печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 липня 2014 року
слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва: ОСОБА_1 ,
при секретарі:ОСОБА_2 ,
за участю:
особи, яка подала скаргу:ОСОБА_3 ,
слідчого:не з`явився,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві провадження за скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого в особливо важливих справах прокуратури м. Києва ОСОБА_4 , яка полягає у невнесені відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 (далі особа, яка подала скаргу, ОСОБА_3 ) звернувся до слідчого судді із скаргою на бездіяльність слідчого в особливо важливих справах прокуратури м. Києва ОСОБА_4 (далі слідчий), яка полягає у невнесені відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР).
В обґрунтування скарги ОСОБА_3 зазначає, що він подав заяву до Генерального прокурора України про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 375 КК України, суддями Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, яка була направлена до прокуратури м. Києва, проте, останньою відомості за заявою в порушення ст. 214 КПК України, до ЄРДР внесені не були, а лише надано відповідь у листі.
В судове засідання з`явилась особа, яка подала скаргу. Слідчий в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду провадження за скаргою повідомлений належним чином, причини неявки невідомі.
Оскільки, відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України, відсутність слідчого чи прокурора, бездіяльність якого оскаржується, не є перешкодою для розгляду скарги, слідчий суддя визнав можливим розглянути скаргу за відсутності слідчого, бездіяльність якого оскаржується.
Згідно ч. 1 ст. 107 КПК України, здійснювалось фіксування провадження технічними засобами.
ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав вимоги скарги з викладених у ній підстав та просив їх задовольнити.
Вислухавши пояснення особи, яка подала скаргу, перевіривши матеріали скарги, слідчий суддя вважає, що у задоволені скарги слід відмовити, враховуючи наступне.
Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_3 звернувся до Генерального прокурора України із заявою про вчинення суддями Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 375 КК України.
Згідно ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор, невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.
Частиною 4 ст. 214 КПК України визначено, що слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення.
Відтак, слід розмежовувати поняття внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань у відповідності до положень ч. 1 ст. 214 КПК України та поняття зареєструвати (прийняти) відповідну заяву, про що йдеться у ч. 4 ст. 214 КПК України.
Так, вказана заява ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 375 КК України, суддями Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ була зареєстрована 15.04.2014 року та направлена до Прокуратури м. Києва, про що 18.04.2014 року повідомлено ОСОБА_3 .
За наслідками розгляду заяви ОСОБА_3 останньому було направлено лист за підписом слідчого в особливо важливих справах прокуратури м. Києва ОСОБА_4 , згідно якого підстави для внесення відомостей за заявою до ЄРДР відсутні, оскільки звернення не містить достатніх даних, які б свідчили про наявність ознак кримінального правопорушення, що охоплюються поняттям злочину.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно ч. 1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбачений цим Кодексом.
Відповідно до ст.. 11 КК України, злочином є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину. Не є злочином дія або бездіяльність, яка хоча формально і містить ознаки будь-якого діяння, передбаченого цим Кодексом, але через малозначність не становить суспільної небезпеки, тобто не заподіяла і не могла заподіяти істотної шкоди фізичній чи юридичній особі, суспільству або державі.
Системний аналіз положень ч. 1 ст. 214 КПК України, статтей 2, 11 КК України дає підстави для висновку, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.
Отже, підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Заява ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 375 КК України, суддями Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ за своїм змістом та суттю не є повідомленнями про злочин та стосується професійної діяльності суддів, відтак, може розцінюватись як тиск на суддів.
Стаття 126 Конституції України гарантує незалежність і недоторканність суддів. Вплив на суддів у будь-який спосіб забороняється.
Згідно ст.. 6 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», суди здійснюють правосуддя самостійно. Здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Втручання у здійснення правосуддя, вплив на суд або суддів у будь-який спосіб забороняється.
Виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається.
При цьому, слідчий суддя зазначає, що скарги на дії суддів можуть бути подані до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України та Вищої ради юстиції України.
Аналізуючи викладене, скарга ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесені відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, є необґрунтованою та в її задоволені слід відмовити.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 107, 303, 305, 307, 309 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого в особливо важливих справах прокуратури м. Києва ОСОБА_4 , яка полягає у невнесені відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1