Справа № 440/155/15-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/801/15 Доповідач: ОСОБА_2
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 листопада 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області у складі:

Головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря: - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові кримінальне провадження за апеляційною скаргою заступника прокурора Львівської області ОСОБА_6 на вирок Буського районного суду Львівської області від 14 липня 2015 року відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України,

з участю прокурора: - ОСОБА_8 ,

обвинуваченого: - ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и л а:
вищевказаним вироком ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, та призначено йому покарання у виді двох років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання за даним вироком повністю приєднано невідбуту частину покарання за ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 27.04.2012 року та остаточно визначено ОСОБА_7 покарання за сукупністю вироків у вигляді трьох років два місяці і п`ятнадцять днів позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування покарання у вигляді трьох років два місяці і п`ятнадцяти днів позбавлення волі з випробовуванням, призначивши йому іспитовий строк тривалістю два роки.

Відповідно до ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_7 обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Вирішено питання з речовими доказами та судовими витратами.
Згідно з вироком місцевого суду, 06 січня 2015 року під час огляду господарства та житлового будинку ОСОБА_7 в селі Андріївка Буського району Львівської області працівниками міліції було виявлено та вилучено фрагменти вати та серветок, просочених речовиною коричневого кольору, що згідно з висновку експерта № 3/21 від 21.01.2015 року містять залишкові кількості морфіну наркотичного засобу, обіг якого обмежено, а також подрібнену речовину рослинного походження - макову солому, що неодноразово піддавалась процесу екстракції наркотично активних алкалоїдів опію, шість полімерних пляшок з рідиною темного кольору, в яких згідно висновку експерта № 3/21 від 21.01.2015 року, міститься концентрат з макової соломи (екстракційний опій), масою в перерахунку на суху речовину 0,93 грама, який відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено, тобто незаконно виготовив та зберігав наркотичні засоби без мети збуту, повторно.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, заступник прокурора Львівської області ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність оскаржуваного вироку у звязку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність в частині призначеного покарання, просить його скасувати та ухвалити новий, яким засудити ОСОБА_7 за ч.2 ст.309 КК України та призначити йому покарання у виді 2 років позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України до призначеного покарання повністю приєднати невідбуту частину покарання за вироком Апеляційного суду Львівської області від 27.04.2012 року остаточно призначити покарання 3 роки 2 місяці 15 днів позбавлення волі.

Свої апеляційні вимоги мотивує тим, що місцевий суд не звернув уваги на те, що ОСОБА_7 раніше притягався до кримінальної відповідальності за злочини у сфері обігу наркотичних засобів, та під час відбування покарання, йому надавалася можливість виправитися і ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 27.02.2014 року його було звільнено від відбування покарання умовно-достроково, однак він належних висновків не зробив та на шлях виправлення не став.

Заслухавши доповідача, прокурора на підтримання поданої апеляційної скарги, обвинуваченого, який просить залишити без змін рішення суду першої інстанції, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи скарги, колегія суддів вважає, що така підлягає до часткового задоволення.

Висновок місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується сукупністю зібраних у справі та перевірених в судовому засіданні доказів, та є обґрунтованим, що в апеляційній скарзі не оспорюється.
Його дії вірно кваліфіковано за ч.2 ст.309 КК України, оскільки він, незаконо виготовив та зберігав наркотичні засоби без мети збуту, повторно, які були виявлені та вилучені за місцем його проживання.
Поряд з тим, на переконання колегії суддів апеляційного суду, призначаючи ОСОБА_7 покарання із застосуванням ст.75 КК України, суд першої інстанції не дотримався вимог закону України про кримінальну відповідальність, не врахував особу винного й мету призначення покарання.

Згідно з матеріалами кримінального провадження, ОСОБА_7 неодноразово судимий за вчинення злочинів у сфері обігу наркотичних засобів, останній раз ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 27 квітня 2012 року засуджено за ч.2 ст.307 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.

Ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 27 лютого 2014 року його звільнено умовно-достроково від відбування покарання.

Однак, обвинувачений на шлях виправлення не став та вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.309 КК України, в період умовно-дострокового звільнення.

Відповідно до абз. 7 п.26 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», у разі, коли була звільнена від відбування покарання умовно-достроково (статті 81, 107 КК) і в період іспитового строку або строку умовно-дострокового звільнення вчинила новий злочин, суд зобов`язаний визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі, зокрема й тоді, коли останнім за часом вироком призначаються більш м`які види покарання.

Ураховуючи вищезазначене, колегії суддів вважає, що доводи апеляційної скарги є обгрунтованими, оскільки в даному випадку звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням є неприпустимим, а тому вирок місцевого суду відповідно до ч.1 п.4 ст.409 КПК України у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність підлягає скасуванню в частині призначеного покарання.

Відповідно до ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Призначаючи обвинуваченому покарання, колегія враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного, який раніше судимий, за місцем проживання характеризується посередньо.

Наявність в нього на утриманні двох малолітніх дітей є обставиною, яка пом`якшує покарання.

Обставини, що обтяжують покарання, відсутні.

З врахуванням тяжкості вчиненого злочину, наведених даних про особу винного, обставин справи, колегія суддів приходить до висновку про необхідність призначення йому покарання у вигляді позбавленням волі, що буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 420 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:
апеляційну скаргу заступника прокурора Львівської області ОСОБА_6 задовольнити частково.

Вирок Буського районного суду Львівської області від 14 липня 2015 року відносно ОСОБА_7 в частині призначеного покарання скасувати та ухвалити в цій частині новий вирок.
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, та призначити йому покарання у виді 2 років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.71 КК України до призначеного цього покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 27 квітня 2012 року та остаточно призначити ОСОБА_7 покарання - 2 (два) роки 1 (один) місяць позбавлення волі.

ОСОБА_7 взяти під варту в залі судових засідань.

Початок строку відбуття покарання рахувати ОСОБА_7 з часу взяття під варту, тобто з 12 листопада 2015 року.

У решті вирок суду залишити без змін.
На вирок суду може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту його проголошення, а обвинуваченим протягом цього ж часу з дня вручення йому копії цього вироку.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4