Апеляційний суд Житомирської області
09 квітня 2010 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області в складі:
головуючого: Мельничук Н.М.,
суддів: Слісарчука Я.А., Заліщука М.С.,
з участю прокурора: Філя С.В.,
засудженого: ОСОБА_1,
розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Житомирі справу за апеляцією засудженого ОСОБА_1 на постанову Овруцького районного суду Житомирської області від 16 березня 2010 року, -
Цією постановою скасовано звільнення засудженого ОСОБА_1 від покарання у вигляді трьох років позбавлення волі з випробуванням строком на два роки за вироком Овруцького районного суду Житомирської області від 24 квітня 2008 року за ст. 185 ч. 3 КК України, та направлено його до місць відбування покарання.
Відповідно до постанови суду на засудженого ОСОБА_1 вироком були покладені обовязки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої системи, повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, періодично зявлятись до органів кримінально-виконавчої системи для реєстрації. Перебуваючи на обліку у Овруцькому ВКВІ засуджений за час строку випробування неодноразово не зявлявся на реєстрацію без поважної причини. Не зважаючи на офіційні попередження та міри виховного впливу надалі продовжував злісно ухилятися від виконання покладених на нього судом обовязків, що призвело до скасування іспитового строку та направлення його у місця позбавлення волі.
В апеляції засуджений ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати та залишити в силі встановлений йому вироком суду іспитовий строк. Посилається на те, що не зявлявся на реєстрацію у звязку з тим, що працював тривалий термін часу за межами м. Овруч. Просить врахувати його сімейний стан, що має вагітну дружину, є єдиним годувальником сімї.
Заслухавши доповідача, міркування прокурора про залишення постанови без змін, перевіривши матеріали справи в межах апеляції та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляція не підлягає задоволенню з урахуванням наступного.
У відповідності до вимог ч. 2 ст. 78 КК України, якщо засуджений в період проходження іспитового строку не виконує покладені на нього судом обовязки, суд, направляє його для відбування призначеного покарання.
З матеріалів справи вбачається, що 9 червня 2008 р. засуджений ОСОБА_1 зявився до КВІ Овруцького району де йому були належним чином розяснені його права та обовязки на час проходження ним іспитового строку. Також були розяснені правові наслідки невиконання покладених на нього судом обовязків.
Проте, під час іспитового строку, ОСОБА_1 без поважних причин, починаючи з 16.06.2008р. по 21.07. 2008р. не зявлявся на реєстрацію. Не зважаючи на профілактичні бесіди та зменшену за його клопотанням кількість днів явки на реєстрацію з двох разів на місяць до одного, продовжував злісно ухилятися від виконання обовязків, встановлених судом, а саме не зявився на реєстрацію без поважних причин з 13.10.08р. по 09.12.08р., за що двічі 10.12.08р. та 05.08.09р. офіційно попереджався. Проте, засуджений ОСОБА_1 належних висновків для себе не зробив, на міри виховного характеру не реагував, продовжував ігнорувати виклики до інспекції, періодично не зявлявся без поважних причин, а саме: 14.12.09р., 11.01.10р.та 08.02.10р. на реєстрацію.
Підстав для зміни постанови Овруцького районного суду Житомирської області від 16 березня 2010 року не встановлено.
Керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду, -
Апеляцію засудженого ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Овруцького районного суду Житомирської області від 16 березня 2010 року про скасування звільнення від покарання та направлення ОСОБА_1 до місць відбування покарання, без змін.
Судді: