Справа № 1-27/2010
Номер провадження 1-27/2010
ВИРОК

іменем України

15 березня 2010 року м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі: головуючого - судді Кравціва В.І.,

при секретарі Рибію Ю.Л.,

з участю прокурора Коліщук З.М.,

потерпілих ОСОБА_1, ОСОБА_2,

захисника-адвоката ОСОБА_3,

підсудного ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про обвинувачення

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_4, неодруженого, військовонезобов»язаного, непрацюючого, судимого:

1) 13.08.1991 року Самбірським міським народним судом Львівської області за ч. 3 ст. 81, ч. 2 ст.140 КК УРСР до позбавлення волі на строк п»ять років шість місяців,

2) 15.10.2001 року місцевим судом м. Самбора Львівської області за ч. 1 ст. 229-6, ч. 2 ст. 140, ч. 3 ст. 185, ст. 304 КК України до позбавлення волі на строк чотири роки шість місяців,

3) 13.02.2007 року Самбірським міськрайонний судом Львівської області за ч. 2 ст. 309 КК України до позбавлення волі на строк три роки та на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку два роки,-

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 186 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 24 січня 2008 року о 14 годині, знаходячись у будинку ОСОБА_1 по вул. Набережна, 74 в м. Самборі Львівської області та перебуваючи у стані алкогольного спяніння, повторно, скориставшись тим, що ОСОБА_1 заснув, таємно викрав його мобільні телефони «Нокіа 1112» вартістю 296 грн., «Нокіа 2610 вартістю 377 грн., «Самсунг» вартістю 152 грн. та барсетку вартістю 216 грн., у якій знаходилися гроші в сумі 15 грн., чим завдав потерпілому майнову шкоду на суму 1065 гривень.

Крім того ОСОБА_4 26 січня 2008 року о 21 годині на вул. Тихій в м. Самборі, перебуваючи у стані алкогольного сп»яніння, за попередньою змовою з ОСОБА_5 вчинили напад на ОСОБА_2 з метою заволодіння його майном, а саме: застосувавши до ОСОБА_2 фізичне насильство, затягнули його у глухий провулок, де ОСОБА_5М наніс йому пляшкою в область голови та удари рукою і ногою в область грудей, а ОСОБА_4 удар в область грудей, і коли ОСОБА_2 впав на землю, то почали вимагати у нього гроші, а ОСОБА_4 мобільний телефон, обшукували його та при цьому погрожували йому вбивством, а ОСОБА_5 демонстрував відкрите лезо ножа і ОСОБА_2 ці погрози сприйняв як реальну загрозу для свого життя та здоров»я, під час чого заволоділи його грішми в сумі 40 гривень та пачкою сигарет вартістю 2 грн. 20 коп.

Також ОСОБА_4 3 лютого 2008 року о 12 годині у міському парку в м. Самборі, маючи умисел на відкрите заволодіння чужого майна, вирвав з рук ОСОБА_6 мобільний телефон «Нокіа 3250 вартістю 1197,50 грн., спричинивши потерпілому збитки на вказану суму.

Під час судового розгляду ОСОБА_4 винуватим себе визнав частково і показав, що 24 січня 2008 року в обідній час після вживання спиртних напоїв він з ОСОБА_1 та ОСОБА_5 знаходилися у будинку ОСОБА_1 ОСОБА_1 сп»янів і заснув. Тоді він, ОСОБА_7, побачив на столі три мобільні телефони, які викрав, ОСОБА_5 не бачив як він вчинив крадіжку цих телефонів. Барсетки в ОСОБА_1 він не викрадав. Після вчинення крадіжки вказаних мобільних телефонів один мобільний телефон він продав ОСОБА_8, другий дав користуватися ОСОБА_5, а третій-його брату ОСОБА_9.

Також ОСОБА_4 показав, що через декілька днів, увечері він, ОСОБА_5 та ОСОБА_9 на автовокзалі у м. Самборі зустріли ОСОБА_2, із котрим був знайомий ОСОБА_5 та купили пляшку пива. Вони всі четверо направилися у магазин «Сова», що знаходиться на вул. Валовій, щоб придбати спиртне. Проходячи по вул. І.Франка, він йшов разом із ОСОБА_9, а ОСОБА_2 із ОСОБА_5 йшли попереду них на відстані біля 10-15 метрів і звернули на вул. Тиху. Звідтам донісся шум і звук розбитого шкла. Тоді він, ОСОБА_7, підбіг до ОСОБА_5 і ОСОБА_2 та побачив, що вони б»ються і він розборонив їх. ОСОБА_2 він сказав дати мобільний телефон, щоб той нікуди не дзвонив, маючи намір помирити їх. Грошей у ОСОБА_2 він не вимагав, його не обшукував і не бачив, щоб ОСОБА_5 погрожував ножем ОСОБА_2 Гроші ОСОБА_2 віддав йому добровільно, які він передав ОСОБА_5.

Крім того він, ОСОБА_7, 3 лютого 2008 року біля 12 години у міському парку в м. Самборі побачив ОСОБА_6 і вирішив заволодіти його мобільним телефоном, для чого він попросив у ОСОБА_6 дати мобільний телефон, щоб здійснити дзвінок, і коли той дав йому мобільний телефон, він взяв його і втік. ОСОБА_6 за ним не біг і не кричав, щоб він повернув телефон. Викрадений у ОСОБА_6 мобільний телефон він віддав ОСОБА_7, щоб той його продав.

Однак винуватість ОСОБА_4 у крадіжці та грабежі чужого майна, а також у розбої доведена повністю, що ґрунтується наступними доказами.

По епізоду крадіжки майна в ОСОБА_1

Показаннями потерпілого ОСОБА_1 про те, що 24 січня 2008 року під час обіду він, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 розпивали спиртне у його будинку по вул. Набережна, 74 в м. Самборі. Дивлячись телевізор, він заснув, а коли прокинувся, то ОСОБА_4 і ОСОБА_5 у будинку вже не було. Він виявив, що зі стола та куртки зникли три мобільні телефони, а також барсетка, у якій знаходилися гроші в сумі 15 грн. Через деякий час ОСОБА_4 признався, що вчинив крадіжку його мобільних телефонів.

Показаннями свідка ОСОБА_8 про те, що 24 січня 2008 року біля кафе по вул. І.Франка в м. Самборі знайомий з виду ОСОБА_4 продав йому мобільний телефон «Нокіа». Через деякий час цей телефон у нього влучили працівники міліції і він довідався, що ОСОБА_4 викрав його в ОСОБА_1

Показаннями свідка ОСОБА_5 про те, що 24 січня 2008 року під час перебування у будинку ОСОБА_1, де він та ОСОБА_4 розпивали спиртні напої, ОСОБА_4 викрав в ОСОБА_1 мобільні телефони. Після цього ОСОБА_4 один телефон віддав йому, другий - його братові ОСОБА_9, а третій продав незнайомому чоловікові на вул. І.Франка в м. Самборі.

Показанням свідка ОСОБА_9 про те, що у січні 2008 року на вул. І.Франка в м. Самборі Юзич Р.М. запропонував йому купити мобільний телефон «Самсунг», який виявився несправним.

Із протоколів вилучення відомо, що у ОСОБА_8 було вилучено мобільний телефон «Нокіа 1112», у ОСОБА_5 - мобільний телефон «Нокіа 2610», а у ОСОБА_9 - мобільний телефон «Самсунг» (а.с. 59,57,66).

Згідно висновку товарознавчої експертизи залишкова вартість мобільних телефонів, які були викрадені в ОСОБА_1 становить: мобільного телефону «Нокіа 1112» - 207 грн., мобільного телефону «Нокіа 2610» - 340 грн., мобільного телефону «Самсунг» - 75 грн. (а.с. 103-114).

По епізоду нападу на ОСОБА_2 з метою заволодіння його майном.

Показанями потерпілого ОСОБА_2 про те, що 26 січня 2008 року, приблизно о 20 годині, на автовокзалі в м. Самборі він зустрів свого знайомого ОСОБА_5, з котрим були ОСОБА_4 та ОСОБА_9 Там на пропозицію ОСОБА_5 він купив пиво у склянній пляшці і вони направилися до магазину «Сова», що біля ринку, щоб купити пляшку горілки. Коли вони йшли по вул. І.Франка, недалеко від приміщення відділу міліції ОСОБА_5 схопив його за куртку і почав тягнути у провулок, йому у цьому допомагав ОСОБА_7 Р.М. У провулку біля смітників ОСОБА_5 став погрожувати йому розправою та наніс удар пляшкою по голові, від чого пляшка розбилася, а він, ОСОБА_2, впав на землю. Тоді ОСОБА_5 та ОСОБА_4 стали йому наносити удари руками та ногами в область грудей і ОСОБА_5 почав вимагати гроші, а ОСОБА_4- мобільний телефон. При цьому вони погрожували йому вбивством і ОСОБА_5 демонстрував перед ним ніж. Злякавшись, він відповів, що мобільного телефона не має, а має тільки 40 грн. ОСОБА_5 та ОСОБА_4 обшукали його і ОСОБА_5 витягнув із його одягу гроші в сумі 40 грн. та пачку сигарет «Бонд». Скориставшись тим, що вони стали рахувати гроші, він, ОСОБА_2, втік і забіг у приміщення відділу міліції та повідомив про напад на нього. Через деякий час у чергову частину міліції були доставлені ОСОБА_5, ОСОБА_4 та ОСОБА_9

Показаннями свідка ОСОБА_9 про те, що 26 січня 2008 року він, його брат ОСОБА_5 та ОСОБА_4 знаходилися на автовокзалі в м. Самборі, де його брат зустрів свого знайомого ОСОБА_2 Після цього вони направилися до магазину «Сова», щоб купити пляшку горілки, при собі мали пляшку пива, яку купив ОСОБА_2 у кафе на автовокзалі. ОСОБА_2, ОСОБА_4 та його брат йшли попереду, а він, ОСОБА_9, позаду них на відстані до 10 метрів. Проходячи по вул. І.Франка, ОСОБА_2, ОСОБА_4 та його брат звернули у провулок і коли він почув звідтам крик, то підбіг туди і побачив, що ОСОБА_4 та його брат тримали ОСОБА_2 попід руки. Він крикнув до них і вони відпустили ОСОБА_2, котрий втік. Після цього він, ОСОБА_4 та його брат пішли у магазин «Наталі» на вул. ОСОБА_10, де їх затримали працівники міліції. По дорозі під час їх доставлення у міліцію ОСОБА_4 йому і братові пригрозив, щоб вони нічого не розповідали.

Показаннями свідка ОСОБА_5 про те, що 26 січня 2008 року він, ОСОБА_4 та його брат ОСОБА_9 знаходилися на автовокзалі в м. Самборі. Там він зустрів свого знайомого ОСОБА_2, котрий купив пляшку пива. Після чого направилися до магазину «Сова», що біля ринку, щоб купити пляшку горілки, по дорозі розпивали пиво, яке купив ОСОБА_11 Коли вони проходили по вул. І.Франка, він схопив ОСОБА_2 за куртку і почав тягнути у провулок, що позаду приміщення відділу міліції, ОСОБА_4 штовхав ОСОБА_2 у спину, так як той упирався і не хотів з ним йти. У провулку біля контейнерів із сміттям він, ОСОБА_5, наніс ОСОБА_2 удар пляшкою по голові, від чого пляшка розбилася, потім наніс йому удари рукою і ногою у тулуб, а ОСОБА_4 вдарив ОСОБА_2 рукою в область грудей і той впав на землю. ОСОБА_2 почав просити не бити його і заявив, що віддасть їм гроші та витягнув із кишені гроші і віддав їх, які забрав ОСОБА_4, котрий також почав вимагати у ОСОБА_2 мобільний телефон. При цьому він, ОСОБА_5, тримав у руках розкладний ніж, але ним ОСОБА_2 не погрожував. Він і ОСОБА_4 обшукали ОСОБА_2, у якого він знайшов пачку сигарет «Бонд» і забрав собі. Коли ОСОБА_2 від них втік, він, ОСОБА_4 та його брат ОСОБА_9 пішли у магазин «Наталі», де придбали товар на суму 20 грн. і були затримані працівниками міліції. Під час їх доставлення у міліцію ОСОБА_4 йому і братові пригрозив, щоб вони ні в чому не признавалися. Про напад на ОСОБА_2 він із ОСОБА_4 попередньо не домовлялися.

Із протоколу медичного огляду від 26.01.2008 року відомо, що ОСОБА_4 знаходився у стані алкогольного сп»яніння (а.с.11).

Із протоколу особистого огляду та вилучення вбачається, що у ОСОБА_5 було виявлено та вилучено гроші в сумі 20 грн. та пачку сигарет «Бонд», ціна якої згідно довідки становила 2 грн.20 коп. (а.с. 9, 24).

Із висновку судово-медичної експертизи відомо, що у ОСОБА_2 було виявлено садно в лобній ділянці зліва, яке утворилося від дії тупого предмета, а також садно на боковій поверхні шиї, яке утворилося від предмету з ріжучою поверхнею, можливо від уламків шкла, і дані тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень (а.с. 21).

Із протоколу огляду місця події від 26.01.2008 року вбачається, що ОСОБА_2 показав місце у провулку від вул. Тиха в м. Самборі, де було вчинено на нього напад. Дане місце знаходиться біля контейнерів із сміттям, не освітлене, і там було виявлено осколки шкла від пляшки з-під пива «Оболонь». Також ОСОБА_2 під час огляду пояснив, що на цьому місці йому було нанесено пляшкою удар по голові (а.с. 5-7).

Із протоколу відтворення обстановки та обставин події від 29.01.2008 року відомо, що ОСОБА_5 розповів та показав місце на вул. ОСОБА_10 і у провулку від вул. Тиха в м. Самборі, де він із ОСОБА_4 вчинили напад на ОСОБА_2, як він та ОСОБА_4 наносили ОСОБА_2 удари та їх дії підчас заволодіння його майном (а.с.28-34).

Із вироку Самбірського міськрайонного суду від 21.05.2008 року вбачається, що ОСОБА_5 та ОСОБА_4, перебуваючи в стані алкогольного сп»яніння, за попередньою змовою групою осіб, 26.01.2008 року о 21 годині на вул. Тихій в м. Самборі вчинили напад на ОСОБА_11 з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров»я, під час якого проти його волі затягнули потерпілого в безлюдний, неосвітлюваний провулок, де ОСОБА_5 наніс йому спочатку удар пляшкою з-під пива в область голови, потім разом із ОСОБА_4 давдали ударів руками та ногами в область грудей потерпілому, спричинивши йому легке тілесне ушкодження без розладу здоров»я, та погрожуючи розправою потерпілому із демонстрацією ОСОБА_5 оголеного леза розкладного ножа, відкрито викрали у потерпілого гроші в сумі 40 грн. та пачку сигарет марки «Бонд» вартістю 2,20 грн., чим завдали потерпілому матеріальної шкоди на суму 42.20 грн.

Отже, суд відхиляє показання підсудного ОСОБА_4 та свідка ОСОБА_5 про те, що між ними не було змови на вчинення нападу на ОСОБА_2 з метою заволодіння його майном.

Показання ОСОБА_4 про те, що він участі у цьому не приймав є непослідовними і нелогічними, під час провадження досудового слідства він визнавав, що наносив удари ОСОБА_2 Тоді як потерпілий ОСОБА_2 детально і однаково давав пояснення та показання про обставини вчинення на нього нападу ОСОБА_5 та ОСОБА_4 ОСОБА_10 ОСОБА_4 ОСОБА_2 не знайомий і тому не має підстав оговорювати його.

По епізоду грабежу майна ОСОБА_6

Показаннями потерпілого ОСОБА_6, які він давав під час провадження досудового слідства про те, що в серпні 2007 року він придбав мобільний телефон марки «Нокіа 3250» за 1600 гривень із стартовим пакетом «Київстар». 03 лютого 2008 року, приблизно о 12 годині він йшов на автовокзал в м. Самборі і у парку присів на лавочку, щоб перекурити. У цей момент його покликав незнайомий хлопець і попросив дати прикурити. Він, ОСОБА_6, підійшов до нього і дав запальничку. Свій мобільний телефон тримав у руках, так як перед тим з нього дзвонив. Хлопець, котрий попросив запальничку, вирвав у нього з рук мобільний телефон і заховав собі в кишеню. Він, ОСОБА_6, попросив повернути йому телефон, однак цей хлопець пригрозив йому розправою і сказав, щоб він йшов геть і не звертався в міліцію. Тоді він, ОСОБА_6, пішов у напрямку автовокзалу, а потім звернувся до працівників міліції і розповів їм про пограбування. Разом із працівником міліції ОСОБА_12 він поїхав на автовокзал, де після 14 години впізнав хлопця, що його пограбував. Ним виявився ОСОБА_4, котрий був затриманий і признався, що мобільний телефон продав у магазині «Львівській» на вул. Рудецькій, куди вони всі троє поїхали до вказаного магазину (а.с.128).

Показаннями свідка ОСОБА_7, даними під час провадження досудового слідства про те, що 03 лютого 2008 року в обідній час ОСОБА_4 запропонував йому продати його, ОСОБА_4, мобільний телефон марки «Нокіа 3250». Він, ОСОБА_7, взяв цей телефон і погодився його продати. З цією метою зайшов у магазин «Львівський» і продав його продавцеві за 150 гривень. Після цього ОСОБА_4 віддав 120 гривень, а собі залишив 30 гривень (а.с. 130).

Свідок ОСОБА_12 показав, що 03 лютого 2008 року у відділ міліції звернувся ОСОБА_6 із заявою про те, що в міському парку відпочинку його пограбував невідомий, котрий вирвав у нього з рук мобільний телефон, після чого він разом із ОСОБА_6 поїхали на автовокзал, де потерпілий вказав на особу, яка викрала в нього мобільний телефон. Ним виявився ОСОБА_4, котрий признався, що викрадений телефон залишив у ОСОБА_7 Тоді вони знайшли ОСОБА_7, котрий розповів, що даний телефон він продав продавцеві у магазині «Львівський».

Із показань свідка ОСОБА_13 вбачається, що 03 лютого 2008 року до неї в магазин «Львівський» зайшов ОСОБА_7 і заявив, що хоче продати свій мобільний телефон. Оглянувши його, вона купила телефон за 150 гривень. Через деякий час до неї приїхали працівники міліції і вилучили цей мобільний телефон (а.с. 129).

Із протоколу вилучення від 03.02.2008 року відомо, що у ОСОБА_13 було вилучено мобільний телефон марки «Нокія 3250», який вона придбала в ОСОБА_7 (а.с.95).

Згідно висновку товарознавчої експертизи залишкова вартість мобільного телефону марки «Нокія 3250» станом на 03.02.2008 року могла становити 1162,50 грн. (а.с. 119-124).

Суд відхиляє показання підсудного ОСОБА_4 про те, що мобільним телефоном ОСОБА_6 він заволодів шляхом обману, коли потерпілий на його, ОСОБА_7, просьбу добровільно віддав йому свій телефон для здійснення дзвінка, як такі, що не підтверджені жодними доказами, і вважає достовірними показання потерпілого ОСОБА_6 про те, що ОСОБА_4 його мобільним телефоном заволодів шляхом грабежу.

Так, ОСОБА_6 при поданні заяви про вчинення відносно нього злочину відразу заявив, що його мобільним телефоном заволоділи відкрито, вирвавши у нього з рук і дав такі ж пояснення по суті заяви (а.с. 92,93). Про вчинення щодо нього грабежу ОСОБА_4 він також давав послідовні показання під час провадження досудового слідства.

Отже, показання підсудного ОСОБА_4 про обставини заволодіння мобільним телефоном підсудного ОСОБА_4 суд оцінює як намір уникнути відповідальності за більш тяжкий злочин.

Із висновку амбулаторної судово-психіатричної експертизи вбачається, що ОСОБА_4 психічним захворюванням не страждає, може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. В період інкримінованих йому дій він також хронічним психічним захворюванням чи недоумством не страждав і не виявляв ознаки тимчасового чи будь-якого іншого хворобливого розладу психічної діяльності, міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує (а.с.187).

У зв»язку з тим, що ОСОБА_4 повторно вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку) в ОСОБА_1, а також за попередньою змовою групою осіб вчинив напад на ОСОБА_2 з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосуванням насильства, що є небезпечним для життя та здоров»я особи, яка зазнала такого нападу (розбій) його дії вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 та ч. 2 ст. 187 КК України.

Однак, ураховуючи те, що при видачі ОСОБА_4 російською стороною було надано згоду на притягнення його до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 185 КК України і запиту про дозвіл на перекваліфікацію його дій за ч. 2 ст. 185 КК України запитуючій стороні не робилося, то ОСОБА_4 повинен нести кримінальну відповідальність за ч. 1 ст. 185 КК України, так як згідно з вимогами ст.14 Європейської конвенції про видачу правопорушників, видана особа не може переслідуватись, засуджуватись або затримуватись ні за яке правопорушення, вчинене до її видачі, крім правопорушення, за яке вона видавалась.

ОСОБА_4 також повинен нести кримінальну відповідальність за ч. 2 ст. 186 КК України, так як він повторно вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчинених ОСОБА_4 злочинів, особу винного, обставини, що помякшують та обтяжують його покарання.

ОСОБА_4 вчинив два тяжкі злочини та злочин середньої тяжкості.

По місцю проживання він характеризуються негативно, так як раніше притягався до кримінальної відповідальності

Помякшуючі покарання ОСОБА_4 обставини - щире каяття та наявність у нього тяжкого захворювання.

Обтяжуюча покарання ОСОБА_4 обставина вчинення злочинів у стані алкогольного спяніння.

У звязку з тим, що при видачі ОСОБА_4 запитуючою стороною не надано згоди на приєднання невідбутої ОСОБА_4 частини покарання у виді позбавлення волі на строк три роки, призначеного за ч. 2 ст. 309 КК України за вироком Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 13.02.2007 року, то немає підстав для призначення йому покарання шляхом складання вироків.

Речові докази підлягають поверненню власникам, а знаряддя вчинення злочину-знищенню.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд

засудив:

ОСОБА_4 визнати винуватими у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 186 КК України і призначити покарання:

за ч. 1 ст. 185 КК України - позбавлення волі на строк два роки;

за ч. 2 ст. 187 КК України - позбавлення волі на строк сім років з конфіскацією всього майна, що належить йому на праві приватної власності;

за ч. 2 ст. 186 КК України- позбавлення волі на строк чотири роки.

На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворих покарань більш суворим визначити остаточне покарання позбавлення волі на строк сім років з конфіскацією всього майна, що належить йому на праві приватної власності.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_4 обчислювати з 20 квітня 2009 року.

Стягнути з ОСОБА_4 696,69 грн. судових витрат в користь НДЕКЦ при ГУ МВС України у Львівській області за проведення судової товарознавчої експертизи.

Речові докази: мобільні телефони «Нокіа 1112», «Нокіа 2610, «Самсунг» та зарядний пристрій до мобільного телефона, які передані на зберігання ОСОБА_1,- йому повернути; мобільний телефон «Нокіа 3250», який переданий на зберігання ОСОБА_6,-йому повернути; складний ніж та осколок від пляшки, які здані у камеру зберігання речових доказів Самбірського МВ ГУ МВС України у Львівській області,- знищити.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити попередній - тримання під вартою.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Львівської області через місцевий суд протягом пятнадцяти діб з моменту проголошення вироку, а засудженим ОСОБА_4- в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Суддя