БЕРЕЗАНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження 1/356/1/16
Справа № 356/1372/13-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19.02.2016 року Березанський міський суд Київської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 , ОСОБА_5
за участю прокурора ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8
підсудного ОСОБА_9
захисника ОСОБА_10
потерпілого ОСОБА_11
представника потерпілого ОСОБА_12
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Березанського міського суду Київської області кримінальну справу за обвинуваченням
ОСОБА_9 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта професійно-технічна, працює експедитором на ПАТ «Оболонь», одруженого, на утриманні має малолітню доньку ОСОБА_13 , 2005 року народження, раніше не притягався до кримінальної відповідальності,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України, суд
ВСТАНОВИВ:
Відповідно до витягу з наказу Управління департаменту в м. Києві та Київській області Державного департаменту України з питань виконання покарань від 21 червня 2010 року № 42 о/с капітан внутрішньої служби ОСОБА_9 був призначеним старшим інспектором відділу соціально-виховної та психологічної роботи БВК № 95. Згідно з наказом начальника БВК № 95 від 15 грудня 2010 року № 233 на ОСОБА_9 додатково було покладено виконання обов`язків начальника відділення СПС № 4. 16 травня 2011 року ОСОБА_9 було ознайомлено з посадовою інструкцією старшого інспектора по соціально-виховній та психологічній роботі.
Відповідно до Примітки 1 до ст. 364 КК України, в редакції, що діяла на час скоєння злочину, службовою особою є особа, яка постійно чи тимчасово здійснює функцію представника влади, а також обіймає постійно чи тимчасово на підприємствах, в установах чи організаціях незалежно від форм власності посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, або виконує такі обов`язки за спеціальним повноваженням.
Статтею 3 Конституції України передбачено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.
Стаття 28 Конституції України передбачає, що ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському, або такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню.
Будучи службовою особою ОСОБА_9 умисно, перевищуючи свої службові повноваження, які явно виходять за межі наданих йому прав та повноважень, супроводжуючи свої дії насильством, болісними і такими, що ображають особисту гідність потерпілого засудженого ОСОБА_11 , заподіявши йому легкі тілесні ушкодження за наступних обставин.
14 червня 2011 року близько 08 години 30 хвилин старший інспектор соціально-виховної та психологічної роботи (далі СВПР) Березанської виправної колонії № 95 (далі БВК-95) ОСОБА_9 , будучи службовою особою, перевищуючи свої службові повноваження, які супроводжувались насильством, у приміщенні кабінету заступника начальника з СВПР, який розташований в охоронюваній зоні установи, проводячи виховну роботу із засудженим ОСОБА_11 , умисно наніс йому відрізком резинового шлангу червоного кольору довжиною приблизно 1,5 метра чисельні удари у ділянки обох ніг та сідниць, чисельні удари руками по голові та обличчю, ударив коліном в живіт, у результаті чого ОСОБА_11 отримав тілесні ушкодження. Відповідно до висновку експерта № 399 від 16 серпня 2011 року у ОСОБА_11 наявні такі тілесні ушкодження: крововилив над крилом лівої тазової кістки, петле-подібний смугастий крововилив на переднє-зовнішній поверхні лівого стегна, два крововиливи на лівій сідниці, п`ять крововиливів на правій сідниці, крововилив на правому ліктьовому суглобі, крововилив біля внутрішнього кута лівого ока, крововилив на зовнішній поверхні лівого гомілково-ступеневого суглобу, лінійне садно на переднє-внутрішній поверхні лівої гомілки, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
Допитаний у судовому засіданні підсудний ОСОБА_9 свою вину в інкримінованому йому злочині не визнав та пояснив суду, що у 2011 році він працював старшим інспектором СВПР та начальником відділення № 4 у БВК-95. Вранці 14 червня 2011 року провівши ранкову перевірку та здавши картотеку пішов по документи у 6 локальну дільницю. Зайшовши на перший поверх відділення № 3 він оголосив засудженим про вивід на роботу і там зустрів ОСОБА_11 , який швидко поклав руку до кишені. У ОСОБА_9 виникла підозра на те, що у ОСОБА_11 є заборонений предмет і тому він запропонував засудженому видати йому цей предмет. ОСОБА_11 відштовхнув руку ОСОБА_9 , на що останній повідомив, що оформить на нього рапорт у зв`язку із перешкоджанням проведенню обшуку. Спустившись на перший поверх у штаб ОСОБА_9 почав оформляти документи на поміщення ОСОБА_11 в ДІЗО, потім він відвів ОСОБА_11 до медчастини установи, де черговий фельдшер ОСОБА_14 здійснив огляд і видав довідку про те, що ОСОБА_11 може утримуватися в ДІЗО. Потім ОСОБА_9 пішов з клопотання до начальника установи Лаговсько ОСОБА_15 , який підписав документ на поміщення ОСОБА_11 в ДІЗО. ОСОБА_9 зазначив, що залишив ОСОБА_11 у кабінеті ОСОБА_16 , а сам пішов на річну здачу бойової підготовки. Того ж дня начальник БВК-95 викликав його до себе і сказав написати, що це він побив ОСОБА_11 , через 10 хвилин прибув прокурор, розписавшись у всіх запропонованих паперах ОСОБА_9 відпустили. Окрім цього, ОСОБА_9 зазначав, що не бив ОСОБА_11 , не застосовував до нього спецзасобів, до ДІЗО не супроводжував, де взялися у потерпілого тілесні ушкодження йому не відомо. Відносно шлангу, який вилучався, ОСОБА_9 пояснив, що у серпні 2011 року, коли у нього була поломана рука, начальник БВК-95 викликав його на роботу, сказав йому узяти на вішалці в кабінеті начальника оперчастини шланг і принести до нього. ОСОБА_9 заперечував, що наносив цим шлангом удари ОСОБА_11 .
Незважаючи на повне невизнання ОСОБА_9 своєї вини, його захисну версію, його вина у вчиненні перевищення службових повноважень, що супроводжувались насильством, болісними діями, у яких відсутні ознаки катування, підтверджується, окрім власне його показань, в яких не заперечуються окремі обставини з фактичного боку, усією сукупністю досліджених у судовому засіданні інших доказів, які узгоджуються в деталях між собою і не викликають жодних сумнівів у своїй достовірності та допустимості.
Так, допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_11 показав, що в 2011 році він відбував покарання у БВК-95, з травня 2011 року у нього з ОСОБА_9 склалися неприязні стосунки, останній постійно чіплявся до нього з приводу зовнішнього вигляду. 13 червня 2011 року увечері ОСОБА_9 повідомив ОСОБА_11 про те, що складе на нього рапорт за неналежний зовнішній вигляд. Того ж дня ОСОБА_11 зайшов у кабінет до ОСОБА_9 , щоб попросити не складати на нього рапорт, однак у них виник словесний конфлікт і ОСОБА_9 вигнав його з кабінету. На другий день, 14 червня 2011 року, зранку ОСОБА_11 зайшов до ОСОБА_9 в кабінет, щоб вибачитись за вчорашню сварку, однак ОСОБА_9 сказав йому йти в штаб. У штабі у службовому кабінеті заступника начальника з СВПР перебувало ще два працівники колонії ОСОБА_17 та ОСОБА_18 . ОСОБА_9 почав наносити йому удари ззаду, потім приніс червоний шланг і почав бити шлангом. Потім ОСОБА_11 був доправлений в ДІЗО, звідки через декілька годин потрапив до начальника колонії, а потім в санчастину.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_19 показав, що він з 12 жовтня 2009 року працював у БВК № 95 на посаді чергового помічника начальника установи. Чи звертався 14 червня 2011 року ОСОБА_9 з питанням про порядок застосування спецзасобів, до яких належать наручники, газовий балончик, палка резинова, рукопашний бій, свідок не пам`ятає, однак стверджує, що того дня з рапортом про застосування спецзасобів ОСОБА_9 до нього не звертався. Також повідомив, що ОСОБА_9 мав право застосовувати спецзасоби. Окрім цього зазначив, що видимих тілесних ушкоджень на ОСОБА_11 під час поміщення в ДІЗО він не помітив.
Свідок ОСОБА_20 , допитаний у судовому засіданні, показав суду, що вказані події були давно. Засудженого, на той час, ОСОБА_11 приводили до нього на огляд два рази. Перший раз привели ще до поміщення в ізолятор, в першій половині дня - він його оглянув, дав довідку про те, що він може утримуватися в ізоляторі. Другий раз привели вже тоді, коли були тілесні ушкодження, це було в другій половині дня. Коли свідок оглядав засудженого ОСОБА_11 перший раз, він не помітив тілесних ушкоджень.У них така процедура заходить засуджений, йому міряють температуру, тиск, запитують, чи є у нього скарги на здоров`я. Якщо скарг засуджений не пред`являє пишуть довідку про те, що він може утримуватися в ізоляторі. Якби були наявні тілесні ушкодження, то свідок би доповів своєму безпосередньому начальнику медичної частини, на той момент ОСОБА_21 . При першому огляді верхній одяг із засудженого не знімали. Підставою для проведення другого огляду стало те, що засуджений в той же день скаржився на тілесні ушкодження. Після цього із засудженого знімали одяг. Сказати точно, де саме було виявлено тілесні ушкодження свідок не зміг, зазначив, що вже не пам`ятає, все це вказано в рапорті. Звідки синці у ОСОБА_11 свідок не запитував.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_16 показав суду, що минуло вже багато часу, тому він зупиняється на тих показах, які давав спочатку. Свідок не пам`ятає дату, коли це сталося, однак вранці близько 9 ї години ранку він виходив зі свого робочого кабінету та повертався. Потім в кабінет зайшов ОСОБА_9 із засудженим ОСОБА_11 . ОСОБА_9 сказав, що засуджений в розмові ображав його та його сім`ю, і що він виписав постанову про поміщення даного засудженого в ДІЗО. Потім ОСОБА_9 прийшов з постановою, підписаною начальником установи, з якою ОСОБА_16 ознайомив ОСОБА_11 під розпис. ОСОБА_9 при оголошенні постанови був відсутній в кабінеті. Потім свідок покликав ОСОБА_22 і попросив його, згідно з постановою, супроводжувати засудженого в дисциплінарний ізолятор. ОСОБА_23 прийшов через деякий час, забрав засудженого і повів його до ДІЗО. На наступний день між ОСОБА_16 та ОСОБА_9 виникали різні розмови, у яких останній обмовився, що вдарив ОСОБА_11 , однак коли це могло статися ОСОБА_16 повідомити суду не зміг.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_24 показав суду, що на той час він ніс службу в ізоляторі, засудженого ОСОБА_11 привели переодягненим, медична довідка, що він може утримуватися в ДІЗО - була. Були присутні черговий та помічник, зробили поверхневий обшук і закрили в камеру. На момент доставки ОСОБА_11 свідок був сам. Засудженого привів помічник ОСОБА_25 , черговим був ОСОБА_19 . Ушкоджень у ОСОБА_11 свідок ОСОБА_24 не помітив, засуджений вже був переодягнений. В ізоляторі засуджений нічого не говорив про те, що його побили. Свідок вказав, що в той день, коли ОСОБА_11 помістили в ДІЗО між засудженими не виникало ніяких конфліктів. ОСОБА_11 було звільнено із ДІЗО в той же день, з причин, невідомих свідку. Крім того, свідок ОСОБА_24 показав, що камера ДІЗО перед поміщенням в неї ОСОБА_11 оглядалась, там жодних сторонніх предметів виявлено не було. Після того, як ОСОБА_11 залишив камеру, робили огляд, тоді теж заборонених предметів не було виявлено.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_26 , показав суду, що на той період він працював в БВК № 95 на посаді начальника установи. Начальник відділення ОСОБА_9 прийшов до нього в кабінет і приніс доповідні про те, що один із засуджених не виконав законні вимоги, а саме не переодягнувся на перевірку. У зв`язку із цим ОСОБА_11 був поміщений в ДІЗО, звідки в той же день від нього надійшла скарга. З метою вирішення конфлікту ОСОБА_11 з ДІЗО було доставлено в кабінет начальника установи, де в присутності прокурора його оглянули на предмет тілесних ушкоджень. На обличчі та руках садин не було, а на нозі був синець. Окрім ОСОБА_9 ОСОБА_11 більше ні на кого не скаржився.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_18 показав суду, що у червні 2011 р. він перебував на посаді начальника відділення СПС № 6. Заступник начальника з СВПР ОСОБА_16 викликав його до себе, дав документи і ОСОБА_18 супроводжував засудженого ОСОБА_11 в ізолятор, обшуку йому не проводив, супровід здійснював разом із черговим та помічником. Тілесних ушкоджень в ОСОБА_11 свідок не бачив. Чи переодягали в його присутності засудженого ОСОБА_11 , свідок пригадати не зміг. Як показав свідок ОСОБА_18 , він та ОСОБА_17 не були присутні при тому, як ОСОБА_9 наносив якісь тілесні ушкодження ОСОБА_11 . Крім того, свідок ОСОБА_18 показав, що йому нічого не відомо про будь-які конфлікти між ОСОБА_9 та засудженим ОСОБА_11 . Свідок зазначив, що засуджений не скаржився на те, що до нього застосували фізичне насилля, синців на засудженому ОСОБА_11 він тоді не помітив. Черговим в той день був ОСОБА_19 , помічник ОСОБА_25 , в ізоляторі ОСОБА_24 .
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_27 показав суду, що в зазначений період відбував покарання в БВК № 95, вранці, точної дати не пам`ятає, після ранкової перевірки, засуджених виводили на роботу. Їх виводять на територію промислової зони. ОСОБА_11 також йшов з ними, однак його закликали в штаб установи. Потім, увечері, ОСОБА_11 розказував, що його побив ОСОБА_9 , а ОСОБА_18 та ОСОБА_17 його тримали, на обличчі в потерпілого були синяки. Потім ОСОБА_9 ходив по колонії і розказував, що він побив ОСОБА_11 .Також ОСОБА_27 показав суду, що конфлікти у ОСОБА_9 та ОСОБА_11 були.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_25 показав суду, що на той час він виконував обов`язки заступника чергового, поміщав засуджених в ДІЗО, ПКТ. Коли привели засудженого, то зробили особистий обшук і помістили в ДІЗО, постанова про поміщення в ДІЗО була підписана, також була довідка від фельдшера, що засудженого можна тримати в ізоляторі. Явних слідів побиття на обличчі, руках ОСОБА_11 не було, скарг від потерпілого з приводу побиття не надходило. при обшуці заборонених предметів у ОСОБА_11 не було. Факти проносу заборонених предметів, таких як запальничка, цигарки, в камеру ДІЗО були, однак щоб проносили щось габаритніше, свідок не пам`ятає.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_17 показав суду, що того дня, зайшовши в кабінет ОСОБА_16 , побачив там ОСОБА_9 , ОСОБА_16 та засудженого ОСОБА_11 . Усі присутні спілкувалися. Узявши в кабінеті потрібні йому речі, свідок вийшов. Про те, що ОСОБА_9 бив ОСОБА_11 , свідок ОСОБА_17 дізнався зі слів засуджених, своїми діями не допомагав ОСОБА_9 бити засудженого. Ніяких тілесних ушкоджень на ОСОБА_11 не бачив.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_28 показав суду, що в 2011 році був судово-медичним експертом. У червні 2011 року він разом із прокурором прибув у БВК № 95, де лікар надав йому медичну документацію по ОСОБА_11 . Потім привели самого ОСОБА_11 для освідування, під час якого він розповів, що займався прибиранням території чи приміщення, під час якого його побили. Після чого експерт виготовив акт. ОСОБА_28 пояснив, що тілесні ушкодження біля очей проявляються одразу після їх нанесення, а там, де м`яких тканин багато синці проявляються пізніше. Також свідок повідомив, ушкодження, які виникли на лівому стегні та сідницях ОСОБА_11 , утворені гнучким циліндричним предметом. Ушкодження на лівому гомілково-ступеневому суглобі, на правому ліктьовому суглобі, біля кута лівого ока та на лівому боку живота виникли від ударів кулаками рук чи ніг, взутих у взуття, сторонніх осіб чи особи.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_29 показав суду, що він відбував покарання у ДІЗО, коли до нього помістили ОСОБА_11 , і той почав розказувати, що його побив його «отрядник». У нього були побої на обличчі та на тілі. Потім ОСОБА_11 написав заяву начальнику установи, і його забрали з камери. Це було десь чотири роки тому, всього свідок вже не пам`ятає. Крім того, ОСОБА_29 зазначав, що в ОСОБА_11 було опухле ліве вухо, порізів не було, були синці на спині, на руках. Свідок бачив у нього синці, тому що ОСОБА_11 знімав одяг і показував. Конфліктів в ДІЗО між ним, іншим засудженим та ОСОБА_11 не було.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_30 показав суду, що відбував покарання у БВК № 95, на той час ОСОБА_9 був начальником відділення. Зранку вони з ОСОБА_11 йшли разом на промзону, коли ОСОБА_9 покликав ОСОБА_11 в штаб. Зустрівшись з ОСОБА_11 увечері ОСОБА_30 дізнався, що працівник установи застосував до нього силу, використавши при цьому шматок шлангу. На тілі ОСОБА_11 бачив гематоми синього кольору у вигляді полос.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_31 показав суду, що він відбував покарання в камері ДІЗО з чоловіком, якого називали « ОСОБА_32 », прізвища його він не знає, в якому це було році не пам`ятає. Вони були з ним вдвох, до них посадили третього, який сказав, що не знає, за що його посадили в камеру. Казав, що йшов у їдальню та його визвали зі строю і завели в кабінет, де потім, як він сказав, його побили шлангом червоного кольору. Він показував синці на тілі і сказав, що його побив «отрядник» ОСОБА_33 , зазначивши, що били гумовим шлангом. Цього засудженого називали « ОСОБА_34 ». В той день в колонії був прокурор, і ОСОБА_11 написав заяву на прийом до прокурора.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_35 показав суду, що в 2011 році, влітку, його «отрядник» привів його на комісію, для того, щоб потім помістити в камеру ДІЗО. Коли він був у штабі установи на коридорі, то побачив, як ОСОБА_11 вийшов з кабінету та тримався за обличчя. «Отрядник» вийшов з кабінету і тримав в руках шланг рожево-червоного кольору, потім забрав ОСОБА_11 до того ж кабінету. Потім, коли вони пішли перевдягатися для відбування покарання в камері ДІЗО, свідок ОСОБА_35 побачив на ОСОБА_11 багато садин, про які ОСОБА_11 сказав, що його побив ОСОБА_9 шлангом. В кабінет шланг заносив отрядник ОСОБА_36 . Після того, як вони були в штабі установи їх не водили в санчастину. Чи водили ОСОБА_11 в санчастину, свідок не знає, вони зустрілись з ним вже на штабі. Після штабу їх одразу повели в ДІЗО.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_37 показав суду, що він відбував покарання в БВК № 95 і працював у штабі днювальним. Свідок не пам`ятає, якого числа це все відбулось. ОСОБА_9 привів ОСОБА_11 в штаб у кабінет до замполіта. Тоді ОСОБА_9 вийшов з кабінету і пішов в кабінет до начальника оперативного відділу, взяв там шланг і повернувся в кабінет замполіта. Потім свідок почув, як із кабінету почали доноситись крики. В цей час в коридорі було багато людей. Через деякий час ОСОБА_9 вивів ОСОБА_11 з кабінету і повів у «яму». ОСОБА_11 тримався за живіт, ледве спускався. ОСОБА_9 довів ОСОБА_11 до «ями», віддав прапорщику і повернувся наверх.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_38 показав суду, що в червні 2011 р. проходив стажування в БВК № 95 і приймав участь в якості понятого у слідчих діях. Що саме робив, свідок не пам`ятає, але стверджує, що у протоколі огляду предмета від 15 червня 2011 року стоять його підписи. Також зазначив, що разом з ним понятим був майстер ОСОБА_39 .
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_40 показав суду, що він знає підсудного ОСОБА_9 , так як вони разом працювали в БВК № 95. Його декілька разів запрошували бути понятим, тому згадати деталі даної справи не може. Проте свідок підтвердив. що у протоколі огляду предмета від 15 червня 2011 року стоять його підписи.
Показання свідка ОСОБА_41 , які були дані ним під час досудового розслідування і оголошені під час судового розгляду, у зв`язку зі смертю свідка (Т. 3 а.с. 52), з яких вбачається, що 14 червня 2011 року близько 8 години 20 хв. начальник відділення СПС № 4 ОСОБА_9 виводив засуджених на роботу. ОСОБА_11 залишився стояти на плацу і чекати ОСОБА_9 . Увечері свідок зустрів ОСОБА_11 , у якого під оком був синець. ОСОБА_11 пояснив, що це його побив ОСОБА_9 (Т. 1 а.с. 43-44).
Наведені показання підсудного, потерпілого, свідків в цілому узгоджуються між собою, мають послідовний та взаємодоповнюючий в деталях характер. Що ж стосується окремих неточностей з приводу фактичних обставин справи, то вони є дрібними і стосуються незначних деталей, а тому не впливають на оцінку показань вказаних осіб в цілому, оскільки логічно пояснюються давністю подій, більш того, свідчать про відсутність ймовірної змови вказаних осіб між собою.
Крім того, вина підсудного підтверджується письмовими доказами, такими як:
- протокол-заяви від 15 червня 2011 року, з якого вбачається, що ОСОБА_11 звернувся до прокурора із заявою про його побиття 14 червня 2011 року старшим інспектором СВПР ОСОБА_9 (Т. 1 а.с. 3);
- рапорт фельдшера ОСОБА_20 від 14 червня 2011 року, з якого вбачається, що у день складення рапорту о 18 од. 30 хв. до медчастини БВК № 95 був доставлений засуджений ОСОБА_11 , який скаржився на нанесення йому тілесних ушкоджень на сідничні ділянки, стегна, лікоть та тім`яну ділянку (Т. 1 а.с. 7);
- протокол огляду предмета з фототаблицею від 15 червня 2011 року, з якого вбачається, що оглядався відрізок резинового шлангу червоного кольору, який добровільно видав ОСОБА_9 (Т. 1 а.с. 10-12);
- акт судово-медичного дослідження № 262 від 17 червня 2011 року, з якого вбачається, що у ОСОБА_11 виявлені ушкодження у вигляді крововиливу над крилом лівої тазової кістки, петле - подібний смугастий крововилив на переднє-зовнішній поверхні лівого стегна, два крововиливи на лівій сідниці, 5-ть крововиливів на правій сідниці, крововилив на лівому ліктьовому суглобі, крововилив біля внутрішнього кута лівого ока, крововилив на зовнішній поверхні гомілково-ступеневого суглобу, лінійне садно на переднє-внутрішній поверхні лівої гомілки, які характерні для дії тупих предметів і могли виникнути від ударів кулаками рук чи ногами, взутими у взуття, сторонніх осіб чи особи, та від гнучкого циліндричного предмету, по давності можуть відповідати строку, вказаному в направленні (14 червня 2011 рік) та відносяться до категорії легких тілесних пошкоджень (Т. 1 а.с. 27);
- протокол виїмки від 17 серпня 2011 року, з якого вбачається, що під час виїмка у БВК № 95 було вилучено постанову про поміщення засудженого ОСОБА_11 в ДІЗО від 14 червня 2011 року, виписку із протоколу ради профілактики № 24 від 14 червня 2011 року, рапорт в.о. начальника відділення СПС № 4 ОСОБА_9 , акт про порушення засудженим ОСОБА_11 режиму утримання, пояснення засуджених ОСОБА_42 та ОСОБА_43 від 14 червня 2011 року, довідку-бесіди з засудженим ОСОБА_11 від 14 червня 2011 року, довідку стягнень і заохочень на засудженого ОСОБА_11 від 14 червня 2011 року, медична довідка на ОСОБА_11 від 14 червня 2011 року (Т. 1 а.с. 60-61);
- постанова про поміщення засудженого в ДІЗО від 14 червня 2011 року,з якої вбачається, що 14 червня 2011 року о 10 год. 00 хв. за порушення правил режиму утримання ОСОБА_11 був поміщений до ДІЗО, де перебував до 15 год. 40 хв. 14 червня 2011 року (Т. 1 а.с. 62);
- виписка з протоколу засідання ради профілактики № 24 від 14 травня 2011 року, рапорт № 74 від 14 червня 2011 року, акт від 14 червня 2011 року, пояснювальні від 14 червня 2011 року, довідка-бесіди від 14 червня 2011 року, з яких вбачається, що 14 червня 2011 року о 8 год. 30 хв. засуджений ОСОБА_11 перешкоджав проведенню особистого обшуку, довідки про заохочення та стягнення засудженого станом на 14 червня 2011 року (Т. 1 а.с. 63-69);
- довідка фельдшера медичної частини БВК № 95 від 14 червня 2011 року;
- протокол відтворення обстановки та обставин події від 17 серпня 2011 року з фототаблицями, з якого вбачається де саме і яким чином наносилися тілесні ушкодження ОСОБА_11 (Т. 1 а.с. 75-82);
- витяг з наказу № 42 о/с від 21 червня 2010 року, з якого вбачається, що ОСОБА_9 був призначеним старшим інспектором відділу соціально-виховної та психологічної роботи ВК № 95 (Т. 1 а.с. 120);
- наказ № 233 від 15 грудня 2010 року, з якого вбачається, що виконання обов`язків начальника відділення СПС № 4 додатково покладено на ОСОБА_9 (Т. 1 а.с. 121);
- посадові обов`язки старшого інспектора по соціально-виховній та психологічній роботі, з яких вбачається, що ОСОБА_9 був ознайомлений зі своїми посадовими правами та обов`язками 16 травня 2011 року (Т. 1 а.с. 123-124);
- посадові обов`язки начальника відділення соціально-виховної та психологічної роботи, з яких вбачається, що ОСОБА_9 був ознайомлений зі своїми посадовими правами та обов`язками 16 травня 2011 року (Т. 1 а.с. 126-129);
- висновок експерта № 399 від 16 серпня 2011 року, з якого вбачається, що у ОСОБА_11 виявлені ушкодження у вигляді крововиливу над крилом лівої тазової кістки, петле - подібний смугастий крововилив на переднє-зовнішній поверхні лівого стегна, два крововиливи на лівій сідниці, 5-ть крововиливів на правій сідниці, крововилив на лівому ліктьовому суглобі, крововилив біля внутрішнього кута лівого ока, крововилив на зовнішній поверхні гомілково-ступеневого суглобу, лінійне садно на переднє-внутрішній поверхні лівої гомілки, які характерні для дії тупих предметів і могли виникнути від ударів кулаками рук чи ногами, взутими у взуття, сторонніх осіб чи особи, та від гнучкого циліндричного предмету, по давності можуть відповідати строку, вказаному в направленні (14 червня 2011 рік) та відносяться до категорії легких тілесних пошкоджень (Т. 1 а.с. 142);
Також вина ОСОБА_9 в інкримінованому йому злочині підтверджується речовим доказом, оглянутим і дослідженим в судовому засіданні, а саме резиновим шлангом червоного кольору довжиною близько 1,5 м, який був вилучений при огляді предмету і визнаний речовим доказом по справі.
Суд критично оцінює твердження підсудного ОСОБА_9 про те, що добровільно видаючи 15 червня 2011 року резиновий шланг червоного кольору, який по справі визнаний речовим доказом, він чинив несвідомо, оскільки перебував під дією медичних препаратів у зв`язку із травмуванням руки (Т. 1 а.с. 218-228), оскільки з пояснень підсудного ОСОБА_9 та сторінок його медичної карти вбачається, що травму руки підсудний отримав 21 липня 2011 року, тобто після добровільної видачі резинового шлангу, який визнаний речовим доказом по справі. Окрім цього, в інструкціях до медичних препаратів, які були призначені ОСОБА_9 лікарем, побічні ефекти не констатуються як обов`язкові наслідки від прийому препарату, а лише допускаються. Доказів того, що перелічені в інструкціях до медикаментів порушення відбулися в роботі організму ОСОБА_9 у зв`язку із прийомом медичних препаратів суду надано не було.
Окрім цього, суд не бере до уваги пояснення ОСОБА_9 , надані ним 15 червня 2011 року (Т. 1 а.с. 8-9), оскільки процесуальний статус ОСОБА_9 на вказаний період не був визначений, що є суттєвим порушенням права особи на захист.
Також судкритично оцінює протокол допиту ОСОБА_9 у статусі підозрюваного (Т. 1 а.с. 55-57), оскільки в подальшому він відмовився від своїх показань і це право не свідчити проти себе закріплене у ч. 2 ст. 62 Конституції України, яка гарантує, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Вказана норма Основного закону кореспондує ч. 2 ст. 16-1 КПК України (в редакції 1960 р.), яка передбачає, що державне обвинувачення в суді здійснює прокурор.
Отже, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_9 14 червня 2011 року близько 8 год. 30 хв. в кабінеті заступника начальника СВПР БВК № 95 ОСОБА_16 будучи службовою особою, умисно, перевищуючи свої службові повноваження, які явно виходять за межі наданих йому прав та повноважень, супроводжуючи свої дії насильством, болісними і такими, що ображали особисту гідність потерпілого на той час засудженого ОСОБА_11 , наносячи йому удари кулаком, ногою та резиновим шлангом, заподіяв йому легкі тілесні ушкодження, а тому ці дії суд кваліфікує за ч. 2 ст. 365 КК України в редакції, чинній на час скоєння зазначеного діяння.
При призначенні підсудному ОСОБА_9 покарання суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який згідно із ст. 12 КК України є тяжким, роль у його вчиненні підсудного та його поведінку після вчиненого, яка не містила ознак каяття, дані про особу винного, який позитивно характеризується за місцем свого проживання та роботи (Т.1 а.с. 122, 130, 131), інформацію про те, що ОСОБА_9 раніше до кримінальної відповідальності не притягався (Т. 1 а.с. 132), на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має міцні соціальні зв`язки.
Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання ОСОБА_9 судом не встановлено.
Враховуючи усі вищевикладені обставини суд вважає, що покарання підсудному ОСОБА_9 повинно бути призначене у межах санкції ч. 2 ст. 365 КК України в редакції, що діяла на час вчинення злочину. Беручи до уваги думку прокурора, суд приходить до висновку, що ОСОБА_9 може виправитись без ізоляції від суспільства, тому доцільно застосувати ст. 75 КК України, звільнивши підсудного від відбування покарання з випробуванням. Таке покарання, за глибоким переконанням суду, буде необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_9 та попередження вчинення ними нових злочинів, буде відповідати цілям покарання.
Цивільний позов не заявлявся.
Процесуальні витрати у вказаному кримінальному провадженні відсутні.
На підставі ст. 75, 76, ч. 2 ст. 365 КК України, керуючись ст. 324, 330, 331, 341 КПК України (в редакції 1960 року), суд
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України, призначивши йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі із позбавленням права обіймати посади старшого інспектора відділу соціально-виховної та психологічної роботи та начальника відділення соціально-психологічної служби у системі Державної пенітенціарної служби України на строк 1 (один) рік.
На підставі ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_9 від відбування покарання з випробуванням із іспитовим строком 1 (один) рік, зобов`язавши його не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи.
Речовий доказ відрізок резинового шлангу червоного кольору довжиною півтора метра знищити.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Апеляційного суду Київської області через Березанський міський суд Київської області протягом 15 (п`ятнадцяти) днів з моменту його проголошення.
Вирок вступає в законну силу через 15 (п`ятнадцять) днів з моменту його проголошення за умови, якщо на нього не буде подано апеляційну скаргу.

Суддя ОСОБА_1