Провадження №1-кс/127/4501/15
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 травня 2015 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю представника скаржника - адвоката ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши скаргу ОСОБА_5 на постанову прокурора прокуратури м. Вінниці ОСОБА_4 від 24 квітня 2015 року про закриття кримінального провадження № 0000881, -

В С Т А Н О В И В:
05 травня 2015 року до суду надійшла скарга ОСОБА_5 на постанову прокурора прокуратури м. Вінниці ОСОБА_4 від 24 квітня 2015 року про закриття кримінального провадження № 0000881.

Прокурор у оспорюваній постанові зазначив, що у діях ОСОБА_6 відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 ч. КК України, оскільки у момент отримання грошових коштів від ОСОБА_5 у ОСОБА_6 не було умислу їх присвоїти, а зобов`язання не виконувати. Таким чином факт шахрайства прокурором було кваліфіковано як цивільно-правові відносини, спір щодо яких має розглядатисяя в суді в цивільному порядку.
Скаржниця вважає, що досудове провадження по кримінальному провадженню №0000881 проведено поверхнево та не повно, прокурором зроблено хибний висновок, що у діях ОСОБА_6 відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 ч. КК України.
В своїй скарзі ОСОБА_5 зазначила, що ОСОБА_6 , перебуваючи із ОСОБА_5 у дружніх стосунках, взяла в борг 17000 (сімнадцять тисяч) доларів США та 2000 (дві тисячі) євро та не повернула їх. Скаржниця припускає, що можливо перед першою позикою грошових коштів у сумі 8000 доларів США у ОСОБА_6 не було бажання присвоювати собі кошти, проте у неї виник прямий умисел не повертати належних ОСОБА_5 коштів уже після їх отримання. Окрім цього, зловживаючи довірою потерпілої, знаючи про наявність у неї певної суми коштів, ОСОБА_6 , маючи намір не повертати кошти, знов попросила дати в борг більшу суму коштів, начебто для відкриття перукарні, на що потерпіла погодилася.
Більш того, ОСОБА_6 на досудовому розслідуванні міняла свої покази, спочатку намагалася довести, що усі позичені кошти вона повернула, що прямо вказує на злочинний умисел останньої. З 2009 року ОСОБА_6 отримувала від скаржниці грошові кошти і на сьогодняшній день не вживала жодних дій щодо їх повернення.
Просила скаргу задоволити та скасувати постанову про про закриття кримінального провадження № 0000881 як незаконну, а матеріали вказаного кримінального провадження направити в прокуратуру м. Вінниці для проведення додаткової перевірки.

В судовому засіданні представник скаржника - адвокат ОСОБА_3 підтримав скаргу з викладених у ній підстав. Додатково суду пояснив, що прокурор прокуратури м. Вінниці ОСОБА_4 не звернув увагу, що покази свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 містять суперечності та не допитав їх повторно з метою усунення розбіжностей між їх показами. Та не провів одночасний допит ОСОБА_6 таскаржницею ОСОБА_5 .
Прокурор ОСОБА_4 заперечив проти задоволення скарги, пославшись на те, що постанова є обґрунтованою та винесена з дотриманням вимог КПК України, скаржниця частково отримала кошти від ОСОБА_6 , а тому об`єктивна сторона кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 190 КК України відсутня, а вбачаються цивільно правові відносини.

Заслухавши пояснення слідчого, дослідивши кримінальне провадження №0000881, розпочате відносно ОСОБА_6 за ознаками ч. 3 ст. 190 Кримінального кодексу України з постановою про закриття кримінального провадження, суд вважає, що дана скарга обґрунтована та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо:1) встановлена відсутність події кримінального правопорушення;

2) встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення;

3) не встановлені достатні докази для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримати;

4) набрав чинності закон, яким скасована кримінальна відповідальність за діяння, вчинене особою;

5) помер підозрюваний, обвинувачений, крім випадків, якщо провадження є необхідним для реабілітації померлого;

6) існує вирок по тому самому обвинуваченню, що набрав законної сили, або постановлена ухвала суду про закриття кримінального провадження по тому самому обвинуваченню;

7) потерпілий, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представник відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення;

8) стосовно кримінального правопорушення, щодо якого не отримано згоди держави, яка видала особу.

Прокурор ОСОБА_4 під час проведення досудового розслідування в порядку ст. 40 КПК України не виконав у повному обсязі вимог названої статті, не вичерпав можливості отримання доказів по справі, зокрема не провів одночасний допит свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 з метою усунення розбіжностей між їх показами, не провів одночасний допит ОСОБА_6 таскаржницею ОСОБА_5 ,тощо, хоча вказані слідчі дії прямо передбачені у ст. 40 КПК України.

За наведених обставин суд вважає, що оскаржувана постанова не може залишатися в силі, а підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303,306 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:
Скаргу ОСОБА_5 задоволити.
Скасувати постанову прокурора прокуратури м. Вінниці ОСОБА_4 від 24 квітня 2015 року про закриття кримінального провадження № 0000881.
Матеріали кримінального провадження № 0000881 направити в прокуратуру м. Вінниці для проведення додаткової перевірки.
Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя: