Справа № 442/7541/15-к
Провадження № 1-кс/442/1485/2015
У Х В А Л А

21 грудня 2015 року Слідча суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , скаржника ОСОБА_4 , розглянувши скаргу ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ Дрогобицького МВ ГУ МВСУ у Львівській області ОСОБА_5 від 05.10.2015 року про закриття кримінального провадження, внесеного 05.01.2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000017, -

в с т а н о в и л а :

Скаржник ОСОБА_4 звернувся до суду зі скаргою, у якій просить скасувати постанову слідчого СВ Дрогобицького МВ ГУ МВСУ у Львівській області ОСОБА_5 від 05.10.2015 року про закриття кримінального провадження, внесеного 05.01.2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000017, та повернути матеріали кримінального провадження для проведення досудового розслідування.

В обґрунтування скарги посилається на те, що 08.01.2015 року на підставі ухвали слідчого судді від 06.01.2015 року слідчим проведено огляд приміщення ФГ « ОСОБА_6 », під час якого були виявлені туші мертвих тварин та декілька живих тварин, а саме: 2 поні, 7 овець та 1 ламу, які в подальшому вилучено та передано під розписку на зберігання у ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 ). 21.01.2015 року на підставі ухвали слідчого судді про надання дозволу на тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, було проведено тимчасовий доступ до 16 туш мертвих тварин та вилучено їх.

05 жовтня 2015 року слідчий СВ Дрогобицького МВ ГУ МВС України у Львівській області старший лейтенант міліції ОСОБА_5 , розглянувши матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000017 від 05.01.2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 299 КК України, прийняв постанову про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

Вважає дану постанову необґрунтованою і такою, що підлягає скасуванню з нижченаведених підстав.

Об?єктивна сторона злочину може виражатися у двох формах: 1) знущання над тваринами, 2) нацькування тварин одна на одну. Обов?язковою ознакою складу злочину у першій із його форм, альтернативне, є ознака об`єктивної сторони - спосіб (застосуваньня жорстоких методів), або ознака суб`єктивної сторони - хуліганський мотив.

Знущання, вчинене із застосуванням жорстоких методів, означає завдання тварині болю, страждань, шляхом нанесення ударів, заподіяння ушкоджень, позбавлення їжі або води, впливу термічних факторів, хімічних речовин тощо.

Згідно висновку патолого-анатомічно-ветеринарно-лабораторної експертизи №1 від 02.02.2015 року стало відомо, що тварини були середньої вгодованості, в шлунку та кишківнику виявлено кормові маси. Згідно звіту про результати дослідження патологічного матеріалу факт отруєння не виявлено. Точну причину загибелі тварин встановити не можливо, тому, що трупи тварин знаходяться в стадії розкладу, що не дає змоги провести дослідження на інфекційні захворювання. Ймовірною причиною смерті тварин може бути обезводнення внаслідок відсутності доступу до води тварин.

Таким чином, присутнім був факт знущання над тваринами на ФГ « ОСОБА_6 », що знаходиться по АДРЕСА_2 , оскільки за тваринами не доглядали належним чином, що призвело до їхньої загибелі.

Власником ФГ « ОСОБА_6 » є ОСОБА_7 . На ФГ « ОСОБА_6 » працювали неофіційно на посаді бухгалтера ОСОБА_8 , доглядав за тваринами ОСОБА_9 .

На фермі ОСОБА_10 працював до середини вересня 2014 року, в подальшому він звільнився та повідомив про це ОСОБА_7 в телефонному режимі. Тому, з середини вересня 2014 року ОСОБА_10 на ферму не приходив, за тваринами не доглядав. Коли останній покинув приміщення ферми, на території залишилось 5 поні, приблизно 25 баранів, 4 фазана та 3 лами.
Таким чином, власник тварин був повідомлений про неможливість доглядати за такими ОСОБА_10 , а отже, власник знав про те, що тварини залишаться бездоглядними. При цьому, слідством не встановлено будь-які намагання власника тварин, ОСОБА_7 , забезпечити догляд за тваринами. Встановлені слідством дані вказують на наявність у власника тварин непрямого умислу, оскільки останній знав, що тварини залишаються самі (що їх ніхто не буде годувати, приносити їм воду, доглядати), і хоча не хотів, проте, передбачав суспільно небезпечні наслідки залишення тварин бездоглядними на закритій території.
Востаннє ОСОБА_7 був на ФГ приблизно 5 грудня 2014 року, перед входом до ферми він побачив тушу мертвого ягня і одразу зателефонував до ОСОБА_11 , проте, останній не піднімав слухавки. Після того випадку ОСОБА_7 більше не приходив на територію ФГ, так як поїхав у м. Київ та за кордон в Польщу. Приїхавши на територію України 10.01.2015 року, останній прийшов на територію ФГ та виявив відсутність свого майна. Встановлені факти підтверджують про байдужість власника до долі власних тварин та про наявність у його діяннях непрямого умислу.
Вважає, що вищевказані дії власника тварин призвели до їх загибелі внаслідок жорстокого поводження з ними.
У судовому засіданні скаржник ОСОБА_4 подану скаргу підтримав та пояснив, що у згаданому випадку містяться ознаки злочину, передбаченого статтею 299 КК України, оскільки застосовані жорстокі методи поводження із живими тваринами: позбавлення їх корму та води. Власник фермерського господарства ОСОБА_7 не цікавився тваринами, які утримувалися в його господарстві, де був рідко. ОСОБА_9 , який перебував у неофіційних трудових відносинах з ОСОБА_7 , повідомляв останнього про залишення тварин без належного догляду. Проте, жодних дій власник господарства свідомо не вчиняв. Вказане призвело до загибелі тварин у значній кількості. Вважає, що у діях ОСОБА_7 був умисел, хоча і непрямий, оскільки він усвідомлював настання негативних наслідків, пов`язаних з його безвідповідальністю по відношенні до тварин. Вилучені під час проведення огляду фермерського господарства тварини вже близько року перебувають у ІНФОРМАЦІЯ_2 , де за ними здійснюється належний догляд, витрачаються кошти громадськості на їх утримання.

У ході досудового розслідування слідчий звертався до суду з клопотанням про накладення арешту на тварин, однак, слідчим суддею було відмовлено у задоволенні такого. Тому, у разі задоволення його скарги та поновлення досудового розслідування, клопоче накласти арешт на вилучених з фермерського господарства « ОСОБА_6 » тварин, залишивши їх на утриманні Центру.

Суб`єкт оскарження в судове засідання не з`явився, проте, відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України його неявка не є перешкодою для розгляду скарги.

Прокурор Дрогобицької місцевої прокуратури ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечив щодо задоволення скарги ОСОБА_4 , пояснивши, що слідчим винесено постанову про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_7 умислу. Положення статті 299 КК України передбачають наявність умислу у протиправних діях особи, тобто, бажання настання тяжких наслідків. У ході досудового розслідування було встановлено, що ОСОБА_7 забезпечував господарство кормом для тварин. Матеріали досудового розслідування були скеровані в обласну прокуратуру, яка за результатами їх вивчення погодилась із прийнятим рішенням слідчого, не зважаючи на відсутність письмових висновків. Зазначив, що матеріали також були направлені у ІНФОРМАЦІЯ_3 , проте, жодних вказівок чи зауважень не було. Тому вважає, що оскаржувана постанова про закриття кримінального провадження прийнята слідчим правомірно і немає підстав для її скасування.

Заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали кримінального провадження, приходжу до наступного висновку.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржене рішення слідчого, прокурора про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Як вбачається з постанови слідчого СВ Дрогобицького МВ ГУ МВСУ у Львівській області ОСОБА_5 від 05.10.2015 року про закриття кримінального провадження, внесеного 05.01.2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000017, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.299 КК України, дане кримінальне провадження на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України закрите, у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що у Дрогобицький МВ поступила заява ОСОБА_4 про те, що 05.01.2014 року у АДРЕСА_2 , на території фермерського господарства, було виявлено факт жорстокого поводження та доведення до смерті тварин екзотичних та сільськогосподарського походження. Дане кримінальне правопорушення 05.01.2015 року було зареєстровано в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000017, правова кваліфікація правопорушення - ч. 1 ст. 299 КК України.
У ході досудового розслідування встановлено, що на мобільний номер директора ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 надійшло звернення від жителів с.Лішня Дрогобицького району про те, що у с.Лішня Дрогобицького району на вул. Стефаника, на території фермерського господарства, відбувається жорстоке поводження та доведення до голодної смерті тварин екзотичних та сільсько-господарського походження, власником даного підприємства являється ОСОБА_12 . Після чого було відреаговано на дане повідомлення, ОСОБА_4 разом з державним інспектором ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_13 , завідуючим зоо-тваринним відділом ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_14 , активістом громадської організації екологічного фонду ОСОБА_15 прибули на місце за адресою: с. Лішня, фермерське господарство « ІНФОРМАЦІЯ_7 », що належить ОСОБА_7 , де візуально через паркан було помічено декілька мертвих овець, коней, птахів різного виду, страусів, павичів, фазанів та лам. Крім цього, на території перебували живі тварини, які виходили за територію приміщення на відкриту місцевість, серед яких були 2 коней, типу «поні», 7 овець та 1 лама.
08.01.2015 року, на підставі ухвали слідчого судді від 06.01.2015 року, слідчим проведено огляд приміщення ФГ « ОСОБА_6 », під час якого було виявлено туші мертвих тварин та декілька живих тварин, а саме, 2 поні, 7 овець та 1 ламу, які в подальшому вилучено та передано під розписку на зберігання в ІНФОРМАЦІЯ_8 , що у АДРЕСА_1 .
21.01.2015 року, на підставі ухвали слідчого судді про надання дозволу на тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, було проведено тимчасовий доступ до 16 туш мертвих тварин та вилучено їх. Після чого трупи тварин вивезені на худобомогильник, де було проведено патологічні розтини даних трупів тварин та їх захоронення.
З висновку патолого-анатомічно-ветеринарно-лабораторної експертизи №12 від 02.02.2015 року стало відомо, що тварини були середньої вгодованості, в шлунку та кишківнику виявлено кормові маси.
Згідно звіту про результати дослідження патологічного матеріалу, факту отруєння не виявлено. Точну причину загибелі тварин встановити не можливо, тому що трупи тварин знаходяться в стадії розладу, що не дає змоги провести дослідження на інфекційні захворювання. Ймовірною причиною смерті тварин може бути обезводнення, внаслідок відсутності доступу до води тварин.
У ході досудового розслідування було допитано ОСОБА_7 , який пояснив, що він являється приватним підприємцем. Близько з 2003 чи 2004 року він є головою фермерського господарства « ОСОБА_6 », що знаходиться по АДРЕСА_3 , земельну ділянку під дане господарство було орендовано з 2008 року. На ФГ « ОСОБА_6 » працювали неофіційно па посаді бухгалтера ОСОБА_8 , доглядав за тваринами ОСОБА_9 . На даному господарстві розводили ягнят, лам, поні, фазанів, голубів, павлінів. Цих тварин розводили для проведення в перспективі їх реалізації. На території ФГ ОСОБА_7 бував рідко, так як переважно перебував за кордоном України по робочих питаннях. Ніхто з його родини з 2010 року не працював та не займався тваринами на ФГ. Корм для тварин переважно з села Лужок привозили приватні підприємці, а він здійснював оплату за корм після того, як приїжджав. Ніяких проблем щодо фізіологічного стану здоров`я тварин не виникало. Крім того, у ОСОБА_11 був мобільний номер до ветеринарного лікаря на ім`я ОСОБА_6 , при необхідності він викликав лікаря на ферму одразу. Тобто, ОСОБА_11 повністю займався тваринами. Приблизно на літній період на ФГ було 120 ягнят, 8 поні, 2 павліни, 2 страуси і у вересні ОСОБА_7 докупив 10 маленьких одномісячних страусів, 4 лами, 8 фазанів, 6 чи 7 голубів. Приблизно у жовтні місяці останній відвідав ФГ та побачив туші 2 мертвих павлінів, тому він зробив зауваження ОСОБА_11 , щоб доглядав за тваринами краще. Наприкінці літа також ОСОБА_9 повідомив, що 1 жеребна лама померла, а тушу він закопав за межами території ФГ. Востаннє ОСОБА_7 був на ФГ приблизно 5 грудня 2014 року. Перед входом до ферми він побачив тушу мертвого ягня і одразу зателефонував до ОСОБА_11 , проте, останній не піднімав слухавки; у павільйони він не заходив. Після того випадку ОСОБА_7 більше не приходив на територію ФГ, так як поїхав у м. Київ та за кордон в Польщу. Приїхавши на територію України 10.01.2015 року, останній прийшов на територію ФГ та виявив відсутність свого майна. Через мережу інтернет йому стало відомо, як мешканці с. Лішні та сільський голова розповідали, що влітку 2014 року були грузові машини та грузили тварин для подальшого їх вивозу, тому останній вважає, що ОСОБА_9 викрав з території ФГ багато тварин та інше майно.
Крім цього, в ході слідства було допитано ОСОБА_10 , зі слів якого стало відомо, що він з березня 2013 року неофіційно працював в ФГ « ОСОБА_6 », власником якого являється ОСОБА_7 . Станом на 01.01.2014 року на фермі ОСОБА_10 працював один, заробітна плата складала 1000 гривень. У період з січня 2014 по травень 2014 року ОСОБА_7 доставляв корми для тварин та вітамінні добавки. З травня місяця 2014 року по липень 2014 року для годування тварин на ферму передано 3 мішки кормів. Корми привозили невідомі особи та говорили, що їх передав директор, тобто, ОСОБА_7 . На фермі ОСОБА_10 працював до середини вересня 2014 року, в подальшому він звільнився та повідомив про це ОСОБА_7 в телефонному режимі. Причиною його звільнення стало те, що ОСОБА_7 не виплачував заробітної плати останньому з лютого 2014 року, проте запевняв, не зазначивши коли саме, виплатить ОСОБА_16 заробітну плату. Тому з середини вересня 2014 року ОСОБА_10 на ферму не приходив та за тваринами не доглядав. Коли останній покинув приміщення ферми, то на території залишилось 5 поні, приблизно 25 баранів, 4 фазана т 3 лами. За період з травня 2014 року по середину вересня 2014 року здохло 8 овець, 1 поні (здохла під час пологів), 1 лама, причина загибелі цих тварин йому не відома.
Окрім вищевикладеного, у своїй постанові про закриття кримінального провадження, слідчий зазначає, що об`єктивна сторона злочину, передбаченого ч.1 ст.299 КК України, характеризується дією, сутність яких є жорстоке поводження з тваринами, що проявляється у знущанні над тваринами, вчинене із застосуванням жорстких методів або хуліганських мотивів, на цькуванні тварин одна на одну. Суб`єктивна сторона даного злочину характеризується умисною формою вини, вид умислу - прямий. Винувата особа усвідомлює, що дії жорстокого характеру щодо тварин або нацькування їх одна на одну завдають їм мучення та фізичні страждання, і бажає так діяти, або діє з хуліганських чи корисливих спонукань, передбачаючи можливість їх каліцтва або навіть смерть.
На основі викладеного, слідчий дійшов висновку, що проведеним слідством не здобуто достатньо доказів, які б вказували на умисні дії ОСОБА_7 та ОСОБА_10 .
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження №0000017, слідчим, зокрема, допитано в якості свідків головного спеціаліста ІНФОРМАЦІЯ_9 ОСОБА_13 , завідувача зоотваринницьким відділом ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_14 та члена громадської організації « ІНФОРМАЦІЯ_10 » ОСОБА_17 . Під час допиту останні пояснили, що до них надійшло звернення мешканців с.Лішня Дрогобицького району, які повідомили, що на фермерському господарстві « ОСОБА_6 » жорстоко поводяться із тваринами, довший час за ними ніхто не здійснює догляд, не годує і тварини помирають.

Також слідчим в ході досудового розслідування допитано Лішнянського сільського голову ОСОБА_18 , який повідомив, що близько з 2014 року догляд за фермою ОСОБА_7 здійснювали два жителі села Лішня брати ОСОБА_11 та ОСОБА_19 . 12.07.2014 року до нього на мобільний зателефонував сторож Лішнянської НВК і сказав, що поблизу школи бродять кілька поні та лами. Він відразу поїхав на ферму, де з допомогою кількох жителів села загнав тварин за огорожу. На місці помітив, що ОСОБА_11 та ОСОБА_19 відсутні та не слідкують за тваринами і станом ферми. 13.07.2014 року він повідомив про цю подію ОСОБА_7 під час телефонної розмови. Останній раз він бачив ОСОБА_7 21.09.2014 року, після цього власник ферми на його дзвінки не відповідає. 17.12.2014 року до нього додому задзвонила ОСОБА_20 , яка живе поблизу ферми, та повідомила про непоодиноку там загибель тварин, просила повідомити про це ОСОБА_7 . Однак, останній на його дзвінки не відповідав. 03.01.2015 року до нього на прийом прийшла жителька с.Лішня ОСОБА_21 та сказала, що їй відомо про значну кількість мертвих тварин на території ФГ « ОСОБА_6 ». Однак, ніхто з мешканців села не забажав написати заяву в міліцію. 05.01.2015 року до нього приїхали ОСОБА_4 , ОСОБА_13 , ОСОБА_17 та ОСОБА_22 , з якими він направився до ФГ « ОСОБА_6 » (за їхнім проханням). Після цього він зателефонував дільничному інспектору, який згодом зконтактував ОСОБА_4 з оперативним черговим ОСОБА_23 .

Однак, не зважаючи на те, що усі вище перелічені свідки вказували на отримання ними інформації щодо жорстокого поводження з тваринами та їх непоодиноку загибель від мешканців села Лішня (в тому числі із зазначенням прізвищ), слідчим не допитано жодної особи (жителя вказаного села), якій відома згадана інформація чи така була очевидцем відповідних подій. У матеріалах кримінального провадження містяться доручення слідчого СВ Дрогобицького МВ ОСОБА_5 на проведення слідчих (розшукових) дій від 12.01.2015 року, згідно з якими працівникам СДСБЕЗ та СКР Дрогобицького МВ доручено, зокрема, допитати жителів будинків, що розташовані поблизу даного фермерського господарства з приводу виявлення факту жорстокого поводження з тваринами; під час допиту також встановити працівників господарства, коли востаннє бачили кого-небудь на підприємстві; встановити родичів ОСОБА_7 та допитати з приводу жорстокого поводження з тваринами на підприємстві. Крім цього, у дорученнях під пунктом 2 зазначається: мотивовану відповідь разом з матеріалами, які отримані під час виконання доручення, направити до слідчого відділу Дрогобицького МВ у 7-денний термін (а.с. 21, 22). Проте, ні відповіді, ні матеріалів з даного приводу у матеріалах кримінального провадження немає.

Слід звернути увагу також на те, що у викладених в оскаржуваній постанові слідчого показання власника ФГ « ОСОБА_6 » ОСОБА_7 та особи, яка здійснювала догляд за тваринами, ОСОБА_10 містяться суперечності. Так, ОСОБА_7 пояснив, що ніяких проблем щодо фізіологічного стану здоров`я тварин не виникало.У жовтні місяці останній відвідав ФГ та побачив туші 2 мертвих павлінів, тому зробив зауваження ОСОБА_11 , щоб той доглядав за тваринами краще. Востаннє ОСОБА_7 був на ФГ приблизно 5 грудня 2014 року. Перед входом до ферми він побачив тушу мертвого ягня і одразу зателефонував до ОСОБА_11 , проте, останній не піднімав слухавки. ОСОБА_10 , у свою чергу, пояснив, що з травня місяця 2014 року по липень 2014 року для годування тварин на ферму передано 3 мішки кормів. На фермі він працював до середини вересня 2014 року, в подальшому звільнився та повідомив про це ОСОБА_7 в телефонному режимі. Причиною його звільнення стало те, що ОСОБА_7 не виплачував йому заробітної плати з лютого 2014 року, протее, запевняв, не зазначивши коли саме, що виплатить ОСОБА_16 заробітну плату.
Поряд з тим, згідно з протоколом допиту свідка від 19.01.2015 року (а.с.57 61) ОСОБА_7 пояснив, що ніхто з його родини з 2010 року не працює та не займався тваринами на ФГ. Корм для тварин закуповував його племінник ОСОБА_24 та завозив на ФГ, доки його не було, проте, переважно з с.Лужок привозили корм самі приватні підприємці, з якими він згодом розраховувався. Доглядати за тваринами повинен був лише ОСОБА_25 . У грудні, коли виявив тушу мертвого ягня, відразу зателефонував до ОСОБА_11 , однак, останній не відповідав на дзвінки. До відповідних установ не звертався, оскільки думав, що ОСОБА_11 все одно повернеться, так як просто відволікся від роботи на один день.
Як пояснив ОСОБА_10 , згідно з протоколом допиту свідка від 04.02.2015 року (а.с.128 132), з січня 2014 року по травень 2014 року ОСОБА_7 на ферму доставляв корми для тварин, однак, з кожним місяцем кормів передавали все менше; сіно в 2014 року заготовлено не було, а тому він використовував запаси 2013 року. Останній раз він отримав заробітну плату в січні 2014 року в сумі 600 грн. На його прохання повернути зароблені гроші ОСОБА_7 говорив, що віддасть; дату не уточняв. Тому з середини вересня 2014 року він покинув ферму, про що повідомив у телефонному режимі ОСОБА_7 , і більше туди не приходив. За період з травня 2014 року по середину вересня 2014 року загинуло 8 овець, 1 поні, 1 лама. Корму, який надавався ОСОБА_7 , було недостатньо для повноцінного годування тварин, про що він повідомляв останнього та бухгалтера. З середини вересня 2014 року він на ферму не з`являвся, але ОСОБА_7 до нього не телефонував, його не шукав, хоча знав його адресу проживання. Коли працював на фермі, усі тварини були на пасовищі, він давав їм 2 рази на день води, на території ферми є криниця, з якої він носив тваринам воду. Крім цього, ОСОБА_10 зазначив, що мобільного телефону ветеринарного лікаря у нього не було, він не знає де знаходиться ветеринарна лікарня. На початку вересня ОСОБА_7 привіз 10 одномісячних страусів та корм в кількості близько 15 кг. Даних кормів вистачило на 3 4 дні. На телефонні дзвінки ОСОБА_7 не відповідав, оскільки був за кордоном.
Отже, зважаючи на викладене, слідчий жодним чином не дослідив вказаних суперечностей і не навів належних висновків в оскаржуваній постанові. Зокрема, слідчим не здійснено одночасного допиту вищевказаних свідків з метою усунення згаданих суперечностей; не встановлено осіб, які постачали корм для тварин на територію фермерського господарства, в якій кількості, на чиє замовлення та за чиї кошти, з метою належного, всебічного з`ясування обставин.

Крім цього, в ході досудового розслідування було допитано в якості свідка ОСОБА_8 , що підтверджується протоколом допиту свідка від 02.02.2015 року (а.с.111 112). Остання пояснила, що на прохання ОСОБА_7 вона допомагала йому з веденням бухгалтерії фермерського господарства « ОСОБА_6 », яке належало останньому. На територію фермерства вона ніколи не заходила. Про те, що на ФГ « ОСОБА_6 » помирають тварини, їй розповідав сам ОСОБА_7 близько у травні червні 2014 року. Зі спілкування з ОСОБА_7 може сказати, що останньому було відомо про ситуацію щодо масової смерті тварин. Їй не відомо, чи приймав якісь міри ОСОБА_7 для того, щоб запобігти смерті тварин.

Однак, слідчим не надано в оскаржуваній постанові оцінки вказаному доказу, як і не згадується у такій щодо показів свідка ОСОБА_18 голови села Лішня.

У матеріалах кримінального провадження також містяться листи-відповіді, надані на запити прокурора. Як вбачається з листа №7-2-14/181 від 27.02.2015 року (а.с.77 78), наданого ІНФОРМАЦІЯ_11 , для профілактики захворювань та недопущення загибелі тварин та птиці, власник повинен забезпечити комплекс заходів, які сприяють їх збереженню в особистому господарстві, в тому числі, основні з них: дотримання зоогігієнічних умов видового утримання тварин та птиці, належну годівлю тварин та птиці, своєчасне прибирання годівниць, забезпечити тварин та птицю достатньою кількістю питної води зі своєчасною заміною води та миттям поїлок по мірі їхнього забруднення. Згідно Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження», стаття 1 до жорстокого поводження з тваринами належать порушення зоотехнічних, зоогігієнічних та ветеринарно-санітарних норм їх утримання.

З листа ІНФОРМАЦІЯ_12 №04-399 від 23.02.2015 року (а.с.120) вбачається, що вказаною інспекцією не проводилась перевірка ФГ « ОСОБА_6 » в с.Лішня Дрогобицького району. Виходячи з описаного в запиті прокурора (зазначає інспекція), доведення тварин до загибелі методом виснажування організму, являється фактом жорстокого поводження з тваринами.

Крім цього, 21.01.2015 року комісією складено акт №13 за результатами обстеження фермерського господарства « ОСОБА_6 » у зв?язку з розслідуванням кримінального провадження №0000017 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.299 КК України. У ході проведення обстеження виявлено 16 трупів тварин та птиці. При огляді території запасів кормів не виявлено. Частина території господарства обгороджена цегляним парканом, доступ на дану частину території закритий. На цій території знайдено 11 трупів тварин. Друга частина господарства обгороджена сіткою, де знаходилося 2 трупи тварин і 3 трупи птахів. Для напування тварин і птиці використовувались пластикові ящики, які на момент огляду були порожніми. Частина тварин знаходилась в бетонованій ямі, в якій на дні була вода.

Водночас, в оскаржуваній постанові слідчий, в обґрунтування своїх висновків щодо закриття кримінального провадження, посилається на звіт про результати дослідження патологічного матеріалу. Зазначає, що згідно з вказаним звітом, факту отруєння не виявлено. Точну причину загибелі тварин встановити не можливо, тому що трупи тварин знаходяться в стадії розладу, що не дає змоги провести дослідження на інфекційні захворювання. Ймовірною причиною смерті тварин може бути обезводнення, внаслідок відсутності доступу до води тварин. Одночасно слідчий у згаданій постанові роз?яснює, що об`єктивна сторона злочину, передбаченого ч.1 ст.299 КК України, характеризується дією, сутність яких є жорстоке поводження з тваринами, що проявляється у знущанні над тваринами, вчинене із застосуванням жорстких методів або з хуліганських мотивів, нацькуванні тварин одна на одну. Однак, слідчий жодним чином не надає належної оцінки вище переліченим доказам (як тим, на які посилається в постанові, так і тим, що містяться в матеріалах кримінального провадження), не наводить мотивів та підстав, що слугували прийняттю оскаржуваного рішення.
Разом з тим, слідчий у постанові про закриття кримінального провадження зазначає, що суб`єктивна сторона даного злочину характеризується умисною формою вини, вид умислу - прямий. Винувата особа усвідомлює, що дії жорстокого характеру щодо тварин або нацькування їх одна на одну завдають їм мучення та фізичні страждання, і бажає так діяти, або діє з хуліганських чи корисливих спонукань, передбачаючи можливість їх каліцтва або навіть смерть. Проведеним слідством не здобуто достатньо доказів, які б вказували на умисні дії ОСОБА_7 та ОСОБА_10 .
Проте, вважаю даний висновок слідчого передчасним, оскільки в матеріалах кримінального провадження також містяться вказівки (в порядку п.4 ч.2 ст.36 КПК України) старшого прокурора ІНФОРМАЦІЯ_13 ОСОБА_3 (а.с.63 64) та вказівки (в порядку ст.39 КПК України) ІНФОРМАЦІЯ_14 (а.с.69 -72), які не виконані в повному обсязі.
Зокрема, не виконано вказівок прокурора щодо видачі ОСОБА_7 установчих документів на підприємство та інших документів дозвільного характеру, що мають відношення до кримінального провадження. Крім того, надано вказівку отримати інформацію щодо наявності на підприємстві ветеринарних документів: ветеринарні свідоцтва при переміщенні за межі території Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя, районів, міст, Дозвіл або сертифікат на ввезення в Україну і вивезення за її межі об`єктів тваринного світу.
Крім цього, у ІНФОРМАЦІЯ_15 , на виконання вказівки прокурора, було направлено інформаційний запит щодо перетинання ОСОБА_7 кордону України. Проте, слідчим прийнято рішення про закриття провадження, не отримавши відповіді на вказаний запит.
Дане свідчить також про те, що слідчим не встановлено достовірності показань ОСОБА_7 про те, що на території фермерського господарства він бував рідко, так як переважно перебував за кордоном України по робочих питаннях. Зокрема, як пояснював останній, після прибуття його на територію господарства в грудні 2014 року та виявлення ним мертвих тварин, не додзвонившись до ОСОБА_26 , який здійснював раніше догляд за тваринами, ОСОБА_7 покинув ферму, оскільки поїхав у м.Київ та за кордон. Отже, слідчий не дослідив нагальності та важливості таких дій ОСОБА_7 , що полягали у поїздці за межі населеного пункту, де розташована ферма, та залишенні тварин у критичному стані, не переконавшись у належному їх нагляді (в тому числі, достатньої кількості корму та води). Викладене має неабияке відношення до суб`єктивної сторони злочину, про яку згадує слідчий у своїй постанові, що знову ж таки свідчить про передчасність прийнятого рішення.
Що стосується вказівок ІНФОРМАЦІЯ_14 , наданих безпосередньо т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_14 ОСОБА_27 , то останній в таких звертає увагу на особливу методику розслідування вказаного кримінального правопорушення, адже жорстоке поводження з тваринами злочин проти моральних устоїв суспільства, що обумовлюється його публічною природою. Під час розслідування даного кримінального правопорушення, необхідно особливу увагу приділити способу та методів його вчинення, котрі містять аспект особливої жорстокості. З метою швидкого, повного і неупередженого розслідування, було надано, зокрема, наступні вказівки. З урахуванням даних у кримінальному провадженні, скласти план додаткових спільних (розшукових) дій із зазначенням конкретних виконавців та термінів виконання кожної дії. Забезпечити повне виконання передбачених планом дій. Долучити до матеріалів кримінального провадження фототаблицю до огляду місця події. Однак, даних вказівок не виконано, що підтверджується матеріалами кримінального провадження №0000017. Як вбачається з протоколу огляду місця події від 08.01.2015 року (а.с.16 -18), під час огляду застосовані технічні засоби: фотоапарат.

Однією із вказівок було також встановити та допитати як свідків усіх мешканців с.Лішня Дрогобицького району Львівської області з приводу відомих їм обставин вчиненого кримінального правопорушення. У ході допиту встановити, коли їм стало відомо про вказані події, чи звертались вони безпосередньо із заявами (усними, письмовими) до голови селищної ради, правоохоронні органи чи інші інстанції. Проте, як вже зазначалось вище, у матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які документи, які б підтверджували проведення зазначених слідчих дій. Вимагалось долучити до матеріалів кримінального провадження відповідь про пророблену роботу з оперативних підрозділів на доручення, наданих органом досудового розслідування від 12.01.2015 року та 15.01.2015 року. Однак, як вже раніше згадувалось слідчим суддею, у матеріалах кримінального провадження відсутній ряд матеріалів щодо результатів виконання доручення слідчого про проведення слідчих (розшукових) дій від 12.01.2015 року.

Т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_14 ОСОБА_27 вимагалось якісно та в повному обсязі виконати вказівки, надані Дрогобицькою міжрайонною прокуратурою від 13.01.2015 року. Встановити суб`єкти господарської діяльності, з якими співпрацював ОСОБА_7 , та допитати останніх з приводу доставки на ферму тварин. Встановити суб`єкти господарської діяльності, з якими співпрацював ОСОБА_7 , та допитати останніх з приводу постачання кормів та міндобавок на ферму « ІНФОРМАЦІЯ_7 ». Додатково, детально допитати ОСОБА_7 з приводу діяльності ФГ « ОСОБА_6 », в ході допиту з`ясувати місця закупівлі свійських та екзотичних тварин, надавши при цьому копії необхідних підтверджуючих документів. Крім того, в ході допиту з`ясувати, з яких причин не звертався із заявами у правоохоронні органи Львівщини з приводу крадіжки товарно-матеріальних цінностей, надавши копії документів бухгалтерської звітності щодо перебування таких на балансі підприємства. Встановити та допитати племінника ОСОБА_7 особу на ім`я ОСОБА_24 , який закуповував і транспортував на господарство корми для тварин під час його відсутності. Перелік вказівок не є вичерпний, безпосередній виконавець може провести інші слідчі (розшукові дії), направлені на швидке, повне та неупереджене розслідування та прийняття обґрунтованого процесуального рішення.
Отже, слідчим не в повному обсязі проведено досудове розслідування та закрито кримінальне провадження, не обґрунтувавши належно причин, по яких відпала необхідність в отриманні наведених доказів.

Враховуючи те, що закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, то прийняття даного рішення можливе після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин провадження та оцінки слідчим зібраних та перевірених доказів у їх сукупності.

Враховуючи вищенаведене, приходжу до переконання, що слідчим не перевірено належним чином усіх обставин кримінального провадження, не надано належної оцінки зібраним доказам, що призвело до передчасного та необґрунтованого висновку про закриття кримінального провадження. Таким чином, приходжу до переконання, що скарга на постанову слідчого про закриття кримінального провадження є підставною та підлягає задоволенню, а оскаржувана постанова - скасуванню.

Що стосується клопотання ОСОБА_4 про накладення арешту на тварин, заявленого у судовому засіданні, то слід зазначити наступне.

Положеннями частини 1 статті 171 КПК України визначено, що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.
У відповідності до ст.60 КПК України, заявником (а в цьому статусі в даному кримінальному провадженні перебуває скаржник ОСОБА_4 ) є фізична або юридична особа, яка звернулася із заявою або повідомленням про кримінальне правопорушення до органу державної влади, уповноваженого розпочати досудове розслідування, і не є потерпілим. Заявник має право: отримати від органу, до якого він подав заяву, документ, що підтверджує її прийняття і реєстрацію; подавати на підтвердження своєї заяви речі і документи; отримати інформацію про закінчення досудового розслідування.

Отже, клопотання скаржника ОСОБА_4 , який у даному кримінальному провадженні перебуває в статусі заявника, про арешт майна не може бути предметом розгляду у справі за його скаргою на рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

Керуючись ст. ст. 303 - 307 КПК України, слідча суддя,-
п о с т а н о в и л а:

Скаргу ОСОБА_4 задоволити.

Скасувати постанову слідчого СВ Дрогобицького МВ ГУ МВСУ у Львівській області ОСОБА_5 від 05.10.2015 року про закриття кримінального провадження, внесеного 05.01.2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000017, та направити матеріали кримінального провадження слідчому для подальшого проведення досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідча суддя ОСОБА_1