АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/793/598/15 Справа № 709/537/15-к Категорія: ч. 3 ст. 153 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 жовтня 2015 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5
з участю прокурораОСОБА_6

потерпілого ОСОБА_7

законного предст. потерпілого ОСОБА_8

ОСОБА_9

захисника адвоката ОСОБА_10

представника служби у справах дітей, педагога ОСОБА_11

розглянула у закритому судовому засіданні в м. Черкаси кримінальне провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_12 та прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_13 на вирок Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 29 квітня 2015 року, яким

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Ленінське Чорнобаївського району Черкаської області, українець, громадянин України, з середньою освітою, не працюючий, не одружений, проживає по АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

засуджений за ч. 3 ст. 153 КК України до покарання у вигляді 12 років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання визначено раховати з дати затримання - 09 січня 2015 року.

ОСОБА_12 визнаний винуватим в тому, що він в період часу з липня по грудень 2014 року в АДРЕСА_1 , умисно, всупереч волі малолітнього ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , неодноразово задовольняв з ним свою статеву пристрасть неприродним способом із застосуванням фізичного насильства, яке виразилося в утриманні силою потерпілого.

У поданих на вирок апеляційних скаргах:

- обвинувачений ОСОБА_12 вважає, що вирок ухвалено з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону ( п.1-3 ч. 1 ст. 409, ч. 2 ст. 410, ч. 1 ст. 411 КПК), що судовий розгляд проведено не повно, а висновки суду не відповідають встановленим обставинам, зокрема, що суд прийняв до свого провадження обвинувальний акт, який не відповідає ст. 291 КПК, в якому не зазначено прізвище, ім`я і по батькові слідчого, немає дати і підпису прокурора, який затвердив обвинувальний акт, немає викладу фактичних обставин, які прокурор вважає встановленими і які підлягають обов`язковому доказуванню згідно ст. 91 КПК Також вважає, що суд діяв в супереч ст. 17, ч. 6 ст. 22, ст. 62 Конституції України, допустив порушення права на захист і принципу презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, що висновки суду ґрунтуються на доказах, які викликають сумніви і не доводять сам факт існування події злочину, оскільки не зазначено конкретно час і місце вчинення злочину, а за змістом обвинувачення злочин вчинявся в період з липня по грудень 2014 року (продовж 5 місяців), при цьому звертає увагу, що за показаннями свідків злочин було виявлено ще у серпні 2014 року (зі слів свідка ОСОБА_14 в липні-серпні 2014 року) тоді, як йому інкримінують його вчинення до грудня місяця того ж року. Вважає не дослідженими відносини між ним і потерпілим та його представником ОСОБА_15 , а також з свідками, показання яких від вважає неправдивими;

- прокурор, не оспорюючи фактичні обставини справи, які суд визнав доведеними і правильність кваліфікації дій, порушує питання про скасування вироку через невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої внаслідок м`якості. Просить ухвалити новий вирок, яким засудити ОСОБА_12 за ч. 3 ст. 153 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 15 років, мотивуючи, що судом при прийнятті рішення не було дотримано вимоги ч. 2 ст. 50 КК України та роз`яснення Пленему Верховного Суду України, які викладно у постановах Пленуму №7 від 24.10.2003 „Про практику призначення кримінального покарання та №5 від 30.05.2008 Про судову практику у справах про злочини проти статевої свободи та статевої недоторканності особи щодо вирішення питання про призначення покарання за злочини даної категорії, не в повній мірі було врахувано тяжкість вчиненого злочину та особу засудженого, не враховано думки представника потерпілого, який просив призначити винному покарання у вигляді 15 років волі.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого ОСОБА_12 та його захисника адвоката ОСОБА_10 , які підтримали апеляційну скаргу обвинуваченого а апеляційні вимоги прокурора просив залишити без задоволення, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу прокурора і заперечує апеляційні доводи обвинуваченого і його захисника, пояснення потерпілого ОСОБА_7 і його законного представника ОСОБА_8 , на підтримку апеляційної скарги прокурора і заперечують апеляційні доводи обвинуваченого, вивчивши матеріали кримінального правопорушення, повторно допитавши в суді за клопотанням сторони захисту судово-медичного експерта та малолітнього потерпілого ОСОБА_7 , перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги обвинуваченого і прокурора задоволенню не підлягають з таких підстав.

Висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_12 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується розглянутими в судовому засіданні і наведеними у вироку суду доказами, яким суд дав правильну оцінку.

Зокрема: - показаннями потерпілого ОСОБА_7 , який безпосередньо в суді ствердив, що під час спільного проживання в с. Лящівка Чорнобаївського району Черкаської області з обвинуваченим ОСОБА_12 (його вітчимом), останній в період з липня по грудень 2014 року неодноразово задовольняв щодо нього свою статеві пристрасть неприродним способом (орагенітальним та анагентіальним) способом;

- показаннями свідка ОСОБА_16 , (тітка потерпілого ОСОБА_7 ), якій потерпілий ОСОБА_7 розповів, що вітчим ОСОБА_12 неодноразово ґвалтував його коли вдома нікого не було, про що вона разом зі своїм племінником повідомили і райвідділ міліції;

- показаннями свідка ОСОБА_17 (мати потерпілого ОСОБА_7 ), які син також розповів, що обвинувачений тривалий час його ґвалтував коли нікого не було дома.

- показаннями свідка ОСОБА_18 яка дала покази суду, що вона є донькою ОСОБА_14 і від неї дізналася про те, що обвинувачений ОСОБА_12 на протязі тривалого часу ґвалтує свого пасинка ОСОБА_7 даний факт підтвердив і її син ОСОБА_19 , який розпитав про дані обставини у малолітнього потерпілого ОСОБА_7 ;

- показаннями свідка ОСОБА_14 про те, що вона, перебуваючи у своєї доч ОСОБА_18 в с. Лящівка Чорнобаївського району, де тимчасово проживали ОСОБА_12 з ОСОБА_17 разом з дітьми в липні-серпні місяці 2014 року, одного разу почула стони з кімнати, де проживав малолітній потерпілий ОСОБА_20 , а коли зазирнула до кімнати, то побачила голого малолітнього потерпілого ОСОБА_20 , який стояв на тапчані навколішках, а ззаду за ним рядом стояв голий ОСОБА_12 , які були прикриті зверху одіялом і при цьому ОСОБА_12 їй відповів, що балується. Про побачене вона розповіла доньці ОСОБА_18 та зятю.її онук ОСОБА_19 розпитав у малолітнього ОСОБА_20 про побачене і останній розповів онукові, що отчим ( ОСОБА_12 ) дуже давно займається з ним коханням, про що ОСОБА_19 розповів їм та іншим родичам, які були присутні в хаті;

- даними висновку судово-медичної експертизи № ба/Д від 09.01.2015 року відносно малолітнього потерпілого ОСОБА_7 , згідно якого зміни в ділянці анального отвору та прямої кишки гр.. ОСОБА_7 можуть свідчити про неодноразове введення статевого члена в пряму кишку;

- даними судово-медичного висновку експерта № 90 від 13.01.2015 року відносно підозрюваного ОСОБА_12 , згідно якого не виключається можливість скоєння статевого акту на даний час та на протязі 2014 року. ОСОБА_12 здатний до скоєння статевих актів;

Як вбачається з показань свідка ОСОБА_21 (психолог в школі, де навчається малолітній потерпілий ОСОБА_7 ) в щколі ОСОБА_7 характеризується позитивно, як трудолюбива, скромна, мовчазлива дитина.

За даними висновку судово-психіатричної експертизи потерпілого ОСОБА_7 № 38 від 23.01.2015 року, згідно якого малолітній ОСОБА_7 міг правильно сприймати та може правильно відтворювати окремі факти та зовнішню сторону подій, без встановлення здатності правильно сприймати внутрішній зміст подій та в послідуючому їх відтворювати. Внаслідок скоєння проти підекспертного протиправних дій у малолітнього потерпілого виникли та утримуються до моменту огляду експертизою, на тлі вже існуючої легкої розумової відсталості в ступені легкої дебільності, розлади адаптації з помірно вираженими тривожно-депресивними розладами та гіперкінезами м`язів обличчя. Виникнення вказаних розладів адаптації з тривожно-депресивними проявами знаходяться у причинному зв`язку зі скоєними проти нього протиправними діями. Наявність у підекспертного вище вказаних психічних розладів є підставою рекомендувати йому спостереження та лікування лікарем- психіатром за місцем свого проживання. Зважаючи на виражений психотровматичний вплив спогадів про скоєні проти нього протиправні діяння - подальша участь потерпілого ОСОБА_7 у слідчих діях та судовому засіданні є небажаною за медичними показаннями.

Згідно висновку акту судово-психіатричної експертизи № 28 від 21.01.2015 року обвинувачений ОСОБА_12 здатен усвідомлювати власні дії та керувати ними та може брати участь у слідчих діях і судовому засіданні, а тому є осудним;

Посилання у апеляції обвинуваченого на невідповідність обвинувального акта вимогам ст. 291 КПК України, як на підставі виправдання, не є такими, що порушують зокрема право обвинуваченого на захист, і не спростовують правильність висновків суду щодо встановлених обставин справи і доведеності винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення.

В цілому вимоги згаданого закону при складанні обвинувального акта слідчим виконані, обвинувальний акт затверджено прокурором і в ньому в межах необхідного у даній категорії справ конкретно викладено фактичні обставини, які прокурор вважає встановленими та формулювання обвинувачення.

Також необґрунтованими є і доводи обвинуваченого про порушення його права на захист і принципу презумпції невинуватості щодо забезпечення доведеності вини, які обвинувачений фактично мотивує посиланням на недоведеність його вини у вчиненні злочину.

Твердження обвинуваченого ОСОБА_12 про те, що він не вчиняв задоволення статевої пристраті неприродним способом щодо потерпілого ОСОБА_7 , а свідок ОСОБА_14 , яка бачила в будинку його з ОСОБА_7 невірно оцінила ситуацію і перекрутила зміст побаченого, оскільки він не вчиняв злочинних дій, а шукав свій мобільний свій телефон, який брав ОСОБА_7 , щоб грати в ігри, спростовано, як показаннями свідка ОСОБА_14 , так і показаннями потерпілого, які прямо і конкретно повідомили суду про вчинення обвинуваченим саме інкримінованого йому діяння задоволення статевої пристрасті неприродним способом по відношенню до малолітнього потерпілого, який і в суді апеляційної інстанції під час його повторного допиту за клопотанням сторони захисту (за участі педагога і законного представника, який не заперечував проти допиту малолітнього) підтвердив, що дійсно його вітчим обвинувачний ОСОБА_12 неодноразово, коли вони залишалися одні в будинку за місцем проживання, роздягав його, сам роздягався, знімав штани і труси, і насилував його, про що він пізніше він дійсно розповів зокрема тітці ОСОБА_22 ( ОСОБА_23 ).

Доводи обвинуваченого про те, що висновки суду ґрунтуються на доказах, які викликають сумніви і не доводять сам факт існування події злочину, колегія суддів знаходить спростованими зазначеними у вироку і згаданими вище доказами.

В засіданні апеляційного суду як обвинувачений, так і його захисник заявили, що вони розуміють про яке насильство стверджує малолітній потерпілий і не оспорюють того факту, що потерпілий стверджує про вчинення обвинуваченим щодо нього задоволення статевої пристрасті неприродним способом.

Показання потерпілого ОСОБА_7 про неодноразовість вчинення щодо нього актів задоволення статевої пристрасті неприродним способом підтверджується згаданим вище висновком судово-медчної експертизи, який підтвердив допитаний в апеляційній інстанції за клопотанням сторони захисту судово-медичний експерт ОСОБА_24 .

Як це зазначено в обвинуваченні ОСОБА_12 місцем вчинення злочину є домоволодіння по АДРЕСА_1 , в якому спільно проживали потерпілий і обвинувачений, про яке повідомили потерпілий і свідки, що по суті усвідомлює і обвинувачений.

Потерпілий показав, що такі злочинні діяння щодо нього ОСОБА_25 вчиняв неодноразово на протязі певного періоду, з липня по грудень 2014 року, і більш конкретно не зміг назвати день і час їх вчинення, як не називає такий час і свідок ОСОБА_14 .

Тому, за відсутності більш конкретних даних, які не надається з`ясувати у малолітнього потерпілого, а обвинувачений їх заперечує, колегія суддів вважає, що органами розслідування і судом правильно констатовано встановленим той факт, що зазначені потерпілим і інкриміновані ОСОБА_12 злочинні діяння останній неодноразово (періодично) вчиняв на протязі певного зазначеного потерпілим часу. Тому колегія суддів відкидає доводи обвинуваченого в апеляційній скарзі про те, що його безпідставно обвинувачують у вчиненні злочину в період до грудня 2014 року, і, що його вже було викрито ще у серпні 2014 року. Можливість вчинення злочинних дій щодо малолітнього потерпілого до грудня місяця 2014 року, як про це повідомив потерпілий, після того, як свідок ОСОБА_14 в липні-серпні 2014 року випадково стала очевидцем одного епізоду, не виключається, оскільки такі діяння були приховані і ОСОБА_25 не був викритий у їх вчиненні безпосередньо правоохоронними органами у серпні місяці 2014 року, оскільки повідомлення про дане кримінальне правопорушення було подано лише у січні 2015 року.

У кримінальному провадженні достатньо з`ясовані для його вирішення дані про відносини між обвинуваченим і потерпілим, а також ОСОБА_15 (мати потерпілого), які фактично проживали однією сім`єю. Наявність конфліктів в сім`ї, на які посилається у апеляційній скарзі обвинувачений, не спростовують доведеність винності обвинуваченого у вчиненні даного кримінального правопорушення, оскільки підстав не довіряти показанням як малолітнього потерпілого, так і згаданих вище свідків, які в цілому узгоджуються між собою та іншими доказами, колегія суддів не вбачає. Посилання обвинуваченого на неправдивість таких показань не знайшли свого підтвердження.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд правильно оцінив зазначені докази в їх сукупності і погоджується з висновком суду про доведеність винуватості ОСОБА_12 у вчиненні інкримінованого йому злочину, та правильністю кваліфікації його дій за ч. З ст. 153 КК України, як задоволення статевої пристрасті неприродним способом із застосуванням фізичного насильства, погрози його застосування, щодо малолітнього..

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_12 , суд у відповідності до вимог ст.. 65 КК України достатньо врахував тяжкість вчиненого злочину, який кримінальним законом віднесено до категорії особливо тяжких, особу підсудного, який за місце проживання характеризується посередньо, і, за відсутності обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченому, та обставини, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченому, обґрунтовано дійшов висновку, що процес виправлення та перевиховання обвинуваченого повинен проходити лише в місцях позбавлення волі.

При цьому, колегія суддів вважає, що суд призначив обвинуваченому відповідне за своїм розміром покарання, яке є необхідне і достатнє для виправлення винного і попередження нових злочинів, а доводи прокурора про м`якість такого покарання не заслуговують на увагу, як не обґрунтовані. Зокрема безпідставним є посилання у апеляційній скарзі прокурора на думку потерпілої сторони, оскільки останні фактично з вироком суду погодилися і не оскаржували його в апеляційному порядку.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :
вирок Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 29 квітня 2015 року відносно ОСОБА_12 залишити без змін, а апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_12 та прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_13 без задоволення.

Дана ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, а засудженим, який перебуває під частою, в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Головуючий :

Судді :