Єдиний унікальний номер 219/4302/2013-к Номер провадження 11-кп/775/38/2015

В И Р О К

Іменем України

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

апеляційного суду Донецької області у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4 ,

з участю прокурора ОСОБА_5

засуджених ОСОБА_6 ОСОБА_7

захисників ОСОБА_8

потерпілого ОСОБА_9

розглянула 27 серпня 2015 року у відкритому судовому засіданні у м. Артемівську кримінальну справу за апеляційною скаргою прокурора який приймав участь у розгляді кримінальної справи; на вирок Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 07 серпня 2013 року яким:

- ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нікифорівка, Артемівського району Донецької області, українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, проживаючого: АДРЕСА_1 . зареєстрований: АДРЕСА_2 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України і призначено йому покарання у виді 4-х років позбавлення волі, за ч. 2 ст. 296 КК України призначено покарання у виді 2-х років позбавлення волі, а в силу ч. 1 ст. 70 КК України за сукупність скоєних ним злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим і остаточно призначити покарання у виді 4-х (чотирьох) років позбавлення волі;

- ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 уродженець м. Артемівська Донецької області, українця, громадянина України, з середньо-технічною освітою, не одруженого, не працюючого, раніше 4 рази судимого, останній раз Слов`янським міськрайонним судом 05.01.2012 за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року 2 місяці позбавлення волі, проживаючого: АДРЕСА_3 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України та призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі. Постановлено стягнути: з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь потерпілого ОСОБА_9 5 000 гривень в рахунок погашення моральної шкоди; в солідарному порядку з обвинувачених ОСОБА_6 ти ОСОБА_7 980 гривень 10 коп. на користь Артемівської ЦРЛ в рахунок відшкодування понесених витрат на лікування та утримання потерпілого ОСОБА_9 .

В с т а н о в и л а :

Згідно вироку суду першої інстанції ОСОБА_6 та ОСОБА_7 було засуджено за те що, 29.03.2013 року приблизно о 23 годині ОСОБА_6 разом з ОСОБА_7 , який знаходився у стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи поблизу будинку 9 по вул. Колодязній м. Артемівська Донецької області, діючи умисно, з метою самоствердження, за мотивів явної неповаги до суспільства за попередньою змовою між собою підійшли до Вінникова і застосовуючи до останнього фізичне насильств яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого напали на нього, при цьому ОСОБА_7 , схопив за руку ОСОБА_9 , від чого останній втратив рівновагу впав на лівий бік, а ОСОБА_7 сів зверху на потерпілого та продовжуючи застосовувати фізичне насильство яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, з особливою зухвалістю почав наносити удари ліктями своїх рук в область голови та обличчя ОСОБА_9 у кількості не менше 10, а ОСОБА_6 у цей же час підійшов до лежачого на землі ОСОБА_9 , і з метою реалізації сумісного злочинного наміру, застосовуючи фізичне насильство яке не є небезпечним для житія та здоров`я потерпілого, з особливою зухвалістю наніс не менше 10 ударів лівою і правою ногою в область голови, лоба і обличчя потерпілого, спричинивши ОСОБА_9 крововилив під білочну оболонку лівого ока, синці на правій ушній раковині, на лівому передпліччі, на лівому плечі, струс головного мозку, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, які потягли за собою короткочасний розлад здоров`я. Ці дії суд кваліфікував за ч.2 ст.296 КК України.

Крім того, вироком суду встановлено, що 29.03.2013 року приблизно о 23 годині ОСОБА_6 поблизу будинку 9 по вул. Колодязній у м. Артемівську Донецької області, діючи умисно, з метою заволодіння чужим майном, застосовуючи до Вінникова фізичне насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, реалізуючи свій злочинний намір направлений на заволодіння чужим майном під час вчинення спільно з ОСОБА_10 хуліганських дій відносно потерпілого, скориставшись безпорадним станом потерпілого розуміючи, що його дії помічені ОСОБА_11 , відкрито заволодів мобільним телефоном марки «Самсунг GTS 3600 І» вартістю 539 грн., в якому знаходилась сім-карта мобільного оператора МТС вартістю 5 гривень на рахунку якої знаходились гроші в сумі 18 гривень, а також флеш-карта на 2 ГБ вартістю 32 гривень 20 коп., після чого з місця вчинення правопорушення зник, заподіявши потерпілому матеріальні збитки на загальну суму 594,20 гривень.

В принесеній на вироку суду першої інстанції апеляційній скарзі прокурор посилаючись на те, що судом не обґрунтовано перекваліфіковані дії обвинувачених з ч. 2 ст. 187 КК України на ст.ст. 296 ч. 2 КК України, 186 ч. 2 КК України ставить питання про скасування вироку суду першої інстанції, постановленні по справі нового вироку яким слід визнати винними ОСОБА_7 та ОСОБА_6 у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ст.187 ч. 2 КК України та призначити кожному міру кримінального покарання у вигляді 9 років позбавлення волі з конфіскацією майна. В обґрунтування доводів апеляційної скарги прокурор послався на те, що висновки суду першої інстанції, викладені у судовому рішенні, не відповідають фактичним обставинам справи, судом неправильно кваліфіковані дії обвинувачених, а також призначено занадто м`яке покарання.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора ОСОБА_5 , який підтримав доводи принесеної ним апеляційної скарги та просив про її задоволення, обвинуваченого ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , які заперечували проти задоволення доводів апеляційної скарги прокурора та просили про залишення вироку суду першої інстанції без змін, вивчивши матеріали кримінального провадження колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню частково, вирок суду першої інстанції скасуванню з постановленням нового вироку з наступних підстав.

Суд першої інстанції, у протиріччі фактичним обставинам по справі прийшов до передчасного висновку про те що обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_6 при вчиненні злочину діяли із хуліганських спонукань.

Колегія суддів приходить до висновку про те що таке рішення суду першої інстанції є необґрунтованим. Допитаний у суді першої інстанції потерпілий ОСОБА_9 показав, що він підійшов й заговорив з незнайомою йому жінкою. Після цього до нього підійшли обвинувачені, які спросили хто він такий й стали вимагати від нього показати що в нього знаходиться у кишенях, а коли він не виконав їх вимоги пішов від них то пішли за ним й наздогнавши напали на нього, побили й заволоділи його мобільним телефоном. Під час розгляду справи як у суді першої інстанції так й апеляційної інстанції обвинувачений ОСОБА_7 фактично не заперечував проти показань потерпілого, але стверджував, що вони діяли лише з хуліганських мотивів.

В засіданні суду апеляційної інстанції потерпілий ОСОБА_9 підтвердив раніше дані ним покази і при цьому пояснив що його майном обвинувачений ОСОБА_6 заволодів в процесі сумісного з ОСОБА_7 нападу з застосуванням насильства, яке виразилось у нанесені ударів руками та ногами по рідним частинам тіла.

Колегія суддів приходить до висновку, про те що узгоджені дії обвинувачених свідчать про попередній зговір на заволодіння майном потерпілого. Крім того, суд першої інстанції прийшов до висновку про те, що потерпілому були завдані легкі тілесні ушкодження, а тому він кваліфікував дії ОСОБА_12 , ще як грабіж. Між тим, з висновку судово-медичної експертизи видно, що потерпілому були заподіяні легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я, а це вже утворює інший склад злочину - розбій за попередньою змовою групою осіб. Те, що обвинувачені не стали брати продукти, які були у потерпілого й гроші, не свідчить про відсутність корисного мотиву злочину.

Зважаючи на встановлені фактичні обставини по справі колегія суддів приходить до висновку про те що, що злочин було вчинено за наступних обставин.

29.03.2013 року приблизно о 23 годині ОСОБА_6 разом з ОСОБА_7 , який знаходився у стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи поблизу будинку 9 по вул. Колодязній м. Артемівська Донецької області, діючи умисно, з метою заволодіння чужим майном, за попередньою змовою між собою підійшли до ОСОБА_9 і застосовуючи до останнього фізичне насильство, яке є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого напали на нього, при цьому ОСОБА_7 , реалізуючи сумісний злочинний намір направлений на заволодіння чужого майна, схопив за руку ОСОБА_9 , від чого останній втратив рівновагу впав на лівий бік, а ОСОБА_7 сів зверху на потерпілого та продовжуючи застосовувати фізичне насильство; небезпечне для життя та здоров`я потерпілого, почав наносити удари ліктями своїх рук в область голови та обличчя ОСОБА_9 у кількості не менше 10, а ОСОБА_6 у цей же час підійшов до лежачого на землі ОСОБА_9 , і з метою реалізації сумісного злочинного наміру, направленого на заволодіння чужим майном, застосовуючи фізичне насильство небезпечне для життя та здоров`я потерпілого наніс не менше 10 ударів 4 лівою і правою ногою в область голови, лоба і обличчя потерпілого, спричинивши ОСОБА_9 крововилив під білочну оболонку лівого ока, синці на правій ушній раковині, на лівому передпліччі, на лівому плечі, струс головного мозку, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, які потягли за собою короткочасний розлад здоров`я, а після чого скориставшись безпорадним станом потерпілого заволоділи мобільним телефоном марки «Самсунг GTS 3600 І» вартістю 539 грн., в якому знаходилась сім-карта мобільного оператора МТС вартістю 5 гривень на рахунку якої знаходились гроші в сумі 18 гривень, а також флеш-карта на 2 ГБ вартістю 32 гривень 20 коп., після чого з місця вчинення правопорушення зникли, заподіявши потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 594,20 гривень.

Ці дії обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_6 підлягають кваліфікації за ч.2 ст. 187 КК України.

При призначенні ОСОБА_7 міри кримінального покарання колегія суддів приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, наявність попередніх судимостей за злочин проти особистої власності, вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння, що є обставиною яка обтяжує відповідальність, задовільну характеристику за місцем проживання приходить до висновку про необхідність призначення йому покарання у вигляді позбавлення волі.

При призначенні ОСОБА_6 міри кримінального покарання колегія суддів приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, негативну характеристику за місцем проживання приходить до висновку про необхідність призначення йому покарання у вигляді позбавлення волі.

На підставі викладеного, керуючись ст.404,407 КПК України, колегія

суддів, -

У х в а л и л а :

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_5 задовольнити частково.

Вирок Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 07 серпня 2013 в частині засудження ОСОБА_7 ч. 2 ст. 296 КК України та ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 296 КК України - скасувати.

Ухвалити новий вирок згідно якого ОСОБА_7 та ОСОБА_6 визнати винними у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України й призначити їм кожному міру кримінального покарання у вигляді 7 (семи) років позбавлення волі із конфіскацією всього майна.

В решті вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Строк обчислення покарання ОСОБА_7 рахувати з 30 березня 2013 року.

Строк обчислення покарання ОСОБА_6 рахувати з 18 лютого 2014 року.

Міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 та ОСОБА_6 до набуття вироку законної сили тримання під вартою СІ № 6 м. Артемівська, залишити без змін.

Цей вирок вступає в законну негайно після його проголошення.

Вирок може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ на протязі трьох місяців з дня отримання копії обвинуваченим ОСОБА_7 , а іншими учасниками у той же строк з дня його проголошення.

Колегія суддів