У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 511/2860/15-к
Номер провадження: 1-кс/511/376/15
05.11.2015 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі слідчого судді ОСОБА_1 , секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участю:

заявника ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора,
встановив:
ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність службових осіб прокуратури Роздільнянського району Одеської області, які здійснюють нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням №0000512 від 04.05.2015 року за ч.1 ст.357 КК України, яка полягає у не розгляді клопотання сторони захисту, та просить постановити рішення яким зобов`язати службових осіб прокуратури Роздільнянського району Одеської області розглянути клопотання сторони захисту від 09 жовтня 2015 року.

На обгрунтування доводів заявник зазначив, що в провадженні слідчого Роздільнянського РВ ГУМВС України в Одеській області перебуває досудове розслідування №0000512 від 04.05.2015 року, внесене до ЄРДР за підозрою щодо нього у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.357 КК України. 09 жовтня 2015 року, він, як підозрюваний, звернувся до прокурора району з клопотанням про виконання процесуальних слідчих дій, яке того ж дня було отримано працівником прокуратури. Однак, прокурор, у встановлений ст..220 КПК України триденний строк клопотання не розглянув і про результати розгляду його не повідомив. Таку бездіяльність прокурора, заявник вважає не допустимою, а тому був вимушений звернутися зі скаргою до слідчого судді.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_3 зазначив, що після подання даної скарги, він отримав поштою письмову відповідь прокурора щодо виконання його клопотання і на задоволенні своєї скарги не наполягав.

Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що 25.07.2015 року обвинувальний акт у зазначеному кримінальному провадженню було направлено до Роздільнянського районного суду Одеської області для проведення судового розгляду, однак ухвалою судді ОСОБА_5 від 25.09.2015 року його повернуто прокурору як такий, що не відповідає вимогам КПК України. Наразі зазначену ухвалу оскаржено до Апеляційного суду Одеської області. За таких підстав прокурор вважає, що ОСОБА_3 взагалі порушено право на оскарження дій або бездіяльності під час досудового розслідування. Крім того пояснив суду, що клопотання ОСОБА_3 від 09.10.2015 року ним розглянуто відповідно до вимог ст..220 КПК України і надіслано поштою постанову про відмову в задоволенні клопотання від 12.10.2015 року. Просив в задоволенні скарги відмовити.

Заслухавши пояснення заявника та прокурора, перевіривши доводи викладені в скарзі, розглянувши письмові докази, які подані заявником на обґрунтування доводів, викладених в скарзі, розглянувши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку, що скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Дослідивши письмові докази, які подані заявником на обґрунтування доводів, викладених в скарзі, судом встановлено, що клопотання підозрюваного ОСОБА_3 про виконання процесуальних дій подано заявником і зареєстровано в прокуратурі Роздільнянського району Одеської області 09 жовтня 2015 року.
В своєму клопотанні ОСОБА_3 просив прокурора району: 1. Скасувати незаконне процесуальне рішення прокурора прокуратури Роздільнянського району юриста 2 класу ОСОБА_6 від 25 липня 2015 року про висовування обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.357 КК України та завершення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000512 від 04.05.2015 року; 2. Скасувати незаконні та необґрунтовані постанови прокурора прокуратури Роздільнянського району юриста 2 класу ОСОБА_6 про відмову у задоволенні клопотання сторони захисту від 24.07.2015 року.

20.10.2015 року ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді зі скаргою в порядку ст..303 КПК України на бездіяльність прокурора, яка полягає у не розгляді клопотання сторони захисту під час досудового розслідування.

При дослідженні матеріалів кримінального провадження, судом встановлено наступне.

Згідно витягу з ЄРДР, 04.05.2015 року за заявою ОСОБА_7 в Єдиний державний реєстр досудових розслідувань було внесено відомості за № 0000512 та попередньо визначено правову кваліфікацію за ст. 357 ч.1 КК України (а.к.п.1).

26.05.2015 року ОСОБА_3 , повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.357 КК України, кваліфікованого, як привласнення печатки (а.к.п.84-87).

Згідно протоколу про надання доступу до матеріалів досудового розслідування від 23.07.2015 року, підозрюваний ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_8 з матеріалами справи ознайомленні в повному обсязі. (а.к.п. 199).

Також в матеріалах кримінального провадження містяться копії наступних документів:

-супровідний лист в.о. прокурора Роздільнянського району Одеської області ОСОБА_9 від 27.07.2015 року про направлення обвинувального акту для розгляду до суду;

-ухвала Роздільнянського районного суду Одеської області від 25.09.2015 року про повернення обвинувального акту відносно ОСОБА_3 , в зв`язку з тим, що обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК України;

-апеляційна скарга від 01.10.2015 року на ухвалу Роздільнянського районного суду Одеської області від 25.09.2015 року про повернення обвинувального акту відносно ОСОБА_3 .

Глава 26 КПК України, регулює питання оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування.

Стаття 303 КПК України має вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, та право на оскарження.

Відповідно до приписів коментаря до ст..303 КПК України - рішення, дії чи бездіяльність сторони обвинувачення, зазначено у п.п. 1-4, 7 і 8, можуть бути оскарженні тільки під час досудового розслідування.

Стаття 220 КПК України, в порядку якої ОСОБА_3 було подано клопотання, регламентується главою 19 зазначеного Кодексу, яка регулює Загальні положення досудового розслідування.
Аналізуючи все вищенаведене, слідчий суддя дійшов висновку, що ОСОБА_3 після направлення обвинувального акту до суду не мав права на подання клопотання в порядку ст..220 КПК України та на оскарження бездіяльності прокурора в порядку ст..303 КПК України.

Отже, в судовому засіданні достовірно встановлено, що досудове розслідування по даному кримінальному провадженню закінчено, оскільки 27.07.2015 року обвинувальний акт направлений до суду і на даний час перебуває на розгляді в апеляційній інстанції, а тому в задоволенні скарги слід відмовити, оскільки рішення, дії чи бездіяльність, зазначена у п.7 ст.303, на підставі якого звернувся скаржник, не може бути розглянуто слідчим суддею.

Крім того, в судовому засіданні встановлено, що 12.10.2015 року прокурором прокуратури Роздільнянського району ОСОБА_4 винесено постанову про відмову в задоволенні клопотання за таких самих обставин, та ОСОБА_3 про це було повідомлено письмово за вих..№07-47-13 від 12.10.2015 року.

За таких підстав, вважаю, що скарга є необґрунтованою та такою, що заявлена безпідставно.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 303,306, 307 КПК України,-

П о с т а н о в и в :
В задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора,
відмовити.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Слідчий суддяОСОБА_1