пр. № 1-кп/759/874/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 жовтня 2015 року Святошинський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0008201, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 19.08.2015 року, відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, освіта середня, неодруженого, непрацюючого,

який зареєстрований та проживає за адресою:

АДРЕСА_1 , не судимого згідно ст. 89 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 345 КК України, -
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_6 19.08.2015 р. приблизно о 12 годині зустрівся біля станції метро «Святошин», що в м. Києві, зі своєю знайомою ОСОБА_7 , разом з якою у власних справах слідували повз станцію метро «Житомирська» в м. Києві та зайшли до ТОВ «АТБ-маркет», який розташований за адресою: м. Київ, просп. Перемоги, 136.

Проходячи повз торгові полиці у даному магазині, ОСОБА_6 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, непомітно взяв з торгових полиць пляшку коньяку та сховав її під спортивну кофту, в яку був одягнений. В подальшому, прямуючи до виходу з вказаного магазину з неоплаченим товаром і пройшовши контрольні лінії кас, ОСОБА_6 був затриманий працівниками охорони магазину та запрошений до приміщення охорони ТОВ «АТБ-маркет», який знаходиться за адресою: м. Київ, просп. Перемоги, 136.

Через деякий час до приміщення охорони вказаного магазину з метою документування факту крадіжки товару з магазину «АТБ-маркет» зайшли працівники поліції, серед яких знаходився ОСОБА_4 , який виконував покладений на нього обов`язок працівника правоохоронних органів.

Підійшовши до ОСОБА_6 разом зі своїм колегою ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , перебуваючи у форменому одязі працівника правоохоронних органів, представився ОСОБА_6 , в якого на той час в руці були металеві ножиці. Після цього ОСОБА_4 наказав ОСОБА_6 покласти на стіл ножиці, але останній на вказану вимогу працівника правоохоронних органів не відреагував та став поводити себе агресивно, висловлюватись на адресу ОСОБА_4 нецензурною лайкою, що призвело до конфлікту між ними.

З метою врегулювання конфлікту ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , виконуючи службові обов`язки працівників правоохоронних органів, вирішили застосувати фізичну силу до ОСОБА_6 , оскільки останній відмовлявся виконувати законну вимогу працівника правоохоронних органів та викинути ножиці з рук. Однак ОСОБА_6 , будучи в стані алкогольного сп`яніння та маючи неповагу до працівників правоохоронних органів, вирішив заподіяти одному із них тілесні ушкодження у зв`язку з виконанням ним службових обов`язків.

Рєалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заподіяння тілесних ушкоджень працівнику правоохоронних органів, ОСОБА_6 , дочекавшись, коли ОСОБА_4 наблизиться до нього, тримаючи в руках ножиці, наніс ними удар ОСОБА_4 в область кисті лівої руки, чим заподіяв тілесні ушкодження у вигляді колотої рани, після чого дії ОСОБА_6 були припинені працівниками поліції.

Згідно висновку експерта № 2392 від 20.08.2015 р. при проведенні судово-медичної експертизи ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виявлена різана рана на долонній поверхні лівої кисті в проекції основи другої п`ясної кістки. Вказане ушкодження, спричинене гострим предметом, могло утворитися 19.08.2015 р. внаслідок одноразового травматичного впливу та відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я (за критерієм тривалості розладу здоров`я).

29 вересня 2015 року між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_6 укладено угоду про примирення у відповідності до вимог ст. 471 КПК України.

Згідно даної угоди потерпілий ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_6 примирилися, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України. Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_6 , а саме у виді 3 (трьох) років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання на підставі ст.ст. 75, 76 КК України з іспитовим строком 2 (два) роки. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені ст. 473 КПК України, танаслідки її невиконання, встановленні ст. 476 КПК України.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України приприйнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно ст. 468 КПК України укримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.

Згідно ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, кримінальних правопорушень невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

С судовому засіданні судом встановлено, що ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 345 КК України, яке згідно ст. 12 КК України, є кримінальним правопорушенням середньої тяжкості.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_6 цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідкиукладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом. Також судом було з`ясовано, що потерпілий ОСОБА_4 цілком розуміє наслідкиукладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_6 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:
Затвердити угоду від 29 вересня 2015 року про примирення між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_6 .

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України та призначити останньому узгоджене сторонами покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_6 від відбуття основного покарання, встановивши йому іспитовий строк 2 (два) роки, та на підставі ст. 76 КК України зобов`язати обвинуваченого не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтись для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст. 394 КПК України,до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги через Святошинський районний суд м. Києва протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

СУДДЯ: