У Х В А Л А
29 вересня 2015 року м. Бориспіль
Суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_5

провівши підготовче судове засідання у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України,

в с т а н о в и в :
До Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.

У підготовчому засіданні прокурор вважав за можливе призначити дане кримінальне провадження до судового розгляду, оскільки обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України, підстав для закриття провадження чи повернення обвинувального акта немає, і провадження підсудне цьому суду.

В свою чергу, обвинувачений та захисник просили суд повернути обвинувальний акт прокурору через його невідповідність вимогам закону. У своєму письмовому клопотанні, а також у судовому засіданні обвинувачений та захисник послались на те, що прокурор втретє звертається до суду з таким обвинувальним актом, оскільки попередні акти були повернуті судом у зв`язку із порушенням вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України. Повертаючи обвинувальні акти суди першої та апеляційної інстанції вказували на те, що вони не містять повного викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, викладу формулювання обвинувачення, висунутого ОСОБА_4 у передбаченому законом порядку, зокрема не вказано коли у обвинуваченого ОСОБА_4 виник умисел на вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України. Крім цього, суди звертали увагу прокурорів на невідповідність реєстру матеріалів досудового розслідування вимогам п. 2 ч. 2 ст. 109 КПК України.

На думку обвинуваченого та захисника, даний обвинувальний акт направлений до суду містить усі ті недоліки, на які звертали уваги суди. Враховуючи те, що вказівки судів залишились поза увагою прокурора, недоліки акту фактично не усунуті, сторона захисту просила суд повернути прокурору обвинувальний акт. В обґрунтування своєї позиції захисником долучено копії обвинувальних актів від 21.11.2014, від 31.03.2015 року, а також копії відповідних судових рішень про повернення обвинувальних актів прокурорам.

Прокурор в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання про повернення обвинувального акту, тому що на його думку обвинувальний акт відповідає усім вимогам КПК України.

Заслухавши сторін, перевіривши обвинувальний акт на предмет дотримання вимогам закону, суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт повинен місити у собі виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Відповідно до ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення та інше.

Як вбачається із змісту обвинувального акту, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України (службовому підробленні).

Водночас, в порушення п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України в даному обвинувальному акті не вказано конкретних фактичних обставин такого кримінального правопорушення, зокрема: не зазначено обставин щодо характеру та змісту неправдивий відомостей, які ОСОБА_4 вніс до документу; не відображено у чому саме полягає невідповідність дійсності інформації та не зазначено які ж відомості є правдивими; не вказано про те, чи усвідомлював обвинувачений станом на 07.01.2014 року неправдивий характер відомостей, які він вносив і коли саме в нього виник намір на вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, оскільки як вбачається із тексту акту (а.с. 6) у ОСОБА_4 виник умисел на притягнення ОСОБА_6 до відповідальності.

Судом встановлено, що обвинувальний акт щодо ОСОБА_4 ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 03.12.2014 року повертався прокурору з цих самих підстав що і дане рішення ухвалою Апеляційного суду Київської області від 14.01.2015 року було залишено без змін. Також, обвинувальний акт щодо ОСОБА_4 ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 23.04.2015 року повертався прокурору і дане рішення ухвалою Апеляційного суду Київської області від 18.06.2015 року було залишено без змін.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено те, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Європейський суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» від 09 жовтня 2008 року, зазначив, що у тексті підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (див. рішення від 19 грудня 1989 року у справі «Камасінскі проти Австрії», п. 79). Крім того, Європейський суд з прав людини нагадує, що положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (див.: рішення від 25 березня 1999 року у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», п. 52; рішення від 25 липня 2000 року у справі «Матточіа проти Італії», п. 58; рішення від 20 квітня 2006 року у справі «І.Н. та інші проти Австрії», п. 34).

Справедливість під час провадження у справі необхідно оцінювати, беручи до уваги розгляд справи в цілому (див. рішення від 1 березня 2001 року у справі «Даллос проти Угорщини» п. 47). Крім того, право бути поінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «b» п. 3 ст. 6 Конвенції (див. зазначені рішення у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», п. 54, а також «Даллос проти Угорщини», п. 47).

Вищенаведені обставини свідчать про невідповідність обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України, а тому останній підлягає поверненню прокурору.

Допущені прокурором недоліки повинні бути усунуті протягом двадцяти днів шляхом складення, затвердження та вручення обвинувального акта у відповідності до вимог КПК України.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 291, 314 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :
Обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України повернути прокурору першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях прокуратури Київської області ОСОБА_7 .

Зобов`язати прокурора усунути виявлені недоліки протягом двадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Ухвала про повернення обвинувального акту може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Київської області через Бориспільський міськрайонний суд Київської області протягом семи днів з дня оголошення ухвали.

Суддя: ОСОБА_1