Справа № 460/4694/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14.12.2015

Яворівський районний суд Львівської області
в складі головуючого судді: ОСОБА_1 ,
секретаря: ОСОБА_2
з участю прокурора: ОСОБА_3 ,
захисника: ОСОБА_4 ,
обвинуваченого: ОСОБА_5 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Яворові Львівської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000131 від 09 листопада 2015 року про обвинувачення:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Львова, українця, громадянина України, освіта вища, розлученого, тимчасово не працюючого, проживаючого та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , такого, який не має судимості,
за ч.1 ст.368 КК України,
В С Т А Н О В И В:
Досудовим розслідування встановлено, що ОСОБА_5 , працюючи, у відповідності до наказу начальника Львівської митниці Державної фіскальної служби України від 18 вересня 2015 року №704-о, на посаді державного інспектора відділу митного оформлення №1 митного поста «Краківець» Львівської митниці ДФС України, маючи спеціальне звання інспектора податкової та митної справи 7 рангу, будучи працівником правоохоронного органу, здійснюючи функції представника влади та службової особи, будучи в силу службового становища, посадової інструкції уповноваженим на здійснення митного контролю та митного оформлення товарів та інших предметів, які переміщуються через митний кордон України, при цьому додержуючись Конституції України, Митного кодексу та інших законодавчих актів з питань митної справи, здійснювати нарахування митних платежів, контролювати повноту їх стягнення, здійснювати оформлення митних документів, виявляти способи незаконного переміщення вантажів, транспортних засобів, товарів та інших предметів через митний кордон України, оформлювати відповідні документи митного контролю, перевіряти відповідність поданих до митного контролю документів, проявляти необхідну ініціативу та наполегливість по виявленню фактів контрабанди та порушень митних правил, забезпечувати виконання необхідних митних процедур при випуску товарів у вільний обіг, здійснювати контроль за правильністю визначення митної вартості товарів при проведенні процедур митного контролю і митного оформлення із застосуванням митної декларації, тобто будучи, відповідно до примітки ст.364 КК України, службовою особою, яка постійно обіймає в державній установі посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих функцій, діючи всупереч інтересам служби, з корисливих мотивів, маючи умисел на безпідставне та незаконне одержання грошових коштів, в листопаді 2015 року, створював умов для одержання від ОСОБА_6 неправомірної вигоди на безперешкодне здійснення митного контролю та митного оформлення переміщуваних ним, через Державний кордон України, транспортних засобів з іноземною реєстрацією.
Разом з тим, грубо порушуючи посадові обов`язки, а саме щодо здійснення митного контролю та митного оформлення транспортних засобів особистого користування, що переміщуються через митний кордон України, державний інспектор відділу митного оформлення №1 митного поста «Краківець» Львівської митниці ДФС України ОСОБА_5 , будучи службовою особою, яка відповідно до п.п.»в» п.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції», є суб`єктом відповідальності за корупційні правопорушення, став на шлях скоєння злочину, вчинивши його за наступних обставин
Так встановлено, що 18 листопада 2015 року, перебуваючи при виконанні службових обов`язків, здійснюючи митний контроль та митне оформлення переміщуваного на митну територію України, транспортного засобу з іноземною реєстрацією, зловживаючи своїм службовим становищем, перебуваючи на території митного пункту «Краківець», що розташований за адресою: Львівська область Яворівський район селище Краковець вулиця Михайла Вербицького. 54, з метою незаконного збагачення, в ході спілкування з ОСОБА_6 зазначив, що він може посприяти у вирішенні питання щодо подальшого безперешкодного переміщення транспортного засобу через Державний кордон України та можливості довготривалого перебування автомобіля на митній території України за неправомірну вигоду в сумі 200 доларів США.
Будучи поставленим в умови, за яких відмова від надання ОСОБА_5 неправомірної вигоди зашкодить його законним правам та інтересам, ОСОБА_6 змушений був погодитись на неправомірну пропозицію ОСОБА_5 .

Виконуючи вищевказані незаконні вимоги ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , 11 листопада 2015 року, близько 11 години 30 хвилин, під час проведення митного контролю на смузі руху «зелений коридор» в напр`ямку руху «в`їзд в Україну» відділу митного оформлення №1 митного поста «Краківець» Львівської митниці ДФС України, перебуваючи у приміщенні проведення митного контролю, діючи за попередніми вищевказаними умовами ОСОБА_5 , передав йому в якості неправомірної вигоди грошові кошти в сумі 200 доларів США.
У подальшому, з метою приховати свої протиправні дії, ОСОБА_5 передав отримані ним перед цим від ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 200 доларів США старшому державному інспектору відділу боротьби з незаконним переміщенням наркотиків і зброї Управління аналізу ризиків та протидії митним правопорушенням Львівської митниці ДФС ОСОБА_7 , який не був обізнаний про їх походження та які у подальшому були вилучені в нього працівниками правоохоронних органів.
Таким чином, своїми діями обвинувачений ОСОБА_5 , вчинив одержання службовою особою неправомірної вигоди за вчинення чи не вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду будь-якої дії з використання наданої йому влади чи службового становища, тобто скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ст.368 ч.1 КК України.

Під час досудового розслідування між сторонами кримінального провадження, прокурором військової прокуратури Львівського гарнізону лейтенантом юстиції ОСОБА_8 та підозрюваним ОСОБА_5 , з участю захисника ОСОБА_4 , 26 листопада 2015 року було досягнуто та підписано угоду про визнання винуватості у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.368 КК України, за змістом якої, підозрюваний ОСОБА_5 повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні та зобов`язується беззастережно визнавати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні, а також сторони дійшли згоди, щодо призначення покарання обвинуваченому за ч.1 ст.368 КК України, із врахуванням положень ст.ст.50, 62-63 КК України, у вигляді штрафу в розмірі тисяча п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що нараховує суму 25500 гривень з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов`язків на строк один рік.
Судом встановлено, що дана угода про визнання винуватості за своїм змістом та порядком укладення, відповідає вимогам ст.ст.468-470, 472 КПК України, відповідає закону України про кримінальну відповідальність за ч.1 ст.368 КК України, в тому числі, щодо правової кваліфікації кримінального правопорушення та щодо узгодженої міри покарання у вигляді штрафу з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов`язків.
Шляхом вивчення документів кримінального провадження, опитування сторін, судом встановлено, що укладення угоди є добровільним волевиявленням сторін, тобто згідно з ч.6 ст.474 КПК України, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Також встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, наявні фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченого. При цьому, судом з`ясовано у обвинуваченого ОСОБА_5 та встановлено, що він зможе реально виконати взяті на себе, відповідно до угоди, зобов`язання.
Крім цього, обвинуваченому ОСОБА_5 роз`яснено зміст ч.ч.4, 6, 7 ст.474 КПК України, який йому є зрозумілим та обвинуваченим усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди про визнання винуватості є його відмова від здійснення прав, передбачених ч.4 ст.474 КПК України, а саме: відмова права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, права допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь. Також обвинуваченим усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є обмеження його права на оскарження вироку, згідно з положеннями ст.ст.394 та 424 КПК України, а саме можливість оскарження вироку лише з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч.ч.4, 6, 7 ст.474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди. Наслідки невиконання угоди обвинуваченому ОСОБА_5 зрозумілі.
Після таких роз`яснень обвинувачений ОСОБА_5 не заперечив про затвердження угоди.
Прокурор просить затвердити угоду про визнання винуватості обвинуваченим ОСОБА_5 .
Таким чином, за наслідками розгляду угоди про винуватість під час підготовчого судового засідання, суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону, врахувавши доводи сторін кримінального провадження, приходить до висновку про наявність правових підстав для прийняття рішення про затвердження угоди про визнання винуватості ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.368 КК України та призначення узгодженої сторонами міри покарання у вигляді штрафу в розмірі тисяча п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що нараховує суму 25500 гривень, з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов`язків на строк один рік, з ухваленням обвинувального вироку.
Керуючись ст.ст.314, 368, 370, 374, 475 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В:
Затвердити угоду від 26 листопада 2015 року, укладену між прокурором військової прокуратури Львівського гарнізону лейтенантом юстиції ОСОБА_8 та підозрюваним ОСОБА_5 , з участю захисника ОСОБА_4 про визнання винуватості ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.368 КК України.
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.368 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі тисяча п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що нараховує суму 25500 гривень, з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов`язків на строк один рік.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 - домашній арешт, до вступу вироку в законну силу, залишити без змін.
Речові докази - мобільний телефон "Iphone " та годинник марки "Guess", що передані на зберігання до кімнати речових доказів, повернути ОСОБА_5 .

Речові докази - грошові кошти в сумі 541 долар США та 226 гривень, що передані на зберігання до сектору перерахунку та зберігання валютних цінностей, відділення №10013/0289, каса №2 ПАТ "Державний ощадний банк України", повернути ОСОБА_5 .
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 3993 гривні 60 копійок судових витрат, затрачених для проведення криміналістичних експертиз, перерахувавши їх до Державного бюджету України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги на вирок, якщо його не було скасовано, вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вирок вважається таким, що не набрав законної сили.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до апеляційного суду Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення, шляхом подання апеляційної скарги через Яворівський районний суд Львівської області.
Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Суддя: ОСОБА_1