.291 КПК України.

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_10 , не погоджуючись з даним судовим рішенням, порушує питання про його скасування у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону і невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та призначення нового розгляду в суді першої інстанції зі стадії підготовчого провадження.

Свої вимоги прокурор мотивує тим, що в обвинувальному акті чітко викладене формулювання обвинувачення ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , в тому числі й за кваліфікуючою ознакою поєднання з іншою фальсифікацією. Також апелянт не погоджується з посиланням суду в ухвалі на відсутність зазначення у реєстрі матеріалів досудового розслідування певних процесуальних дій. Крім того апелянт вказує, що прокурором були виконані вимоги ст.293 КПК України, а відмова від отримання підозрюваною ОСОБА_9 копій обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування засвідчена на відповідному відеозаписі.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора ОСОБА_6 , який підтримав доводи апеляційної скарги і просив зазначену ухвалу суду щодо ОСОБА_8 та ОСОБА_9 скасувати, думку обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та захисника ОСОБА_7 , які кожен окремо заперечили проти задоволення апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до положень п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК. При цьому, після отримання обвинувального акта суд зобов`язаний лише перевірити та з`ясувати достатність фактичних і юридичних підстав для прийняття одного із рішень, передбачених ч.3 ст.314 КПК України, та вирішити питання, пов`язані з підготовкою кримінального провадження до судового розгляду. Завданням підготовчого провадження є процесуальне та організаційне забезпечення проведення судового розгляду.

Згідно з п.5 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті ( частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Так, приймаючи в порядку п.3 ч.3 ст.314 КПК України рішення про повернення обвинувального акта прокурору, суд першої інстанції вказав та такі недоліки обвинувального акту :

- що обвинувальний акт не містить формулювання обвинувачення за такою кваліфікуючою ознакою як «поєднане з іншою кваліфікацією»;

- доданий до обвинувального акту реєстр матеріалів досудового розслідування не містить будь-яких процесуальних рішень або дій, які б свідчили про звернення потерпілих із заявами про вчинення щодо них кримінального правопорушення чи залучення їх до провадження як потерпілих та надання письмової згоди останніх про визнання їх потерпілими;

- реєстр не містить даних про внесення прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про закінчення досудового розслідування,

- в порушення вимог ч.6 ст.104 КПК України, наданий прокурором протокол відмови від отримання копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування підозрюваної ОСОБА_9 не містить належного засвідчення відмови підозрюваної від їх отримання.

Однак, колегія суддів приходить до висновку, що вищезазначені в ухвалі суду обставини не можуть слугувати підставами для повернення обвинувального акту прокурору, виходячи з наступного.

Так, судом, при проведенні підготовчого засідання, в даному випадку передчасно, без проведення судового розгляду справи по суті, фактично була надана правова оцінка правильності кваліфікації дій обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 за ч.2 ст.372 КК України, зокрема і щодо кваліфікуючої ознаки «поєднане з іншою фальсифікацією». Тобто, суд першої інстанції вийшов за межі тих питань, які підлягають вирішенню під час підготовчого судового засідання.

Що стосується посилання судом першої інстанції, як на підставу повернення обвинувального акта прокурору наявність певних недоліків в реєстрі матеріалів досудового розслідування, а саме : відсутність в реєстрі процесуальних рішень або дій, які б свідчили про звернення потерпілих із заявами про вчинення щодо них кримінального правопорушення чи залучення їх до провадження як потерпілих, відсутність даних про внесення прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про закінчення досудового розслідування, то колегія суддів зазначає, що реєстр матеріалів досудового розслідування є додатком до обвинувального акту, який складається слідчим або прокурором і надсилається до суду разом з обвинувальним актом, а недоліки цього документу самі по собі не можуть бути підставою для повернення обвинувального акту прокурору, оскільки у відповідності до вимог, передбачених ст.314 КПК України, єдиною підставою для повернення обвинувального акту прокурору, є лише невідповідність вимогам закону тільки цього процесуального документу.

Повертаючи обвинувальний акт, суд першої інстанції також зазначив, що в порушення вимог ст.104 КПК України, наданий прокурором протокол відмови від отримання копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування підозрюваної ОСОБА_9 , не містить належного засвідчення відмови підозрюваної від їх отримання.

Разом з тим, вказана норма закону, зокрема, передбачає вимогу зазначення у протоколі факту відмови від його підписання особою, яка брала участь у проведенні процесуальної дії, хід і результати якої фіксуються саме у протоколі у випадках передбачених кримінальним процесуальним законом, в той час як надання прокурором підозрюваному копії обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування засвідчується наданням останнім розписки про їх отримання.

Від отримання копії обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування ОСОБА_9 відмовилася, про що свідчить відповідний відеозапис.

Отже, колегія суддів не вбачає допущення зі сторони прокурора таких порушень вимог ст.104 КПК України, які б слугували підставами для повернення обвинувального акту.

Таким чином, зазначені в ухвалі суду першої інстанції підстави повернення обвинувального акту прокурору не відповідають вимогам закону, оскільки не перешкоджають призначенню провадження до судового розгляду.

Також, на думку колегії суддів, слушними є і доводи прокурора щодо допущеного судом першої інстанції порушення порядку проведення підготовчого судового засідання.

Так, згідно вимог ч.2 ст.314 КПК України підготовче судове засідання відбувається за участю прокурора, обвинуваченого, захисника, потерпілого, його представника та законного представника, цивільного позивача та його представника згідно з правилами, передбаченими цим Кодексом для судового розгляду. Після виконання вимог, передбачених статтями 342-345 цього Кодексу, головуючий з`ясовує в учасників судового провадження їх думку щодо можливості призначення судового розгляду.

Разом з тим, як свідчить звукозапис перебігу судового засідання від 01.10.2015 року, який міститься на технічному носії інформації, перед початком засідання, суд не повною мірою виконав вимоги ст.342-345 КПК України, оскільки не з`ясував про причини неприбуття в судове засідання потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , не з`ясував у судовому засіданні думку обвинуваченої щодо можливості проведення підготовчого судового засідання за відсутності її захисника. Також головуючий не роз`яснив учасникам судового провадження право на відвід, не з`ясував чи зрозумілі учасникам їхні процесуальні права та чи не потребують вони їх роз`яснення, перейшовши відразу безпосередньо до розгляду клопотання про повернення прокурору обвинувального акту.

Після цього, лише після відповідного клопотання прокурора, суд з`ясував у обвинуваченої ОСОБА_9 її бажання продовжити судовий розгляд за відсутності її захисника ОСОБА_14 , а також з`ясував у присутніх питання щодо наявності у них заяв про відвід.

В подальшому, порушуючи вимоги ч.2 ст.314 КПК України, суд, не зважаючи на клопотання прокурора про відкладення підготовчого судового засідання у зв`язку з відсутністю потерпілих та відсутністю відомостей щодо причин їх неявки у судове засідання, провів судове засідання без участі потерпілих, за наслідками якого задовольнив клопотання сторони захисту про повернення прокурору обвинувального акту, не з`ясувавши думку потерпілих з цього приводу, та інших питань, що підлягають вирішенню у підготовчому судовому засіданні.

Зазначені обставини в своїй сукупності, колегія суддів визнає як істотні порушення кримінального процесуального закону, які перешкодили суду ухвалити законне рішення, що відповідно до п.3 ч.1 ст.409 КПК України є підставою для скасування судового рішення.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги прокурора, про необґрунтований висновок суду, про повернення обвинувального акту як такого, що не відповідає вимогам ст.291 КПК України є слушними, і підлягають задоволенню, а ухвала суду першої інстанції про повернення обвинувального акту прокурору підлягає скасуванню із направленням обвинувального акту в суд першої інстанції для здійснення судового розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 задовольнити.

Ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 02 жовтня 2015 року, якою обвинувальний акт за підозрою ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.372 КК України, повернуто прокурору скасувати та призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції, зі стадії підготовчого судового засідання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4