Справа 556/1701/15-к
Номер провадження 1-в/556/259/2015
У Х В А Л А
Іменем України
04.11.2015 року Володимирецький районний суд Рівненської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ;
при секретарі ОСОБА_2 ;
з участю прокурора ОСОБА_3 ;
представника ВК № 76 ОСОБА_4 ,
засудженого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Володимирець у режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дубно, Рівненської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не одруженого, з середньою освітою, раніше судимого: 11.12.2012 року Дубенським міськрайонним судом Рівненської області за ч.З ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, ухвалою Апеляційного суду Рівненської області від 05.03.2013 року вирок Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 11.12.2012 року змінено, рахувати засудженим за ч. 3 ст. 185; 75; 76 КК України - 3 роки позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців, 10.02.2014 року Дубенським міськрайонним судом Рівненської області за ст.185 ч. 3; 71 ч. 1 КК України - 4 роки позбавлення волі, частково приєднано покарання за попереднім вироком суду від 11.12.2012 року, про застосування відносно його ЗУ «Про амністію у 2014 році»,-
Засуджений ОСОБА_5 звернувся до Володимирецького районного суду Рівненської області про застосування відносно нього положень ст. 6 ЗУ «Про амністію у 2014 році».
В судовому засіданні засуджений підтримав подане до суду клопотання, просив суд його задовольнити.
Прокурор виступив проти задоволення клопотання, оскільки засуджений ОСОБА_5 не підпадає під дію ЗУ «Про амністію у 2014 році», посилаючись на те, що до осіб, які звільнені судом від відбування покарання з випробуванням і до закінчення визначеного судом іспитового строку знову вчинили умисний тяжкий або особливо тяжкий злочин амністія не застосовується, згідно положень п. "в" ст.8 ЗУ «Про амністію у 2014 році».
В судовому засіданні представник адміністрації не підтримав це подання, пояснив, що підстав для застосування ЗУ «Про амністію у 2014 році» відносно засудженого ОСОБА_5 немає, підтримавши сказане прокурором.
Суд, заслухавши думку прокурора, засудженого, вивчивши матеріали особової справи та надані до суду докази у їх сукупності, дійшов до наступних висновків.
Відповідно до ст.85 КК України, на підставі закону про амністію або акта про помилування засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.
Згідно ст. 1 Закону України «Про застосування амністії в Україні», амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили. Амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України,Кримінального кодексу України та цього Закону.
Відповідно до п. «в» ст.9 Закону України «Про амністію у 2014 році», питання про застосування амністії до засуджених, які перебувають в установах виконання покарань, суд вирішує за поданням начальника установи, погодженим з відповідною спостережною комісією або службою у справах дітей, або за клопотанням самого засудженого, його захисника чи законного представника.
Згідно ст.3 Закону України «Про застосування амністії в Україні», рішення про застосування чи не застосування амністії приймається судом стосовно кожної особи індивідуально після ретельної перевірки матеріалів особової справи та відомостей про поведінку засудженого за час відбування покарання.
Судом встановлено, що засуджений ОСОБА_5 засуджений 11.12.2012 року Дубенським міськрайонним судом Рівненської області за ч.З ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, ухвалою Апеляційного суду Рівненської області від 05.03.2013 року вирок Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 11.12.2012 року змінено, рахувати засудженим за ст. 185 ч. 3; 75; 76 КК України - 3 роки позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців, знову засуджений 10.02.2014 року Дубенським міськрайонним судом Рівненської області за ч. 3 ст.185; ч. 1 ст. 71 КК України до 4 років позбавлення волі, частково приєднано покарання за попереднім вироком суду від 11.12.2012 року.
Відповідно до статті 5 Закону України «Про застосування амністії в Україні», ст.12 Закону України «Про амністію у 2014 році», дія закону про амністію поширюється на злочини, вчиненні до набрання ним чинності включно, і не поширюється на триваючі або продовжувані злочини, якщо вони закінчені, припинені або перервані після набрання законом про амністію чинності.
19 квітня 2014 року вступив в силу Закон України №1185-УІІ від 08.04.2014 року «Про амністію у 2014 році».
Згідно довідки з особової справи ОСОБА_5 , останній вчинив злочин до набрання чинності ЗУ «Про амністію у 2014 році».
Згідно п. «в» ст.8 ЗУ «Про амністію у 2014 році» амністія не застосовується до осіб, які звільнені судом від відбування покарання з випробуванням і до закінчення визначеного судом іспитового строку знову вчинили умисний тяжкий або особливо тяжкий злочин. ОСОБА_5 до закінчення визначеного судом іспитового строку вчинив злочин, передбачений ч.3. ст.185 КК України, який по класифікації відноситься до тяжких злочинів, згідно ч.4 ст.12 КК України.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що до засудженого ОСОБА_5 не може бути застосована амністія, а тому у задоволенні клопотання останнього про застосування Закону України «Про амністію у 2014 році» - слід відмовити.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 537, 539, КПК України, ст.ст. 74, 85, 86 КК України, п. «в» ст. 8, ст.12 Закону України «Про амністію у 2014 році», ст.ст.1, 4, 5 Закону України «Про застосування амністії в Україні», суд,-
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про застосування Закону України «Про амністію у 2014 році» - відмовити.
На ухвалу суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Рівненської області протягом 7 діб з моменту проголошення через Володимирецький районний суд.

Суддя: ОСОБА_1