Ухвала
іменем україни

22 грудня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: при секретарі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у судовому засіданні касаційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах засудженого ОСОБА_6 на вирок Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 03 квітня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Кіровоградської області від 23 червня 2015 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000129, за обвинуваченням
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Світловодська Кіровоградської області, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК,
за участю прокурора ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и л а:
Вироком Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 03 квітня 2015 року, залишеним без зміни ухвалою апеляційного суду, неповнолітнього ОСОБА_6 засуджено зач. 1 ст. 185КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік.
На підставі статей 104, 75 КК ОСОБА_6 звільнено від призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 1 рік та покладенням на нього обов`язків, передбачених п. 4 ч. 1 ст. 76 КК.
У касаційній скарзі захисник ОСОБА_5 просить судові рішення скасувати і призначити новий розгляд кримінального провадження. Вказує на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, що призвело до призначення надмірно суворої міри покарання, а також зазначає про порушення кримінального процесуального закону допущені судом апеляційної інстанції. Вважає, що з огляду на юний вік ОСОБА_6 , його позитивні характеристики, вчинення ним злочину середньої тяжкості вперше та добровільне відшкодування завданої шкоди, достатнім для виправлення засудженого буде покарання визначене із застосуванням ст. 105 КК у виді примусового заходу виховного характеру застереження. Також зазначає, що суд апеляційної інстанції в порушення вимог ст. 405 КПК розглянув кримінальне провадження за відсутності сторони захисту, яку належним чином не було повідомлено про час та місце судового розгляду.
Згідно з вироком суду, ОСОБА_6 03 лютого 2014 року, перебуваючи на лікуванні дитячого відділення Світловодської ЦРЛ, що по вулиці Павлова, 16 в м. Світловодську Кіровоградської області, таємно, шляхом вільного доступу, викрав з приміщення в палати № 1 цього закладу мобільний телефон ОСОБА_8 , чим заподіяв матеріальну шкоду на суму 822,00 грн.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, яка частково підтримала касаційну скаргу і просила призначити новий розгляд кримінального провадження в суді апеляційної інстанції, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.
Відповідно до ч. 1 ст. 20 КПК засуджений має право на захист, яке полягає у наданні йому можливості надати усні або письмові пояснення з приводу обвинувачення, право збирати і подавати докази, брати особисту участь у кримінальному провадженні, користуватися правовою допомогою захисника, а також реалізувати інші процесуальні права, передбачені цим Кодексом.
Пунктом «с» ч. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право кожного захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника. Також право на захист закріплено у п. 6 ч. 3 ст. 129 Конституції України.
Згідноп. 1 ч. 2 ст. 52 КПК у кримінальному провадженні обов`язкова участь захисника забезпечується щодо осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення у віці до 18 років.
Відповідно до ч. 4 ст. 405 КПК неприбуття сторони кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду лише у разі, якщо особа була належним чином повідомлена про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомила про поважні причини свого неприбуття.
Проте апеляційний суд наведених вимог закону не дотримався.
Як убачається з матеріалів кримінального провадження, засуджений ОСОБА_6 на момент вчинення інкримінованого йому злочину не досяг 18-річного віку, тому для забезпечення його права на захист в суді, йому було призначено захисника з числа адвокатів Кіровоградського обласного центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги ОСОБА_5 .
В подальшому цей захисник оскаржив вирок місцевого суду щодо ОСОБА_9 до суду апеляційної інстанції. Однак в порядку апеляційної процедури кримінальне провадження за скаргою захисникаОСОБА_5 було розглянуто, як за відсутності самого заявника, так і обвинуваченого ОСОБА_10 . При цьому у матеріалах провадження відсутні дані, які б відповідно до ч. 1 ст. 136 КПК підтверджували факт отримання зазначеними особами повідомлення про дату, час і місце апеляційного розгляду, зокрема поштового повідомлення із особистим підписом адресатів.
Крім того, в матеріалах кримінального провадження та у апеляційній скарзі не міститься відомостей, про те, що апелянт не бажає особисто брати участь у апеляційному розгляді, а при справі зберігається лист апеляційного суду, який був направлений на адресу обвинуваченого ОСОБА_9 , але не був отриманий останнім та повернувся у зв`язку із закінченням терміну зберігання (а.п. 165).
До того ж, з аудіозапису судового засідання на технічному носії інформації убачається, що апеляційний суд після відкриття судового провадження, не з`ясував поважності причин неявки представників сторони захисту, не перевірив інформації про отримання ними судової повістки, а обмежившись формальним посиланням на необов`язкову їх участь в судовому провадженні в суді апеляційної інстанції, розглянув справу за їх відсутністю.
Таким чином, розглянувши кримінальне провадження в апеляційному порядку без участі засудженого ОСОБА_9 , його захисника ОСОБА_5 та законного представника ОСОБА_11 , суд не дотримався одного з основних принципів кримінального судочинства - права засудженого на захист, а тому ухвала апеляційного суду не може вважатись законною та обґрунтованою.
Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 412 КПК судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню якщо судове провадження здійснено за відсутності обвинуваченого.
За таких обставин суд касаційної інстанції вважає за необхідне скасувати ухвалу апеляційного суду на підставі п. 1 ч. 1ст. 438 КПК у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та призначити новий розгляд кримінального провадження у суді апеляційної інстанції.
При новому розгляді справи апеляційному суду необхідно усунути вказані порушення, повно і всебічно перевірити усі наведені в апеляційній та касаційній скаргах захисника ОСОБА_5 доводи та прийняти обґрунтоване і законне рішення з дотриманням вимог кримінального процесуального закону.
Враховуючи наведене та керуючись статтями 433, 434, 436 КПК, колегія суддів
у х в а л и л а:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_5 задовольнити частково.
Ухвалу Апеляційного суду Кіровоградської області від 23 червня 2015 року щодо ОСОБА_6 скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.
С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3