Справа № 138/816/15-к
Провадження №11-кп/772/804/2015
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Доповідач : ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 вересня 2015 рокум. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

з участю прокурора: ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою заступника прокурора Вінницької області ОСОБА_7 на вирок Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 26 червня 2015 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Сугаки Могилів-Подільського району Вінницької області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянин України, з середньою освітою, неодружений, непрацюючий, має неповнолітню дитину 2001 року народження (зі слів), раніше судимий:
- 28.04.2010 Могилів-Подільським міськрайонним судом Вінницької області за ч. 1 ст. 122 КК України до 2 років 6 місяців обмеження волі;
- 15.04.2013 Могилів-Подільським міськрайонним судом Вінницької області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі; 27.05.2014 Могилів-Подільським міськрайонним судом звільнений від відбування покарання на підставі ст. 2 Закону України «Про амністію у 2014 році»;
- 24.03.2015 Могилів-Подільським міськрайонним судом Вінницької області за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки, -
визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України з призначенням покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі та на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань визначено остаточне покарання у виді 3 (трьох) років 8 (восьми) місяців позбавлення волі.
Вирішено долю речових доказів.

в с т а н о в и в:
За вироком суду ОСОБА_8 визнаний винним у тому, що 17.02.2015 близько 23 год. 00 хв. він, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна і звернення його на свою користь, переконавшись, що за його діями не спостерігають сторонні особи, реалізовуючи свій злочинний намір, проник на територію домоволодіння по АДРЕСА_1 , належного ОСОБА_9 , де проник всередину погреба, звідки вчинив крадіжку чотирьох банок свинячої тушонки об`ємом по 0,5 л, восьми банок овочевого салату об`ємом по 0,5 л та однієї банки меду об`ємом 1,5 л, які належали ОСОБА_9 та викраденим майном розпорядився на власний розсуд.
Згідно довідки вартості №82 від 19.03.2015 середньо ринкова вартість однієї банки свинячої тушонки ємкістю 0,5 л становить 50 гривень, вартість однієї банки овочевого салату ємкістю 0,5 л становить 15 гривень, вартість однієї банки меду ємкістю 1,5 л становить 70 гривень.
Таким чином, ОСОБА_8 спричинив ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 390 грн.
В апеляційній скарзі заступника прокурора Вінницької області ОСОБА_7 порушується питання про зміну вироку суду першої інстанції щодо ОСОБА_8 через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність - виключення з його резолютивної частини при призначенні покарання на підставі ч.4 ст. 70 КК України посилання про призначеного остаточного покарання шляхом часткового складання покарань, вважати ОСОБА_8 засудженим за ч.3 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі. На підставі ч.4 ст. 70 КК України вирок Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 24.03.2015, яким ОСОБА_8 засуджено за ч.3 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 2 роки, з покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п. 2,3,4 ч.1 ст. 76 КК України, виконувати самостійно.

Заслухавши доповідь судді, виступ у дебатах прокурора ОСОБА_6 , який підтримав апеляційні вимоги заступника прокурора Вінницької області ОСОБА_7 , перевіривши матеріали кримінального провадження, суд вважає за необхідне задовольнити апеляційну скаргу.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, учасниками судового розгляду не оскаржується, а тому згідно вимог ст. 404 КПК України судом апеляційної інстанції не перевіряється.

Щодо покарання, то при його призначенні винному суд неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність.

Так, попереднім вироком ОСОБА_8 засуджений до покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком, а новим вироком суд призначив засудженому покарання у виді позбавлення волі, яке належить відбувати реально.

За таких умов, судом не враховано роз`яснень, що містяться у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду від 24.10.2003 №7 (зі змінами) «Про практику призначення судами кримінального покарання», відповідно до яких у випадках, коли особа, щодо якої було застосовано звільнення від відбування призначеного покарання з випробуванням та іспитовим строком, вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за який засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається, та за таких обставин кожен вирок виконується окремо.

Керуючись ст.ст. 405, 407 КПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу заступника прокурора Вінницької області ОСОБА_7 задовольнити.

Вирок Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 26 червня 2015 року щодо ОСОБА_8 змінити, виключивши з його резолютивної частини призначення ОСОБА_8 остаточного покарання на підставі ч.4 ст.70 КК України.

Вважати засудженим ОСОБА_8 за ч.3 ст. 185 КК України до 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст. 70 КК України вирок Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 23 березня 2015 року щодо ОСОБА_8 , засудженого за ч. 3 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України з застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України, виконувати самостійно.

В решті вирок Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 26 червня 2015 року щодо ОСОБА_8 залишити без зміни.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим ОСОБА_8 у той же строк з дня вручення йому копії ухвали.

Судді: (підписи)
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 .
Згідно з оригіналом: