АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі судового засідання: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києва апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 27 липня 2015 року в справі №757/25737/15-к,
В С Т А Н О В И Л А:
ОСОБА_5 07 серпня 2015 року подав до Апеляційного суду міста Києва апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 27 липня 2015 року.
Цією ухвалою скаргу ОСОБА_5 на бездіяльність прокуратури м. Києва, яка полягає у не розгляді клопотання про визнання потерпілим повернуто заявнику.
Відмовляючи у задоволенні скарги ОСОБА_5 , слідчий суддя посилався на те, що заявником було пропущено строк встановлений положеннями ст. 220, 304 КПК України, та не було подано заяву про поновлення строків на оскарження, а в такому випадку слідчий суддя позбавлений права самостійно вирішувати питання про поновлення строку оскарження.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 27 липня 2015 року, та визнати його потерпілим в кримінальному провадженні № 0001103.

В обґрунтування своїх вимог апелянт зазначає, що строки для подання скарги до суду першої інстанції на бездіяльність прокуратури м. Києва не пропущено, у зв`язки з тим, що йому так і не було надано відповіді на його заяву, про визнання його потерпілим.

В судове засідання апелянт не прибув, оскільки тримається під вартою, але про час і місце розгляду його апеляційної скарги був повідомлений, клопотання про доставку його в судове засідання апеляційної інстанції не заявляв.

З огляду на викладене, неприбуття апелянта в судове засідання не є перешкодою для розгляду апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали, що надійшли з суду першої інстанції, та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга ОСОБА_5 підлягає задоволенню частково з таких підстав.

З матеріалів судового провадження убачається, що ОСОБА_5 заявник у кримінальному провадженні № 0001103, 20 липня 2015 року звернувся до Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про зобов`язання прокуратуру міста Києва визнати його потерпілим у цьому кримінальному провадженні, зазначивши про те, що 06 липня 2015 року він звернувся до прокуратури міста Києва із заявою про визнання його потерпілим, але станом на 20 липня 2015 року будь якої відповіді не отримав.

Слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва це клопотання визнано скаргою на бездіяльність прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк, тобто у невиконанні вимог ст. 220 КПК України, та прийнято рішення про її повернення заявнику через те, що ця скарга подана після закінчення строку, передбаченого ч.1 ст. 304 КПК України, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку.

З такими висновками слідчого судді колегія суддів не погоджується, бо вони не ґрунтуються на законі, та уважає необхідним ухвалу слідчого судді скасувати і прийняти нову ухвалу, виходячи з наступного.

Главою 26 КПК визначено порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування.

Частиною 1 ст. 303 КПК України передбачено вичерпний перелік випадків і суб`єктів оскарження рішень, дій чи бездіяльності сторони обвинувачення при досудовому розслідуванні.

Відповідно до положень п. 1 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Зі змісту клопотання ОСОБА_5 убачається, що він звернувся 06 липня 2015 року до прокуратури міста Києва із заявою про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні № 0001103.

Згідно до положень ч.2 ст. 55 КПК України права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Таким чином, з моменту подання ним заяви про визнання його потерпілим, тобто про залучення його до провадження як потерпілого, 06 липня 2015 року ОСОБА_5 набув статусу потерпілого в даному кримінальному провадженні за законом, що не потребує оформлення окремим процесуальним рішенням слідчого, прокурора.

Не вручення ОСОБА_5 пам`ятки про процесуальні права та обов`язки потерпілого особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення, не відноситься до бездіяльності в розумінні положень п.1 ч.1 ст. 303 КПК України, а тому оскарженню не підлягає.

Відповідно до положень ч.5 ст. 55 КПК України за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Зі змісту апеляційної скарги ОСОБА_5 убачається, що постанова слідчого, прокурора про відмову у визнанні його потерпілим у кримінальному провадженні відповідно до ч.5 ст. 55 КПК України, йому не надходила, а отже відсутній предмет оскарження, передбачений п. 5 ч.1 ст. 303 КПК України.

З огляду на викладене, колегія суддів уважає, що у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_5 на бездіяльність прокуратури міста Києва належить відмовити на підставі ч.4 ст. 304 КПК України, оскільки бездіяльність, про яку зазначає у своєму клопотанні заявник, в порядку ст. 303 КПК України не оскаржується.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу заявник ОСОБА_5 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 27 липня 2015 року, якою скаргу ОСОБА_5 на бездіяльність прокуратури міста Києва, яка полягає у не розгляді клопотання про визнання потерпілим, повернуто заявнику скасувати.

Відмовити у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_5 на бездіяльність прокуратури міста Києва.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і в касаційному порядку оскарженню не підлягає відповідно до вимог ч.4 ст. 424 КПК України.

С У Д Д І:

_______________ _______________ _____________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11сс/796/2259/2015, Категорія КПК: ст. 303
Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_6
Доповідач ОСОБА_1