Справа №11-745/11 24.11.2011 24.11.2011 24.11.2011
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 11-745/2011 рік Головуючий у 1-й інстанції: Боброва І.В.
Категорія: ст.ст. 324 ч.1,ч.3, ч.4 Доповідач: Кателін В.П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2011 року м. Миколаїв.

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого: Войтовського С.А.

суддів: Кателіна В.П., Олещук Т.Л.

за участю прокурора: Максимишина О.Л.,

захисника: ОСОБА_1,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві кримінальну справу за апеляцією прокурора, який підтримував державне обвинувачення на постанову Заводського районного суду м. Миколаєва від 9 вересня 2011 року, яким кримінальна справа відносно:

ОСОБА_2, 14.05. ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянки України, ІНФОРМАЦІЯ_3, завідуючої аптекою №142 ПКСО «Фармація», не судимої, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_4 Б, кв.11 м. Миколаєва, в скоєні злочину, передбаченого ст.321 ч. 4 КК України,

ОСОБА_3, 1.06. ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_6, громадянки України, знаходиться в шлюбі, ІНФОРМАЦІЯ_3, працюючої заввідділом аптеки № 142 ПКСО «Фармація», раніше не судимої, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_7. м. Миколаєва, у скоєні злочину передбаченого ст.. 321 ч. 4 КК України;

ОСОБА_4, 6.02. ІНФОРМАЦІЯ_8, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_9, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_10, одруженого, працюючого водієм КП «Миколаївкоммунтранс», раніше не судимого, мешканця вулиці 10-а Лінія, 47 м. Миколаєва у вчинені злочину передбаченого ст. ст. 321 ч.1, 321 ч.3, 309 ч.1 КК України,

-повернута прокурору для проведення додаткового розслідування.

Відповідно до постанови суду першої інстанції встановлено, що органами досудового слідства в ході розслідування кримінальної справи за обвинуваченням ОСОБА_2, в скоєні злочину, передбаченого ч.4 ст. 321 КК України, ОСОБА_5 ч.4 ст. 321 КК України та ОСОБА_4 ч.1 ст. 321, ч.3 ст. 321, ч.1 ст. 309 КК України, були порушені вимоги ст. 223 КПК України тобто в описовій частині обвинувального висновку не було зазначено обставини справи які встановлено на досудовому слідстві, час, місце, способи, мотиви і наслідки злочину, вчиненого кожним з обвинувачених, наявність обставин, які обтяжують та помякшують його покарання, що порушує право обвинувачених на захист. Не було також конкретизовано розмір отруйного лікарського засобу, в незаконному відпуску якого обвинувачується ОСОБА_2 та ОСОБА_3, а також являються безпідставними посилання органами досудового слідства на недотримання обвинувачених посадових інструкцій тому, що вони були затверджені в період скоєння злочину. Перерахувавши вище зазначені підстави, судом першої інстанції зі стадії попереднього розгляду справу повернуто прокурору для проведення додаткового розслідування.

Згідно обвинувального висновку, ОСОБА_2 та ОСОБА_5 обвинувачуються в тому, що перша, працюючи з 2009 року виконуючою обовязки, а потім завідуючої аптеки № 142 ПКСО «Фармація», друга, працюючою з 2004 року в зазначеній аптеці на посаді завідуючої відділом запасів, в порушення посадових інструкцій, а також наказу Міністерства охорони здоровя «Про затвердження правил виписування рецептів і вимогів-заказів на лікарські засоби та вироби медичного призначення з аптек і їх структурних підрозділів» за № 360 від 19.07. 2005 року., своїми необережними діями порушили встановлені правила відпуску отруйних лікарських засобів, в період часу з 18.02. 2010 року по 13.10 2010 року. ОСОБА_2Г відпустила не менше 88 гр. отруйного лікарського засобу Суксаметоній (дитилин), а ОСОБА_5, в період часу з 18.02. 2010 року по 16.11.2010 року відпустила не менше 86,4 гр. отруйного лікарського засобу Суксаметоній (дитилин), що являється особливо великими розмірами.

Органами досудового слідства вказані дії ОСОБА_2 та ОСОБА_5 кваліфіковані за ст.321 ч. 4 КК України.

ОСОБА_4 обвинувачується в тому що, працюючи на посаді водія КП «Миколаївкоммунтранс», в період жовтня до середини листопада 2010 року, для евтаназії бродячих тварин кожний день отримував від лікаря ветеринара ОСОБА_6 10 скляних ампул з рідиною, в яких знаходився отруйний лікарський засіб Суксаметоній (дитилин), частину якого використовував по призначенню, а частину 0,099 гр., зберігав у себе з метою подальшого збуту.

30.03. 2011 року, приблизно о 9 годині 43 хвилини, біля КП «Миколаївкоммунтранс», розташованого в м. Миколаєві по вулиці Скороходова, 199, ОСОБА_4, незаконно збув громадянину ОСОБА_7 отруйний лікарський засіб Суксаметоній (дитилин), вагою 0,019 гр. за грошову винагороду в сумі 150 грн.

27.04 2011 року, приблизно о 9 годині 19 хвилин, обвинувачений повторно збув за грошову винагороду в сумі 150 грн. тієї ж самої особі.

Крім цього, приблизно в березні 2011 року, ОСОБА_4 знайшов на своєму домоволодінні кущ рослини коноплі, який вирвав, висушив і зберігав у себе без мети збуту. 27.04.2011 року, в проміжок часу з 13 години до 13 години 30 хвилин, в ході обшуку за місцем проживання в ОСОБА_4 знайдено та вилучено особо небезпечний наркотичний засіб канабіс вагою 85.2 гр.

Дії ОСОБА_4 досудовим слідством кваліфіковані за ч.1 ст. 321, ч.3 ст. 321, ч.1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут отруйних лікарських засобів; незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут отруйних лікарських засобів, вчинене повторно; незаконне зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

В апеляції прокурор, який підтримував державне обвинувачення просить постанову суду про повернення кримінальної справи на додаткове розслідування скасувати, справу повернути на новий судовий розгляд в суд першої інстанції. На думку апелянта судом першої інстанції були порушені вимоги ст. 246 КПК України так як на цій стадії докази по справі судом не можуть досліджуватися, обвинувачення предявлено у відповідності з вимогами ст. 132 КПК України. Слідчим в обвинуваченнях виклав, час, місце, спосіб вчинення злочину та інші обставини, наскільки вони були йому відомі.

В запереченнях на апеляцію адвоката ОСОБА_1 зазначено, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про повернення кримінальної справи на додаткове розслідування, так як досудовим слідством було порушено право обвинувачених на належний захист від обвинувачення. Просить апеляцію прокурора залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без зміни.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_3 та ОСОБА_2, який просив залишити апеляцію прокурора без задоволення, думку прокурора, який підтримав свою апеляцію, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 246 КПК України суд, при попередньому розгляді справи з власної ініціативи чи за клопотанням прокурора, обвинуваченого чи його захисника повертає справу на додаткове розслідування у випадках, коли під час порушення справи, провадження дізнання або досудового слідства були допущені такі порушення вимог цього Кодексу, без усунення яких справа не може бути призначена до судового розгляду. А також коли є підстави для притягнення до кримінальної відповідальності інших осіб, якщо окремий розгляд справи щодо них неможливий, і, коли є підстави для кваліфікації дій обвинуваченого за статтею Кримінального кодексу, яка передбачає відповідальність за більш тяжкий злочин, чи для предявлення йому обвинувачення, яке до цього не було предявлене.

Висновки суду про те, що під час досудового слідства були порушені права на захист обвинувачених ОСОБА_3, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 у звязку з недотримання ним вимог ст. 223 КПК України при складанні обвинувального висновку, колегія суддів вважає їх не переконливими.

Так, згідно ст. 223 КПК України обвинувальний висновок повинен бути чітким, логічним та мотивованим, з зазначенням конкретних достовірних встановлених фактів і обставини справи, з посиланням на зібрані й перевірені при розслідуванні справи докази. У ньому не допустимо наводити здогади і припущення, а також джерела доказів без викладання й аналізу фактичних даних, що містяться в них. В обвинувальному висновку зазначаються анкетні дані про особу обвинуваченого і формулюється обвинувачення, яке доказане в ході досудового слідства і містить опис злочинних дій тобто час, місце, спосіб їх вчинення, а також їхню юридичну кваліфікацію з посиланням на статтю або частину, пункт статті Кримінального Кодексу, що передбачає відповідальність за кожний злочин окремо.

Колегія суддів вважає, що при складанні обвинувального висновку органами досудового слідства не були порушені вище зазначені вимоги закону. В ньому були підведені підсумки розслідування в справі і сформовані обвинувачення, на підставі яких кримінальна справа щодо обвинувачених ОСОБА_3, ОСОБА_2 та ОСОБА_4С була направлена до суду з визначенням кола обставин, що підлягають дослідженню в судовому засіданні. В обвинувальному висновку наведені докази щодо кожного злочину і кожного обвинуваченого, наскільки були встановлені слідчим під час розслідування кримінальної справи. Висвітлені були також обставини, які помякшують або обтяжують покарання, дані що характеризують особу винного, а тому висновок суду щодо порушення прав обвинувачених у звязку з недотриманням вимог ст. 223 КПК України досудовим слідством при складання обвинувального висновку не ґрунтується на законі.

Суд в постанові про повернення справи на додаткове розслідування не вправі вирішувати питання про доведеність обвинувачення, кваліфікацію вчиненого злочину, достовірність того чи іншого доказу чи переваги одних доказів перед іншими. Висновки суду про те, що в обвинуваченні ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було зазначено, що вони скоїли злочин у звязку з недотриманням посадових інструкцій, які були затверджені пізніше тобто 5.07. 2010 року, не заслуговують уваги тому, що при попередньому розгляді суд не повинен давати оцінку тим чи іншим доказам, а також вважати встановленими ті обставини, які підлягають перевірці і дослідженню в ході судового розслідування.

Відповідно до вимог ст. 237 КПК України попередній розгляд справи є самостійною стадією кримінального процесу, в якій суддя перевіряє справу з точки зору наявності достатніх підстав для призначення її до розгляду в судовому засіданні та вирішує питання, повязані з підготовкою справи до судового розгляду.

Крім того, у мотивувальній частині постанови має бути обґрунтовано викладений висновок про наявність підстав для повернення справи на додаткове розслідування, що судом це не було зроблено.

Судом в своєї постанові не вказано яким чином потрібно усунути вищезазначені недоліки досудового слідства та які обставини необхідно уточнити, а також які слідчі дії необхідно провести під час додаткового розслідування. Також суд не зазначив і не навів закон, який був порушений в ході досудового слідства, тобто в чому виразилося порушення права обвинувачених на захист.

Наведений вище перелік підстав для повернення справи на додаткове розслідування із стадії попереднього розгляду справи є вичерпним. Тому суд із цієї стадії не може повернути справу на додаткове розслідування з мотивів неповноти дізнання чи досудового слідства.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що постанова суду про направлення справи на досудове розслідування підлягає скасуванню, а справа поверненню до суду першої інстанції на новий судовий розгляд зі стадії попереднього розгляду.

Керуючись ст. ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляцію прокурора, який приймав участь у розгляді справи задовольнити.

Постанову Заводського районного суду м. Миколаєва від 9 вересня 2011 року про повернення кримінальної справи за обвинуваченням ОСОБА_3, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 для проведення додаткового слідства скасувати, справу повернути в той же суд на новий судовий розгляд зі стадії попереднього розгляду справи.

Запобіжний захід ОСОБА_3, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 раніше обраний підписка про невиїзд, залишити без зміни.

Головуючий:

Судді: