печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2013 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва Козлов Р.Ю., розглянувши скаргу ОСОБА_1 на постанову старшого слідчого в ОВС ГПУ Каліфіцкіна О.О. від 14 жовтня 2004 року, заступника Генерального прокурора України Шокіна В.Н. від 09 червня 2004 року та заступника Генерального прокурора України Шокіна В.Н. від 14 жовтня 2004 року про порушення кримінальної справи за п. 15, ч. 2 ст. 115 КК України,

В С Т А Н О В И В :

20 серпня 2013 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою в порядку ст. 236-7 КПК України 1960 року на постанову старшого слідчого в ОВС ГПУ Каліфіцкіна О.О. від 14 жовтня 2004 року, заступника Генерального прокурора України Шокіна В.Н. від 09 червня 2004 року та заступника Генерального прокурора України Шокіна В.Н. від 14 жовтня 2004 року про порушення кримінальної справи за п. 15, ч. 2 ст. 115 КК України.

Дослідивши скаргу та долучені до неї матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

20.11.2012 року набрав чинності Кримінальний процесуальний кодекс України.

У відповідності до положень ст. 5 КПК України 2012р., процесуальне рішення приймається судом згідно з положеннями КПК України, чинними на момент початку виконання процесуальної дії або прийняття такого рішення.

Згідно положення п.11 розділу ХІ «Перехідних положень» КПК України кримінальні справи, які до набрання чинності цим Кодексом надійшли до суду від прокурорів з обвинувальним висновком, постановою про застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, постановою про направлення справи до суду для вирішення питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності, розглядаються судами першої, апеляційної та касаційної інстанції і Верховним Судом України в порядку, який діяв до набрання чинності цим кодексом.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора визначено главою 26 Кримінального процесуального кодексу України 2012 року. Так, ч.1 ст.303 КПК 2012 року передбачено перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які підлягають оскарженню під час досудового провадження, та ким такі рішення, дії або бездіяльність можуть бути оскаржені. Встановлений даною нормою перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора під час досудового розслідування є вичерпним та не містить положень про можливість оскарження постанови про порушення кримінальної справи.

Згідно п.10 розділу XI «Перехідні положення» КПК 2012 розслідування кримінальних справ, які до набрання чинності цим Кодексом не направлені до суду з обвинувальним висновком, постановою про застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, постановою про направлення справи до суду для вирішення питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності здійснюється згідно з КПК 2012, положення якого не передбачають стадії порушення кримінальної справи та процедури оскарження відповідної постанови, а тому в розгляді даної скарги слід відмовити.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 303, п.10 п.11 розділу XI «Перехідні положення» Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

Відмовити в розгляді скарги ОСОБА_1 на постанову старшого слідчого в ОВС ГПУ Каліфіцкіна О.О. від 14 жовтня 2004 року, заступника Генерального прокурора України Шокіна В.Н. від 09 червня 2004 року та заступника Генерального прокурора України Шокіна В.Н. від 14 жовтня 2004 року про порушення кримінальної справи за п. 15, ч. 2 ст. 115 КК України.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п'яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя