Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 1-86/10
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2010 року м. Олевськ

Олевський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого-судді Волощука В.В.

при секретарі Корнєйчук О.В.

з участю прокурора Кочубей Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Олевську кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянки України, українки, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженої, на утриманні має двох малолітніх дітей, не працюючої, не судимої, проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4,

у вчиненні злочину, передбаченого 4.2 ст.186 КК України,

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянки України, українки, ІНФОРМАЦІЯ_6, перебуваючої у цивільному шлюбі, на утриманні має одну неповнолітню дитину, не працюючої, не судимої, проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

18.03.2010 року, об 13 годині 00 хвилин ОСОБА_3, перебуваючи у стані алкогольного спяніння, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_4, яка також перебувала у стані алкогольного спяніння та знаходячись в будинку своєї бабусі ОСОБА_5, яка є особою похилого віку (81 рік), проживаючої ІНФОРМАЦІЯ_8 „а в с.Хочино Олевського району Житомирської області, з метою відкритого викрадення чужого майна, із застосуванням насильства, яке не було небезпечним для життя чи здоровя потерпілої ОСОБА_5, поклали останню спиною на ліжко і утримуючи ОСОБА_5, за руки та застосовуючи кухонний ніж, якого ОСОБА_3, взяла в кухонній кімнаті зазначеного будинку, розрізавши тканину, якою кріпилися гроші до лівої ноги потерпілої ОСОБА_5, відкрито викрали гроші в сумі 870 грн., які належали потерпілій ОСОБА_5, чим заподіяли останній матеріальної шкоди на вказану вище суму, з місця вчинення злочину зникли.

Підсудна ОСОБА_3, в судовому засіданні винуватою себе у вчиненому злочині визнала повністю. В ході судового слідства надала суду показання про те, що вона 18.03.2010 року, об 10.00 годині вживши алкогольні напої разом із своєю сестрою ОСОБА_4, вирішили поїхати в с.Хочино Олевського району Житомирської області до своєї бабусі ОСОБА_5, яка проживає у вказаному селі по вул.Садовій, 14 „а. Взявши автомобіль „таксі, вони об 13.00 годині цього ж дня приїхали до с.Хочино Олевського району де зайшовши до будинку своєї бабусі ОСОБА_5, вона та її сестра ОСОБА_4, стали просити у ОСОБА_5, гроші щоб розрахуватися з водієм за послуги „таксі, на що ОСОБА_5, відмовила. В цей же час, її з будинку на вулицю викликала її племінниця ОСОБА_6, яка розповіла їй про те, що гроші у бабусі ОСОБА_5, є і вона їй ховає при собі, привязаними до лівої ноги. Наказавши племінниці ОСОБА_6, щоб остання не заходила до будинку деякий час, ОСОБА_3, довідавшись про наявність грошей у ОСОБА_5, повідомила про це ОСОБА_4, та запропонувала останній відібрати гроші у бабусі на, що ОСОБА_4, погодилася. Зайшовши до будинку вона і ОСОБА_4, та побачивши, що ОСОБА_5, сидить на ліжку, вони сіли біля неї по боках, після чого силоміць поклали свою бабусю спиною на ліжко де ОСОБА_4, взявши за руки ОСОБА_5, стала її тримати а вона, взявши в кухонній кімнаті будинку кухонний ніж розрізала біля лівої ноги ОСОБА_5, тканину, якою кріпилися гроші до лівої ноги та вибігла із будинку і сіла до автомобіля „таксі. За нею із будинку також вибігла ОСОБА_4, забравши із собою свою доньку ОСОБА_6, і вони всі разом поїхали до м.Олевська, де по дорозі в с.Хочино за частину викрадених грошей придбали дві пляшки вина, пляшку мінеральної води, дві пачки цигарок, батон ковбаси та два пластикові стакани, ємністю 0.2 л. Викрадені гроші були купюрами номіналом по 200 та 100 грн., але дійсної суми викрадених у бабусі ОСОБА_5, грошей вона не памятає. В передмісті м.Олевська їх затримали працівники Олевського РВ УМВС, які вилучили у неї частину викрадених у ОСОБА_5, грошей, в сумі 667 грн. У вчиненому щиро кається. Просить суд не застосовувати до неї суворий вид та міру кримінального покарання. Вважає, що зможе виправитися без ізоляції від суспільства. Завдану шкоду ОСОБА_5, нею та ОСОБА_4, відшкодовано повністю.

Підсудна ОСОБА_4, у судовому засіданні свою виннисть у чниненому разом із ОСОБА_3, злочині визнали, та надала суду аналогічні показання, які повністю відповідають показанням наданим суду у судовому засіданні підсудною ОСОБА_1, підтвердивши при цьому час, місце та обставини вчиненого ними злочину. У вчиненому щиро розкаялася та просить суд не застосовувати до неї також суворий вид і міру кримінального покарання. Вважає, що також зможе виправитися без ізоляції від суспільства. Завдану шкоду ОСОБА_5, нею відшкодовано повністю.

Крім повного визнання підсудними ОСОБА_3, та ОСОБА_4, своєї винуватості, їх винність в інкримінуємому ним злочині стверджується зібраними по справі та дослідженими в судовому засіданні доказами, зокрема:

- показаннями потерпілої ОСОБА_5, наданими нею на досудовому слідстві, які відповідають показанням підсудних ОСОБА_3, і ОСОБА_4, та змісту обвинувачення./а.с.36.38/. Відповідно поданої до суду потерпілою ОСОБА_5, заяви, слідує, що підсудними, завдана їхніми злочинними діями шкода потерпілій відшкодована повністю. Претензій майнового чи морального характеру потерпіла ОСОБА_5, до підсудних ОСОБА_3, та ОСОБА_4, не має./а.с.149/;

- показаннями неповнолітнього свідка ОСОБА_6, наданими нею на досудовому слідстві, з яких слідує, що дійсно 18.03.2010 року, коли до її прабабусі приїхала її мати ОСОБА_4, та її тітка ОСОБА_3, вона повідомила останню де саме прабабуся ОСОБА_5, зберігає свої- гроші та бачила яким саме чином її мати ОСОБА_4, та тітка ОСОБА_17відбирали у ОСОБА_5, гроші, підтвердивши тим самим показання підсудних ОСОБА_3, та ОСОБА_4, наданими у судовому засіданні./а.с.28/;

- показаннями свідка ОСОБА_7, наданими ним на досудовому слідстві, якими підтверджується та обставина, що дійсно 18.03.2010 року, об 14.00 годині підсудні

ОСОБА_3, та ОСОБА_4, в орендованому ним магазині, в с.Хочино Олевського району Житомирської області придбали дві пляшки вина, пляшку мінеральної води, дві пачки цигарок, батон ковбаси та два пластикові стакани, ємністю 0.2 л./а.с.26-279/;

- протоколом огляду місця події від 18.03.2010 року, відповідно до якого було оглянуто приміщення кабінету № 13 Олевського РВ УМВС України в Житомирській області, де у присутності затриманої ОСОБА_3, працівниками Олевського РВ було вилучено у ОСОБА_3, гроші в сумі 667 грн./а.с.4-5/;

- протоколом огляду місця події від 18.03.2010 року, відповідно до якого було оглянуто салон автомобіля ВАЗ- 21099, який належить ОСОБА_8, з якого було вилучено до Олевського РВ дві пляшки вина, пляшку мінеральної води, батон ковбаси, дві пачки цигарок, два пластикові стакани, ємністю 0.2 л./а.с.9-10/;

- протоколом огляду місця події від 18.03.2010 року, з якого слідує, що місцем події є приміщення будинку № 14 „а, розташованого по вул.Садова в с.Хочино Олевського району Житомирської області, який належить ОСОБА_5, де під час огляду було вилучено до Олевського РВ УМВС кухонний ніж, жіночі колготки та шматок тканини, /а.с.13-15/;

- протоколом огляду предметів від 10.05.2010 року, відповідно до якого працівниками міліції Олевського РВ УМВС було оглянуто речі вилучені 18.03.2010 року з автомобіля ВАЗ-21099; гроші в сумі 667 грн., вилучених у затриманої ОСОБА_3; кухонний ніж, жіночі колготки та шматок тканини, вилучених з домоволодіння ОСОБА_5, під час огляду місця події 18.03.2010 року, /а.с.32/;

- протоколами відтворення обстановки та обставин події від 18.05.2010 року, з

яких слідує, що підозрювані ОСОБА_3, та ОСОБА_4, вказали на всі

обставини вчиненого ними злочину./а.с.62-65/;

- висновком експертизи холодної зброї № 27 від 27.05.2010 року, з якого слідує, що представлений на дослідження ніж, який був вилучений із будинку № 14 „а по вул.Садова в с.Хочино Олевського району Житомирської області не є холодною зброєю, а відноситься до ножів господарсько-побутового призначення - ніж кухонний./а.с.73-74/.

Таким чином, аналізуючи всі зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що винність підсудних ОСОБА_3, та ОСОБА_4, повністю та обєктивно знайшла своє підтвердження в ході судового засідання.

Дії підсудної ОСОБА_3, суд кваліфікує за ч.2 ст.186 КК України, оскільки вона своїми умисними діями вчинила умисний тяжкий злочин, тобто відкрите

викрадення чужого майна, поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоровя потерпілого, вчиненого за попередньою змовою групи осіб.

Дії підсудної ОСОБА_4, суд кваліфікує за ч.2 ст.186 КК України, оскільки вона своїми умисними діями вчинила умисний тяжкий злочин, тобто відкрите

викрадення чужого майна, поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоровя потерпілого, вчиненого за попередньою змовою групи осіб.

Призначаючи покарання підсудним ОСОБА_3, та ОСОБА_4, у відповідності до ст.65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кожною підсудною злочину, особи винних та обставини, що помякшують та обтяжують покарання підсудних.

Обставини, які помякшують покарання підсудної ОСОБА_3, відповідно до ст.66 КК України, судом визнаються, як щире каяття у вчиненому злочині та добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставини, які обтяжують покарання підсудної ОСОБА_3, відповідно до ст.67 КК України, судом визнаються, як вчинення злочину щодо особи похилого віку та вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного спяніння.

Обставини, які помякшують покарання підсудної ОСОБА_4, відповідно до ст.66 КК України, судом визнаються, як щире каяття у вчиненому злочині та добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставини, які обтяжують покарання підсудної ОСОБА_4, відповідно до ст.67 КК України, судом визнаються, як вчинення злочину щодо особи похилого віку та вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного спяніння.

Визначаючи міру і вид покарання підсудній ОСОБА_3, суд враховує також і те, що вона раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася, але вчинила тяжкий злочин, по місцю проживання характеризується позитивно, тимчасово не працює, заміжня, має на утриманні двоє малолітніх дітей, 2004 та 2005 років народження, щиро розкаялася у вчиненому злочині про, що свідчить її повне визнання своєї винуватості в судовому засіданні, суд приходить до висновку про можливість застосування до підсудної ОСОБА_3, ст.75 КК України і на підставі викладеного обрання їй покарання повязаного з позбавленням волі в межах санкції частини статті, за якою вона притягується до кримінальної відповідальності та на підставі ст.75 КК України звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Визначаючи міру і вид покарання підсудній ОСОБА_4, суд враховує те, що вона раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася, але вчинила тяжкий злочин, по місцю проживання характеризується негативно, тимчасово не працює, перебуває у цивільному шлюбі, позбавлена батьківських прав відносно своєї малолітньої дитини, ІНФОРМАЦІЯ_9, але має на утриманні старшу малолітню дитину, ІНФОРМАЦІЯ_10, щиро розкаялася у вчиненому злочині про, що свідчить її повне визнання своєї винуватості в судовому засіданні, суд приходить до висновку про можливість застосування і до підсудної ОСОБА_4, ст.75 КК України і на підставі викладеного обрання їй покарання повязаного з позбавленням волі в межах санкції частини статті, за якою вона притягується до кримінальної відповідальності та на підставі ст.75 КК України звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Судові витрати по справі в сумі 112.64 грн., у відповідності до ст.ст.93, 331 КПК України підлягають стягненню з підсудних ОСОБА_3, та ОСОБА_4, в солідарному порядку.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.323,324, 30,331 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:

Визнати ОСОБА_1 винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначити покарання у виді 4 (чотирьох) років і 6 (шести) місяців позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3, від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком на три роки, поклавши на неї, передбачені ст.76 КК України обовязки:

не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи;

періодично зявлятися для реєстрації в органи кримінально- виконавчої інспекції.

Визнати ОСОБА_2 винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначити покарання у виді 5 (пяти) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4, від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком на три роки, поклавши на неї, передбачені ст.76 КК України обовязки:

не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи;

періодично зявлятися для реєстрації в органи кримінально- виконавчої інспекції.

Речові докази по справі: гроші в сумі 667 грн., які передані на зберігання потерпілій ОСОБА_5, с.Хочино, вул.Садова, 14 „а Олевського району Житомирської області - залишити останній; кухонний ніж, жіночі колготки та шматок тканини, які знаходяться в Олевському районному суді Житомирської області - знищити.

Стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь НДЕКЦ УМВС України в Житомирській області на рахунок № 1843, код ЄДРПО 25574601, МФО 811039 в ГУДК в Житомирській області кошти в сумі 112.64 грн., за проведення експертизи, солідарно.

Запобіжний захід до набранням вироком законної сили засудженим ОСОБА_3, та ОСОБА_4, залишити попередній - підписка про невиїзд.

Вирок суду може бути оскарженим до апеляційного суду Житомирської області, через Олевський районний суд Житомирської області на протязі 15 діб з моменту його оголошення.

Суддя: ОСОБА_9