Справа № 145/483/15-к
Провадження №11-кп/772/740/2015
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 серпня 2015 рокум. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:

Суддя-доповідач: ОСОБА_2 ,

Судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці, апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_5 на вирок Тиврівського районного суду Вінницької області від 28.05.2015 року по кримінальному провадженню № 0000452 від 08 жовтня 2014 року, яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Селище Тиврівського р-ну Вінницької обл., громадянина України, непрацюючого, одруженого, з вищою економічною освітою, жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого
визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначено покарання у виді штрафу розміром 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.
за участю секретаря: ОСОБА_7 ,

прокурора: ОСОБА_8 ,

обвинуваченого: ОСОБА_6 ,

адвоката: ОСОБА_9

В С Т А Н О В И В:
Вироком Тиврівського районного суду Вінницької області від 28.05.2015 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначено покарання у виді штрафу розміром 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.
З вироку суду першої інстанції вбачається, що 07.10.2014 року, близько 18-30 год., ОСОБА_6 , перебуваючи в м. Гнівань, на присадибній земельній ділянці, що розташована в районі АЗС "Оріон", в ході раптово виниклих неприязних відносин наніс ОСОБА_5 декілька ударів в голову, внаслідок чого останній отримав тілесні ушкодження.
Згідно висновку судово-медичного експерта № 124 від 12.12.2014 року у ОСОБА_5 мали місце черепно-мозкова травма у вигляді струсу мозку, рани правої брови, правої лобної ділянки, лівої щоки і слизової оболонки рота зліва, що виникла від дії тупого твердого предмету (предметів) можливо 07.10.2014 року і по ступеню тяжкості належать до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Не погоджуючись з вироком суду першої інстанції потерпілий ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу в якій вважає, що вирок Тиврівського районного суду Вінницької області від 28.05.2015 року незаконним та необґрунтованим за підстави неповноти судового розгляду та невідповідності висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам кримінального правопорушення та неправильним застосуванням кримінального закону, просить скасувати зазначений вирок та ухвалити новий вирок, яким перекваліфікувати дії гр. ОСОБА_6 з ч. 2 ст. 125 КК України та визнати його винним у скоєнні злочину передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення прокурора, пояснення потерпілого ОСОБА_5 , який підтримав вимоги своєї апеляційної скарги та просив задовольнити їх у повному обсязі, пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 , який заперечував проти поданої апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що апеляційна скарга потерпілого ОСОБА_5 є необґрунтованою та задоволенню не підлягає виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновок суду про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст.125 КК України ґрунтується на достовірних та узгоджуваних між собою доказах, зібраних у передбаченому кримінальним процесуальним законом порядку, які належно оцінені судом та наведені у вироку.

Дії ОСОБА_6 правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, тобто умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я або незначну втрату працездатності.

При цьому, обвинувачений ОСОБА_6 повністю визнає свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, крім того його вина у вчиненні інкримінованого правопорушення в повному обсязі підтверджується зібраними по справі доказами, які є належними та допустимими і сумнівів у апеляційного суду не викликають, а саме: висновком судово-медичного експерта №124 від 12.12.2014 року та № 14 від 13.03.2015р., згідно, яких у ОСОБА_5 мали місце черепно-мозкова травма у вигляді струсу мозку, рани правої брови, правої лобної ділянки, лівої щоки і слизової оболонки рота зліва, що виник від дії тупого твердого предмету (предметів) можливо 07.10.2014 року і по ступеню тяжкості належать до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я; показаннями потерпілого ОСОБА_5 , та свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , частково показаннями свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_14 .

Колегія суддів вважає, що посилання в апеляційній скарзі потерпілого ОСОБА_5 на неправильну кваліфікацію злочинних дій ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 125 КК України не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду кримінального провадження, є необґрунтованими та спростовуються матеріалами кримінального провадження, а саме поясненнями свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 .

Відповідно до положень ч. 2 ст. 296 КК України, грубе порушення громадського порядку має місце тоді, коли йому заподіюється істотна шкода, коли хуліганство пов`язане з посяганням на інші правоохоронювані цінності, задля збереження яких підтримується громадський порядок, коли це зачіпає важливі інтереси чи інтереси багатьох осіб, коли відновлення порядку вимагає значних, тривалих зусиль.

Крім того, ч. 2 ст. 296 КК України передбачає дві кваліфікуючі ознаки, а саме грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом вчинене групою осіб або повторно.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що прокурором не було змінено обвинувачення ОСОБА_6 з ч. 2 ст. 125 КК України на ч. 2 ст. 296 КК України, тому суд першої інстанції обгрунтовано дійшов висновку про засудження останнього саме за скоєння кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд апеляційної інстанції не може вийти за межі обвинувачення, яке розглядалося в суді першої інстанції, тому посилання потерпілого ОСОБА_5 є необгрунтованими та спростовуються матеріалами кримінального провадження.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 покарання суд першої інстанції, відповідно до ст. 65 КК України, належним чином врахував тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, сприяв розкриттю злочину та частково визнав свою вину.

Таке покарання, суд визнає таким, яке відповідає меті покарання, яка визначена ст. 50 КК України та вид покарання, який визначив суд першої інстанції є виваженим та достатнім для виправлення обвинуваченого.

За вказаних обставин, суд вважає за необхідне апеляційну скаргу потерпілого залишити без задоволення, а вирок районного суду стосовно ОСОБА_6 без змін.

Керуючись ст.ст. 376 ч. 2, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_5 на вирок Тиврівського районного суду Вінницької області від 28.05.2015 року по кримінальному провадженню № 0000452 від 08 жовтня 2014 року відносно ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 125 КК України - залишити без задоволення.

Вирок Тиврівського районного суду Вінницької області від 28.05.2015 року по кримінальному провадженню № 0000452 від 08 жовтня 2014 року відносно ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 125 КК України - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

З оригіналом згідно суддя: