В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25.11.2015 Справа №607/17361/15-к

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000251 від 25 травня 2015 року відносно :

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Хмелівка, Теребовлянського району, Тернопільської області, українця, громадянина України, не одруженого, з вищою освітою, проживаючого АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

за участю прокурора ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_3 , -

В С Т А Н О В И В:

24 травня 2015 року близько 23 год. 30 хв. водій ОСОБА_3 у порушенні п.п. 2.9 (а) та 12.4 ПДР України, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керував автомобілем ВАЗ-21081, р.н. НОМЕР_1 , та із трьома пасажирами, рухався центральною дорогою в с. В.Гаї Тернопільського району Тернопільської області, у напрямку від м. Тернополя, із швидкістю близько 80 км/год., тобто в населеному пункті, де рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 60 км/год. Рухаючись вказаною дорогою на виїзді з с. В.Гаї Тернопільського району Тернопільської області, на ділянці, яка має заокруглення праворуч, ОСОБА_3 , не вірно вибрав безпечну швидкість руху та як наслідок зазначених порушень, втратив контроль над керуванням транспортного засобу, з`їхав з дороги та допустив його перекидання.

Внаслідок викладеного і в порушенні вимог п. 1.5 ПДР України водій ОСОБА_3 , який не повинен створювати небезпеку для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків, створив такі умови, що стало причиною дорожньо-транспортної пригоди.

Під час дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля ОСОБА_6 , отримав тяжкі тілесні ушкодження за ознакою небезпеки для життя, а пасажир ОСОБА_8 отримала тяжкі тілесні ушкодження від яких наступила її смерть.

Порушення водієм ОСОБА_3 вимог п.п. 1.5, 2.9 (а) та 12.4 ПДР України, перебуває в прямому причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди, заподіянню смерті ОСОБА_8 та тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_6 .

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_3 вину у скоєнні описаного в обвинувальному акті кримінального правопорушення визнав в повному обсязі.

Пояснив, що, 24 травня 2015 року близько 23 год.30 хв. він, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керував автомобілем ВАЗ-21081, р.н. НОМЕР_1 , та із трьома пасажирами: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та його сестрою ОСОБА_11 , рухався центральною дорогою в с. В.Гаї Тернопільського району Тернопільської області, у напрямку від м. Тернополя, із швидкістю близько 80 км/год.. Рухаючись вказаною дорогою на виїзді з с. В.Гаї Тернопільського району Тернопільської області, на ділянці, яка має заокруглення праворуч, не вірно вибрав безпечну швидкість руху та як наслідок зазначених порушень, втратив контроль над керуванням транспортного засобу, з`їхав з дороги та допустив його перекидання. Про скоєне щиро шкодує, просить вибачення у потерпілих та просить суд не позбавляти його волі. Цивільні позови в кримінальному провадженні визнає у повному обсязі.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, претензій до обвинуваченого у нього немає. Вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства і просить суд не позбавляти волі обвинуваченого.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що претензій до обвинуваченого у неї немає. Вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства і просить суд не позбавляти волі ОСОБА_3 .

Обвинувачений ОСОБА_3 , визнавши свою винність у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, за обставин, викладених у обвинувальному акті, повністю погодився зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що її підтверджують, відмовився від їх дослідження під час судового розгляду.

Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує його дії:

- за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого та заподіяли тяжке тілесне ушкодження
При призначенні покарання ОСОБА_3 суд відповідно до вимог ст.65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, конкретні обставини справи, особу винного, який не перебуває на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра, раніше не судимий, обставину що обтяжує покарання, до якої суд відносить вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, а тому вважає, що йому слід призначити покарання в межах санкції статті обвинувачення у вигляді позбавлення волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами.
Водночас, суд враховує дані про особу обвинуваченого, який притягується до відповідальності вперше, його молодий вік, позитивні характеристики по місцю проживання та роботи, стан здоров`я ОСОБА_3 , а саме те, що внаслідок ДТП він став інвалідом другої групи, обставини, що пом`якшують покарання до яких суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Всі вказані обставини суд визнає такими, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_3 злочину, а також з врахуванням думки потерпілих, які вважають, що виправлення обвинуваченого можливе без позбавлення його волі, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без реального відбування покарання, а тому приймає рішення про звільнення його від відбування основного покарання з випробуванням.

Водночас суд вважає, що з метою забезпечення належної поведінки ОСОБА_3 в період дії іспитового строку, відповідно до ст.76 КК України, на нього слід покласти обов`язок не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально - виконавчій інспекції.

Цивільні позови прокурора в інтересах держави про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину слід задоволити у зв`язку з їх повним визнанням обвинуваченим.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 у вигляді особистого зобов`язання, залишити без змін.

Вилучені у кримінальному провадженні, паспорт чи інші документи, які дають ОСОБА_3 право на виїзд за кордон, необхідно повернути ОСОБА_3 після набрання вироком законної сили.

У кримінальному провадженні є процесуальні витрати, які слід стягнути з обвинуваченого, оскільки вони виникли через проведення експертизи речових доказів.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Арешт на майно, а саме транспортний засіб «ВАЗ 2108» д.н.з. НОМЕР_2 накладений ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28.05.2015 року скасувати.

Керуючись наведеним, а також ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому за даним кримінальним правопорушенням покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі з позбавленням права керувати всіма видами транспортних засобів на строк 3 (три) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши йому 3 (три) роки іспитового строку.

Зобов`язати ОСОБА_3 у період дії іспитового строку, відповідно до ст.76 КК України, не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Додаткове покарання у вигляді позбавленням права керувати всіма видами транспортних засобів ОСОБА_3 на строк 3 (три) роки слід виконувати самостійно.

Цивільний позов прокурора прокуратури Тернопільської області ОСОБА_4 в інтересах держави в особі фінансового управління Тернопільської обласної ради задовольнити, стягнути з ОСОБА_3 в користь обласного бюджету 2546 грн. 00 коп., які підлягають зарахуванню на р/р 0001 ГУДКС України в Тернопільській області, Код , МФО 838012; одержувач: ГУК у Тернопільській області, призначення платежу «Інші надходження».

Цивільний позов прокурора прокуратури Тернопільської області ОСОБА_4 в інтересах держави в особі комунального закладу Тернопільської районної ради «Тернопільське районне територіальне медичне об`єднання» задовольнити, стягнути з ОСОБА_3 в користь районного бюджету 1045 грн. 34 коп., які підлягають зарахуванню на р/р 4866 ГУДКС України в Тернопільській області, Код , МФО 838012; одержувач: ГУК у Тернопільській області, призначення платежу «Інші надходження».

Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання ОСОБА_3 продовжити до 00 год. 00 хв. 29 грудня 2015 року.

Вилучені у кримінальному провадженні, паспорт чи інші документи, які дають ОСОБА_3 право на виїзд за кордон, - повернути ОСОБА_3 після набрання вироком законної сили.

Процесуальні витрати за проведення експертиз на загальну суму 1 351 грн. 56 коп. стягнути з ОСОБА_3 в користь держави (УКУ м. Тернополі, м. Тернопіль, 24060300, р/р0002 в ГУ ДКСУ у Тернопільській області, МФО 838012, код ЕДРПОУ 37977726).

Арешт на майно, а саме транспортний засіб «ВАЗ 2108» д.н.з. НОМЕР_2 накладений ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28.05.2015 року - скасувати.

Транспортний засіб «ВАЗ 2108» д.н.з. НОМЕР_2 , 1991 року випуску, вишневого кольору, який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_12 , зареєстрованому АДРЕСА_2 , який зберігається на території спецмайданчику для утримання транспортних засобів Тернопільського РВ УМВС України в Тернопільській області повернути власнику ОСОБА_12 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляція на вирок може бути подана до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копії вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий суддя ОСОБА_1