Справа № 755/67/15-к
В И Р О К
іменем України
"07" квітня 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесеному в ЄРДР за №0015610 від 13 листопада 2014 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 11 березня 2005 року за ч. 2 ст. 185 КК України, вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 18 серпня 2006 року за ч. 2 ст. 185 КК України, вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 21 вересня 2011 року за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 28 лютого 2012 року за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року 8 місяців позбавлення волі, звільненого 16 жовтня 2013 року по відбуттю строку покарання,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Червона Мотовилівка, Фастівського р-ну, Київської обл., українця, громадянина України, працюючого молодшим приймальником товару в ТОВ АТБ, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , маючи не зняті і непогашені судимості, 13 листопада 2014 року близько 01 години 00 хвилин, спільно з ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись біля житлового будинку АДРЕСА_3 , помітили автомобіль Рено, д.н.з. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_6 . В цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел спрямований на повторне, таємне викрадення чужого майна спільно з ОСОБА_5 .

Реалізуючи свій спільний злочинний умисел, спрямований на повторне, таємне викрадення чужого майна ОСОБА_4 , за попередньою змовою з ОСОБА_5 підійшли до автомобіля Рено, д.н.з. НОМЕР_1 , та з корисливих мотивів, з метою незаконного протиправного збагачення, діючи за чітким розподілом злочинних ролей, по заздалегідь обговореному плану, ОСОБА_4 підготовленим предметом, а саме канцелярським лезом, перерізав гумовий ущільнювач скла та скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає повторно, таємно викрав з зазначеного автомобіля скло, вартістю 600 гривень, що належить ОСОБА_6 .. ОСОБА_5 в цей час знаходився неподалік та спостерігав за навколишньою обстановкою з метою попередження ОСОБА_4 про небезпеку у разі їх виявлення на місці вчинення злочину.

Після чого, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , утримуючи при собі викрадене майно почали відходити від автомобіля, набувши початкову можливість розпорядитись викраденим за власним розсудом, але в цей момент до автомобіля Рено, д.н.з. НОМЕР_1 , підійшов його власник ОСОБА_6 та помітивши ОСОБА_5 та ОСОБА_4 наздогнав останніх та спільно з працівником міліції ОСОБА_7 затримав неподалік місця вчинення злочину.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, не визнав та показав суду, що дійсно 12 листопада 2014 року близько 22 години 00 хвилин він зустрівся із ОСОБА_4 , з яким підтримував приятельські відносини. Після зустрічі вони разом вживали алкогольні напої неподалік магазину Фора. Після чого знаходячись у подвір`ї будинку біля дитячої площадки у нічний час вони виявили автомобіль Рено, з якого вирішили викрасти будь-яке майно, з метою отримання грошових коштів. Після чого він став спостерігати, щоб їхні дії ніхто не побачив, а ОСОБА_4 в свою чергу витягнув скло з автомобіля та підійшов до сміттєвого баку, який знаходився поряд, та кинув у нього викрадене ними скло автомобіля. В цей час до них підбіг потерпілий та ще однин чоловік, які посвітили на них ліхтариками та представилися працівниками міліції. Після цього прибув наряд міліції та доставив їх в Дніпровське РУ ГУМВС України в м. Києві. Вказував, що не пам`ятає в кого саме з`явився план викрасти майно з даного автомобіля, оскільки перебував у стані сильного алкогольного сп`яніння.

Також ОСОБА_5 зазначив, що він спільно з ОСОБА_4 не мали наміру викрасти скло автомобіля, а хотіли лише його витягнути з метою проникнення у його всередину для викрадення майна, але закінчити свій злочинний намір не встигли.

Таким чином, ОСОБА_5 погодився з кваліфікацією його дій, як крадіжки вчиненої за попередньою змовою з ОСОБА_4 , але заперечував в судовому засіданні, що їх дії носили відкритий характер, тобто кваліфікацію їх дій у вчиненні грабежу.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, не визнав та показав суду, що дійсно 12 листопада 2014 року, він зустрівшись з ОСОБА_5 спільно з останнім вживав алкогольні напої, а саме випив близько 1-1,5 л пива. Після чого, знаходячись у дворі будинку біля дитячої площадки, вони виявили автомобіль, підійшовши до якого він почав знімати заднє скло, з метою проникнення всередину для викрадення майна. ОСОБА_5 в цей час почав спостерігати за навколишньою обстановкою, щоб їх дії не були викриті сторонніми особами. Надрізавши ущільнювач він витягнув скло, щоб витягнути з багажника якесь майно. Це він робив з метою здобуття грошових коштів для придбання алкогольних напоїв. Після чого він утримуючи скло пішов до сміттєвого баку, щоб викинути його оскільки скло блистіло та могло привернути увагу сторонніх осіб. ОСОБА_5 в цей час пішов за ним. Коли він поклав скло до сміттєвого баку, ОСОБА_5 в цей час присів, оскільки його почало нудити від вжитих алкогольних напоїв. В цей час вони побачили двох чоловіків, які представились працівниками міліції та почали запитувати, де вони поділи скло. Злякавшись він почав опиратись та вказував, що скло вони не викрадали. Один із чоловіків почав шукати скло та знайшов його у сміттєвому баку. Після цього їх затримали.

Таким чином, ОСОБА_4 погодився з кваліфікацією його дій, як крадіжки вчиненої за попередньою змовою з ОСОБА_5 , але заперечував в судовому засіданні, що їх дії носили відкритий характер, тобто кваліфікацію їх дій у вчиненні грабежу.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 суду показав, що працює міліціонером в Дніпровському РУ ГУМВС України в м. Києві. 13 листопада 2014 року він спільно з оперуповноваженим працівником міліції ОСОБА_8 , здійснював патрулювання по вул. Празькій, для забезпечення охорони громадського порядку та недопущення злочинів. Туди він приїхав на власному автомобілі Рено, д.н.з. НОМЕР_1 , спільно з ОСОБА_8 . Близько 01 години 00 хвилин, проходивши повз будинки вони побачили двох невідомих, як в подальшому стало відомо, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які сиділи на дитячій площадці та вживали пиво. Пройшовши повз них вони зайшли за ріг будинку, а коли повернулись то побачили ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , біля його автомобіля. ОСОБА_4 тримав в руках скло від автомобіля та про щось говорив з ОСОБА_9 . Оскільки він з колегою знаходились від автомобіля на відстані близько 15 м., тому сказав: Андрію, побігли!, - та почав кричати щоб ОСОБА_4 та ОСОБА_5 зупинились. Почувши їх крик, обвинувачені відразу почали швидко відходити в бік сміттєвих баків. Коли вони наздогнали обвинувачених то скла в руках у ОСОБА_4 вже не було. Він з напарником кричав: Стійте! Міліція! та побіг до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , а напарник з іншої сторони, і вони їх затримали біля сміттєвого баку, після чого викликали наряд міліції. Скло від автомобіля залишилося цілим. Окрім скала обвинувачені з автомобіля нічого не забрали. Вказував, що не впевнений в тому, що обвинувачені почули його голос, чи голос його напарника. Момент, як скло опинилося у сміттєвому баку, він не бачив. ОСОБА_4 при затриманні намагався його відштовхувати руками, і тому він зав`язав руки останньому, а ОСОБА_5 опір не чинив та вирватися не намагався.

Свідок ОСОБА_10 суду показала, що обвинувачений ОСОБА_4 її син, а ОСОБА_5 бачила декілька разів. По даній справі їй відомо лише те, що її син проводив телевізійну антену за їх місцем проживання, а ОСОБА_5 йому допомагав. Після цього вони близько 22 години 00 хвилин вийшли разом з дому на вулицю. На наступний день близько 18 години 00 хвилин їй зателефонували та повідомили, що її сина затримали працівники міліції.

Свідок ОСОБА_8 суду показав, що 13 листопада 2014 року він з напарником ОСОБА_6 здійснював патрулювання Дніпровського району м. Києва та ніс службу по бульв. Праці, 10, в м. Києві. Близько 01 години 00 хвилин 13 листопада 2014 року, під час патрулювання ними були помічені на дитячому майданчику дві особи, як згодом стало відомо, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Останні просто сиділи, тому вони пішли далі, а коли поверталися, то на відстані близько 10 м помітили, як ОСОБА_4 знімав заднє скло з автомобіля, яке належить його напарникові. Вони відразу почали їх затримувати, при цьому кричали: Стояти! Міліція!. Обвинувачені почали відбігати зі склом до сміттєвих баків. Він побіг за ними та за бойлерною біля дитячого майданчика наздогнали їх та затримали. При затриманні ОСОБА_4 намагався втекти.
Свідок ОСОБА_11 суду показав, що обвинувачених він бачив 13 листопада 2014 року на місці затримання, а до того не знав. На місці були затримані два хлопці. Метрів за 20 від автомобіля було виявлено заднє скло з даного автомобіля, яке було вирізане ножем або іншим гострим предметом.

Згідно протоколу огляду місця події та фототаблиць від 13 листопада 2014 року, на ділянці місцевості в дворі будинку АДРЕСА_3 працівники міліції в присутності понятих вилучили скло від автомобіля Рено, д.н.з. НОМЕР_1 , яке передали на зберігання власнику ОСОБА_6 (а.с.109-119).

Вказане скло визнане речовим доказом у справі. (а.с. 135).

Оцінивши зібрані у кримінальному провадженні докази суд, вважає недоведеним пред`явлене ОСОБА_4 та ОСОБА_5 органом досудового слідства обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, з наступних підстав.

Так, згідно з пред`явленим обвинуваченням ОСОБА_4 та ОСОБА_5 13 листопада 2014 року близько 01 години 00 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходились біля житлового буд. АДРЕСА_3 , підійшли до автомобіля Рено, д.н.з. НОМЕР_1 , та з корисливих мотивів з метою протиправного збагачення, діючи за чітким розподілом ролей, по заздалегідь оговореному плану, ОСОБА_4 підготовленим предметом, а саме канцелярським лезом перерізав гумовий утримувач скла та скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає повторно, таємно викрав з зазначеного автомобіля скло, вартістю 600 гривень. ОСОБА_5 в цей момент знаходився неподалік та спостерігав за навколишньою обстановкою з метою попередження ОСОБА_4 про небезпеку. Після чого, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 утримуючи при собі викрадене майно стали відходити від автомобіля, однак в цей момент до автомобіля підійшов власник ОСОБА_6 та помітивши ОСОБА_5 та ОСОБА_4 намагався зупинити їх злочинні наміри. ОСОБА_5 та ОСОБА_4 усвідомлюючи, що їх злочинні дії почали носити явно відкритий характер для потерпілого, не відмовляючись від доведення злочину до кінця, утримуючи при собі викрадене майно, а саме скло від автомобіля, з метою уникнення затримання, стали тікати, однак невдовзі були затримані ОСОБА_6 та працівником міліції ОСОБА_8 .

Відповідно до обвинувального акту та позиції державного обвинувача в судових дебатах, обвинувачення ОСОБА_5 та ОСОБА_4 за ч.2 ст.186 КК України ґрунтується на показаннях потерпілого ОСОБА_6 , показаннях свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_11 та протоколу огляду місця події від 13 листопада 2014 року.

Проте, показання потерпілого ОСОБА_6 , які він давав на досудовому слідстві та суді, доводять факт того, що він кричав у слід обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , однак останні на його крики не відреагували. Самі обвинувачені протягом судового розгляду заперечували те, що вони чули, як потерпілий та свідок ОСОБА_8 кричали їм та вимагали повернути викрадене ними скло. Показання обвинувачених узгоджуються з показаннями потерпілого ОСОБА_6 , який засвідчив в судовому засіданні, що він кричав в слід обвинуваченим намагаючись їх зупинити, однак чи чули вони його крики не впевнений. Показання свідка ОСОБА_8 та ОСОБА_11 , допитаних в ході судового слідства, також не доводять того, що дії ОСОБА_5 та ОСОБА_4 які заволоділи майном потерпілого ОСОБА_6 носили відкритий характер.

Таким чином, показання потерпілого ОСОБА_6 та свідка ОСОБА_8 , які є працівниками Дніпровського РУ ГУМВС України в м. Києві, доводять лише факт затримання ОСОБА_5 та ОСОБА_4 13 листопада 2014 року, в дворі будинку АДРЕСА_3 , а також факт виявлення та вилучення скла від автомобіля Рено, д.н.з. НОМЕР_1 , який обвинувачені спільно викрали.

Таким чином, об`єктивних доказів того, що ОСОБА_5 та ОСОБА_4 відкрито викрали скло з автомобіля потерпілого ОСОБА_6 в ході досудового слідства не здобуто.

З огляду на викладене, суд визнає недоведеним обвинувачення ОСОБА_5 та ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, а дії ОСОБА_5 за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Призначаючи міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за ч.2 ст.185 КК України, суд у відповідності до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який не працює, під наглядом у лікаря-психіатра і лікаря-нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, раніше неодноразово скоював злочини.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 , у вчиненні злочину визнаного судом доведеним, є щире каяття.

Обставинами, які обтяжують його покарання, є вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння та рецидив злочинів обумовлений не знятою і непогашеною судимістю за ч.1 ст.309 КК України.

З урахуванням даних про особу обвинуваченого, ступеню тяжкості вчиненого злочину, суд вважає за доцільне призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі, оскільки менш суворий вид покарання буде недостатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Призначаючи міру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 за ч.2 ст.185 КК України, суд у відповідності до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який працює, під наглядом у лікаря-психіатра і лікаря-нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, раніше злочинів не скоював.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_5 , у вчиненні злочину визнаного судом доведеним, є щире каяття.

Обставиною, яка обтяжує його покарання, є вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

З урахуванням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, суд вважає за доцільне призначити йому покарання у виді позбавлення волі та надати йому можливість виправлення та перевиховання без ізоляції від суспільства шляхом звільнення його від відбування покарання з випробовуванням.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Процесуальні витрати у кримінальному проваджені, вирішено відповідно до ч.2 ст. 124 КПК України.

Речові докази у кримінальному проваджені, суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з 13 листопада 2014 року.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити без змін - у виді утримання під вартою в Київському СІЗО № 13 Державного департаменту України з питань виконання покарань.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75,76 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити без змін у виді домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю.

Стягнути з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта для проведення криміналістичної експертизи № 1974 від 13 листопада 2014 року в розмірі 393 гривні 12 копійок, а саме: по 196 гривень 56 копійок з кожного.

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме: скло від автомобіля Рено, яке було передане на зберігання потерпілому ОСОБА_6 залишити у володінні ОСОБА_6 .

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме: рюкзак, накидний гаєчний ключ та комплектуючі до нього, клейка стрічка, леза для канцелярського ножа, ліхтарик чорного кольору, викрутка жовтого кольору, які передані на зберігання до камери схову речових доказів Дніпровського РУ ГУМВС України в м. Києві конфіскувати.

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме: дві пачки цигарок, пачка жувальних гумок, в`язана рукавиця, частина резинового матеріалу, дві пари шкіряних рукавиць, які передані на зберігання до камери схову речових доказів Дніпровського РУ ГУМВС України в м. Києві знищити.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення, а засудженим ОСОБА_4 у той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Суддя: