печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2014 року Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 за участі секретаря ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві скаргу адвоката ОСОБА_3 на постанову прокурора другого відділу управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих центрального апарату Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 про відмову у задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження,

В С Т А Н О В И В :

Адвокат ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із скаргою, якою просить скасувати постанову прокурора про відмову у задоволенні клопотання, про закриття кримінального провадження. Скарга обґрунтована тим, що кримінальне провадження за підозрою ОСОБА_5 було предметом судового розгляду Фастівського міськрайонного суду Київської області і розглядалося за нормами КПК 1960 року.

Постановою цього суду від 05 березня 2014 року кримінальна справа була направлена на додаткове розслідування.

Суд дав органу досудового розслідування обов`язкові для виконання вказівки, зокрема про перевірку законності заведення оперативно-розшукової справи № 1130 (ОРС).

Під час вивчення матеріалів кримінального провадження з`ясувалося , що орган досудового слідства не виконав вказівок суду та не провів важливих процесуальних дій, направлених на забезпечення повноти, всебічності і об`єктивності досудового розслідування. У зв`язку з чим стороною захисту 17 листопада 2014 року подано клопотання про проведення певних процесуальних дій та закриття кримінального провадження. Основною підставою закриття провадження вказувалося відсутність в діях ОСОБА_5 об`єктивної сторони кримінального правопорушення , передбачен6ого ст. 369-2 ч. 2 КК України. У клопотання захисник зазначив наступне, що неможливість складання обвинувального акту незаперечно випливає навіть зі змісту повідомлення про підозру ОСОБА_5 якому інкримінуються одержання неправомірної вигоди за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави.

Разом з тим, по змісту повідомлення про підозру вплив ОСОБА_5 мав би місце на суддю ОСОБА_6 і мав би полягати в тому , що вона у кримінальній справі у вироку кваліфікувала дії підсудного ОСОБА_7 за менш тяжкий злочин ніж той, що йому інкримінувався на досудовому слідстві. Однак допитана як свідок ОСОБА_6 чітко категорично заявила, що ОСОБА_5 не мав на неї жодного впливу. Саме тому у повідомленні про підозру ОСОБА_5 не описана і не могла бути описана об`єктивна сторона вчинення ним кримінального правопорушення.

Адвокат ОСОБА_3 вважає, що вказана постанова прокурора ОСОБА_4 про відмову у задоволенні вищевказаного клопотання є незаконною та необґрунтованою, та такою що порушує передбачене ст.20 КПК України право ОСОБА_5 на захист, його права, передбачені ст..42 КПК України, передбачений ст.ст.7, 22 КПК України, порушує вимоги, передбачені ч.2 ст.9 КПК України щодо обов`язків прокурора, слідчого об`єктивно, всебічно та повно досліджувати обставин при проведенні досудового провадження, виявляти як ті обставини, які викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставин, які пом`якшують чи обтяжують його покарання, давати їм належну правову оцінку та забезпечення прийняття законних та неупереджених процесуальних рішень, а також ця постанова через її невмотивованість є порушенням вимог ч. 1 ст. 238 КПК України.

Під час судового розгляду адвокат ОСОБА_3 підтримав подану скарги, просив її задовольнити з наведених обставин.

Прокурор ОСОБА_4 під час судового розгляду заперечуваВ проти задоволення клопотання вказуючи на те, що постанова є обґрунтованою, законною, а тому не підлягає скасуванню. Крім того у судовому засіданні прокурор повідомив про те, що обвинувальний акт у криміналньому провадженні № 0000549 по обвинуваченню ОСОБА_5 надішов до Козятинського міськрайонного суду Вінницької області 24 листопада 2014 року, надавши супровідний лист з відміткою суду про прийняття.

Вислухавши адвоката ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , дослідивши додані до скарги документи та надані прокурором під час судового розгляду, приходжу до наступного висновку.

В провадженні Генеральної прокуратури України знаходилось кримінальне провадження № №0000549 внесене до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2, ст. 369-2 КК України за підозрою ОСОБА_5 ..

17 листопада 2014 року захисник ОСОБА_3 подав до Генеральної прокуратури України клопотання про проведення процесуальних дій, відкриття доказів та закриття кримінального провадження №0000549.

17 листопада 2014 прокурор ОСОБА_4 направив адвокату ОСОБА_3 копію постанови про відмову в задоволенні клопотання від 17.11.2014 обґрунтовуючи її тим , що підстав для прийняття рішення в порядку ст. 284 КПК України не вбачається.

Згідно КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, на стадії досудового розслідування.

Згідно ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Згідно ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: 1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна;

Згідно ст. 290 КПК України визнавши зібрані під час досудового розслідування докази достатніми для складання обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний повідомити підозрюваному, його захиснику, законному представнику та захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування.

Згідно ст. 314 КПК України після отримання обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру або клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності суд не пізніше п`яти днів з дня його надходження призначає підготовче судове засідання, в яке викликає учасників судового провадження.

Отже під час розгляду скарги встановлено, що обвинувальний акт складений на підставі забраних органом досудового розслідування доказів переданий до суду , що свідчить про відсутність повноважень слідчого судді у даному кримінальному провадженні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2,290, 303-307,309, 314 КПК України, слідчий суддя -

У Х В А Л И В :

Скаргу адвоката ОСОБА_3 на постанову прокурора другого відділу управління процесуального керівництва у кримінальних провадженях слідчих центрального апарату Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 про відмову у задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження, залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1