Справа № 589/6914/13-к
Провадження № 1-кп/589/12/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"20" січня 2016 р. м. Шостка

Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора Шосткинської місцевої прокуратури ОСОБА_3 ,

представника потерпілого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шостка кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Шостка Сумської області, громадянину України, розлученого, з середньою освітою, не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 126, ч. 2 ст. 389 КК України,

ВСТАНОВИВ:
05.12.2013 р. близько 19 години ОСОБА_6 , перебуваючи в кімнаті для вмивання на четвертому поверсі гуртожитку по АДРЕСА_2 , на ґрунті особистих неприязних відносин, після вчинення дій, щодо яких кримінальне провадження закрито у зв`язку з відмовою потерпілої ОСОБА_7 від обвинувачення, став вимагати від колишньої дружини ОСОБА_7 відмовитись від обвинувачення проти нього в суді за фактом спричинення їй легких тілесних ушкоджень по кримінальному провадженню за ч.1 ст. 125 КК України (яке на даний час закрите судом у зв`язку з відмовою від обвинувачення). Діючи з метою залякування потерпілої, ОСОБА_6 повалив ОСОБА_7 на підлогу та умисно наніс останній декілька ударів ногами по різним частинам тіла, завдавши їй фізичного болю без спричинення тілесних ушкоджень.

В судовому засіданні ОСОБА_6 по вищевказаному епізоду обвинувачення свою вину визнав повністю.

Враховуючи, що фактичні обставини вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення учасниками судового провадження не оспорюються, суд приходить до висновку, що дії обвинуваченого, які виразились в умисному завданні побоїв потерпілій ОСОБА_7 з метою її залякування, і які не спричинили останній тілесних ушкоджень, необхідно кваліфікувати за ч. 2 ст. 126 КК України.

ОСОБА_6 також обвинувачувався в тому, що будучи засудженим Шосткинським міськрайонним судом Сумської області за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України до відбування покарання у виді громадських робіт на строк 200 годин та будучи 11.09.2013 р. поставленим на облік до ІІІосткинського МРВ КВІ ДПтС в Сумській області та ознайомленим з порядком та умовами відбування покарання у вигляді громадських робіт та попередженим про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування покарання, не виконав встановленого обов`язку безоплатно виконувати суспільно корисні роботи протягом строку, вказаного у вироку суду, чим порушив порядок та умови відбування даного покарання.

Оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтувалось на всебічному, повному (в цій частині обвинувачення) і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та в межах судового розгляду, визначених ч. 3 ст. 337 КПК України, суд прийшов до переконання, що ОСОБА_6 по вищевказаному епізоду обвинувачення необхідно виправдати враховуючи таке.

Як вбачається з графіку виходу на роботу за жовтень 2013 року затвердженого в.о. директора КП "Шостка-Зеленбуд" /Т.2 а.с. 58/ засуджений ОСОБА_6 мав відбувати громадські роботи у визначені дні в час з 08 до 12 години.

З довідок КЗ "Шосткинська ЦРЛ" /а.с. 232, 233/ вбачається, що ОСОБА_6 з 24.09.2012 перебуває на обліку у лікаря-нарколога з діагнозом РППВВ опіоїдів (синдром залежності), а в період з 22.05.2013 по 30.07.2014 він проходив курс амбулаторного лікування (денний стаціонар) в наркологічному диспансерному відділенні КЗ "Шосткинська ЦРЛ".

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 , який є завідуючим вищевказаного наркологічного диспансерного відділення, показав, що курс лікування ОСОБА_6 передбачав щоденне введення препарату з наркотичними речовинами після якого особа перебуває в стані наркотичного сп`яніння. Свідок також вказав, що ОСОБА_6 для проходження лікування відвідував наркодиспансер в першій половині дня.

Крім того, з письмових пояснень ОСОБА_6 від 12.11.2013 та від 10.12.2013 на ім`я начальника Шосткинського відділу кримінально-виконавчої інспекції УДПтС України в Сумській області вбачається, що він мав травму ноги. Дана обставина стороною обвинувачення не спростовані, а тому щодо даної обставини судом застосовується ст. 62 Конституції України.

Таким чином, досліджені обставини виключають прямий умисел ОСОБА_6 на ухилення від відбування громадських робіт, що вказує на відсутність суб`єктивної сторони інкримінованого ОСОБА_6 злочину (ч. 2 ст. 389 КК України).

При обранні обвинуваченому виду і міри покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину (ч. 2 ст. 126 КК України), який є злочином середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який перебуває на обліку у лікаря-нарколога, проходив курс лікування, за місцем проживання характеризується посередньо, ніде не працює.Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченого, відсутність моральних та матеріальних претензій потерпілої. Обставиною, що обтяжує покарання судом визнається рецидив злочину.
Виходячи зі змісту ст. 69 КК України, призначення більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті за цей злочин, можливе лише в тому випадку, коли встановлені по справі обставини, що пом`якшують покарання, настільки істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, що призначення винному навіть мінімального покарання в межах санкції було б явно недоцільним.

Враховуючи вищенаведені обставини, що пом`якшують покарання та особу обвинуваченого, оцінюючи обставини злочину та його суспільно-небезпечні наслідки, позицію потерпілої, виходячи зі змісту загальної та спеціальної превенції, яка має на меті попередження вчинення нових злочинів та перевиховання засудженого, тобто не є актом помсти, суд вважає за необхідне застосувати ст. 69 КК України та призначити покарання, яке не зазначено в санкції ч. 2 ст. 126 КК України, а саме, в виді штрафу в розмірі, відмінному від мінімального.

Під час досудового розслідування до ОСОБА_6 був застосований запобіжний захід в виді особистого зобов`язання строк якого сплив, після чого клопотань про обрання нового запобіжного заходу прокурором не заявлялось. Враховуючи дані обставини, а також наявність мінімальних ризиків невиконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків, суд не вважає за необхідне застосувати до обвинуваченого будь-який запобіжний захід.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України,

УХВАЛИВ:
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 126 КК України та із застосуванням ст. 69 КК України призначити йому покарання в виді штрафу в розмірі 595 (п`ятсот дев`яносто п`яти) гривень, який стягнути на користь держави.

ОСОБА_6 по пред`явленому йому обвинуваченню у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України визнати невинуватим та виправдати за відсутністю в його діях складу даного злочину.

Запобіжний захід до ОСОБА_6 не застосовувати.

Апеляційна скарга на вирок подається до апеляційного суду Сумської області через Шосткинський міськрайонний суд Сумської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1

Суддя Шосткинського міськрайонного суду
Сумської області ОСОБА_1