Драбівський районний суд Черкаської області
В И Р О К

І М « ЯМ У К Р А Ї Н И

24 вересня 2010 року Драбівський районний суд Черкаської області

в складі: головуючого -Задорожнього В.П.

при секретарі -Бубир В.М.

з участю прокурора - Залорожної О.І.

захисника ОСОБА_1.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Драбів справу про обвинувачення

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого в ІНФОРМАЦІЯ_3, фактично проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_4, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_5, не працюючого, одруженого, маг на утриманні неповнолітню дитину, раніше не судимого,-

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, -

в с т а н о в и в :

Підсудний ОСОБА_2 13 червня 2010 року, близько 08 години в с.Кононівка Драбівського районч Черкаської області по вул.Садовій 21, в житловому будинку ОСОБА_3І"., перебуваючи в стані алкогольного сп»яніння, під час сварки, що виникла на грунті особистих неприязних стосунків, діючи умисно, з метою спричинити тілесні ушкодження, наніс численні удари руками та ногами в область черевної порожнини, грудної клітки, обличчя та інші ділянки тіла ОСОБА_4, який лежав на підлозі, в результаті чого останній отримав тілесні ушкодження у виді закритої травми органів черевної порожнини з пошкодженням великого сальника, брижі поперечно-ободової кишки, жирової капсули підшлункової залози, то супроводжувались внутрішньою кровотечею, синців і саден обличчя, саден обох ліктів, синців грудної клітини, обох плечей, лівого ліктя, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 142/16 від 29 липня 2010 року носять ознаки тілесних ушкоджень тяжкого ступеня у зв»язку з небезпекою для жиггя, від чого й настала смерть потерпілого.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 свою вину в пред»янленому йому обвинуваченні за ч.2 ст.121 КК України не визнав і показав, що 12 червня 2010 року він протягом дня з ОСОБА_4. ОСОБА_5 В Г. та ОСОБА_3 розпивали спиртні напої у нього дома. Він ліг спати, а всі вказані особи залишались в нього. 13 червня 2010 року він прокинувся і виявив, що в нього викрали гроші та нові черевики. Замість його черевиків стояли тапочки ОСОБА_4 Потім у ОСОБА_5 він дізнався, що гроші викрав ОСОБА_4 Він пішов до ОСОБА_4 і разом вони повернулись до будинку ОСОБА_3, де знаходилась ОСОБА_5, де всі крім нього розпивали спиртне. Він просив ОСОБА_4 віддати гроші. Із-за грошей виникла сварка, під час якої ОСОБА_4 наніс йому рукою «пошочину» в обличчя і він почав оборонятись. Умислу вбивати потерпілого в нього не було. Але він був незадоволений тим, що в нього забрали гроші, туфлі, розсаду. Він лише просив віддати те., що належало йому. «Пощочина» прийшлась йому дотичним ударом в ніс та в око, він зреагував і у відповідь наніс удар в обличчя кулаком або долонею. При цьому ОСОБА_4 «відлетів» і впав на табурет. І коли ОСОБА_5С, щось йому (ОСОБА_2О.) говорила, ОСОБА_4 наніс йому удар в лівий бік. Він знову вдарив ОСОБА_4 в обличчя і той «полетів» та впав на бильце ліжка. Рукою він лише похлопав потерпілого по животу, шоб той вставав і потім легенько штовхав ногою, щоб прийшов до свідомості.(а.с.83-84, 123-124,135-136,1 70).

Незважаючи на невизнання вини підсудним ОСОБА_6, його винність у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.121 КК України підтверджується зібраними та перевіреними в судовому засіданні наступними доказами.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_7 дала докази про те що її менший брат ОСОБА_4 проживав сам у батьківській хаті, ніде не працював, жив за рахунок тимчасовим заробітків. Два останні роки працював у ОСОБА_2 і разом вони вживали спиртні напої. 13 червня 2010 року до неї прийшли ОСОБА_8 та ОСОБА_5 і повідомили про смерть брата. ОСОБА_5 сказала, щоб вона його забрала і сказала, що його вбив ОСОБА_2 До цього випадку брат їй не раз говорив, що ОСОБА_2 фого б»г. проте оскільки він за роботу давав спиртне і гроші, той все одно до нього ходив, (а.с.40-41),

Допитана як свідок ОСОБА_5 дала покази про те, що 12 червня 2010 року вона вживала спиртне разом із ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_6 А 13 червня 2010 року близько 7 години до неї прийшли ОСОБА_2 та ОСОБА_4 і вони продовжували вживати спиртні напої. .Коли вона лягла на ліжко відпочивати, ОСОБА_2 та ОСОБА_4В, сиділи в кімнаті на стільцях і сварились з приводу того,

що ОСОБА_2 звинувачував ОСОБА_4 у крадіжці грошей та туфлів. Потім вона почула звук ляпаса, відкрила очі і побачила, як ОСОБА_2 схилився над ОСОБА_4В, і вдарив кулаком в обличчя, від чого той впав із стільця головою до дверей. ОСОБА_2 схилився над ним і рукою вдарив 2-3 рази в область грудної клітки або живота. ОСОБА_2 потім намагався його розвернути і порвав сорочку. ОСОБА_4 почав хрипіти і розкинув руки. Потім ОСОБА_2 2 чи 3 удари наніс ногою в область тулуба лежачого ОСОБА_4 Вона спробувала відтягнути ОСОБА_2, просила більше не бити його, проте він її відіпхнув, нахилився над ОСОБА_4 і наніс 2 чи 3 удари рукою в область тулуба. Потім ОСОБА_2 випив чарку горілки і пішов спати на інше ліжко. Коли її розбудив ОСОБА_8, то повідомив, що ОСОБА_4 мертвий, (а.с.31-33,77-78,101,137).

Допитаний як свідок ОСОБА_3 дав покази про те, що він співмешкає з ОСОБА_5 12 червня 2010 року він разом із ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_5 вживали спиртні напої в будинку ОСОБА_2 А 13 червня 2010 року уже в його будинку вони ранком продовжували вживати спиртне, після чого він заснув. Коли прокинувся, побачив, що на підлозі лежить ОСОБА_4 І вийшов на вулицю, де знову заснув у бур»янах. Про те, що ОСОБА_4 помер, йому повідомив начальник міліції ОСОБА_9, який його розбудив, (а.с.49,57-58,138).

Допитаний як свідок ОСОБА_8 дав покази про те, що 13 червня 2010 року він шукав ОСОБА_4 і виявив його у будинку ОСОБА_3 ОСОБА_4 лежав на підлозі ногами до дверей, очі були закриті а рот відкритий. Він доторкнувся до руки І зрозумів, що той мертвий. Разом з ОСОБА_5 він ходив до сестри потерпілого ОСОБА_7, щоб повідомити про смерть брата, (а.с.49,57-58,138).

В такому ж положенні виявив мертвого ОСОБА_4 і ОСОБА_10, про що він ствердив суду при допиті як свідок. Крім того, пояснив, що коли він запитав, хто побив ОСОБА_4, оскільки побачив в того ушкодження, ОСОБА_5 показала пальцем на ліжко, де спав ОСОБА_2 Він повідомив про подію дільничого ОСОБА_11 Підсудного він бачив, той був дуже п»яний. Йому відомо, що раніше ОСОБА_2 бив ОСОБА_4 неодноразово, (а.с.73-74).

При проведенні огляду місця події 13.06.2010 року в с.Кононівка Драбівського району Черкаської області по вул.Садова № 21 було встановлено місце події в приміщенні будинку ОСОБА_3, описано обстановку в кімнаті, де виявлено труп ОСОБА_4, описано його зовнішній вигляд, зокрема видимі ушкодження-синець біля лівого ока та гематому на скроні зліва, що зафіксовано в протоколі огляду місця події з схемою та фототаблицями. (а.с.3-9).

Під час огляду трупа в приміщенні моргу за участі судово-медичного експерта встановлено та описано детально виявлені тілесні ушкодження у ОСОБА_4 (а.с. 11).

В ході розслідування при відтворенні обстановки і обставин події були перевірені покази свідка ОСОБА_5, яка розповіла, що в будинку ОСОБА_3 ОСОБА_2 ранком 13.06.2010 року спочатку вдарив в обличчя сидячого на стільці ОСОБА_4, а потім, коли той впав з стільця на підлогу, вдарив 2 чи 3 рази в грудну клітку, потім хотів розвернути його і порвав сорочку, після чого ще 2-3 рази вдарив ногою у верхню частину тіла та 2-3 рази рукою в грудну клітку та живіт. Потім на статисті вона в присутності судово-медичного експерта показала як і куди наносив удари ОСОБА_2 І місце, з якого вона за цим спостерігала, що зафіксовано в протоколі з фототаблицями. (а.с.59-66).

В ході розслідування оглянуто як речові докази та приєднано до матеріалів справи - джинсові чоловічі штани, шорти та частину рукава сорочки, які було вилучено під час огляду трупа ОСОБА_4 та в які він був одягнений, розірвану чоловічу сорочку, яку вилучено під час виїмки 07.07.2010 року в домовлодінні ОСОБА_3, що підтверджується відповідним протоколом та постановою (а.с.115-120).

Згідно висновку судово-медичної експертизи за № 142 від 14 червня 2010 року, смерть ОСОБА_4 настала в результаті закритої травми органів черевної порожнини з пошкодженням великого сальника, брижі поперечно-ободової кишки, жирової капсули підшлункової залози, супроводжувались внутрічеревною кровотечею (гемоперитонеумом), що зумовило зупинку серцевої діяльності і дихання, припинення функції ЦНС. У ОСОБА_4 виявлені тілесні ушкодження у вигляді закритої травми органів черевної порожнини І пошкодженням великого сальника, брижі поперечно-ободової кишки, жирової капсули підшлункової залози, супроводжувались внутрічеревною кровотечею, носять ознаки тяжких тілесних ушкоджень у зв»язку з небезпекою для життя. Синці та садна обличчя, садна обох ліктів, синці грудної клітини, обох плечей, лівого ліктя відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень і виникли від дії тупих твердих предметів незадовго до смерті, (а.с. 128-130).

Аналізуючи зібрані по справі докази, які досліджувались під час судового розгляду, суд вважає, що покази підсудного, які він давав на досудовому засіданні та під час розгляду справи в суді, є недостовірними з наступних підстав. Під час досудового слідства він постійно змінював свої покази, які до того ж містять істотні суперечності. Так при допиті як підозрюваний 14.06.2010 року він вказував, що потерпілий хотів вдарити його головою, але він відхилився і тоді ОСОБА_4 дістав його в ліве око. Він (ОСОБА_2О.) вдарив у відповідь потерпілого лише один раз долонею в ліву шоку, після чого бійка скінчилась. Вранці він виявив лежачого ОСОБА_4 і хотів його полити водою, але не знайшов, і застосував штучне дихання (а.с.25-27). На очній ставці із свідком ОСОБА_5 15.06.2010 року ОСОБА_2 вказав, що у нього виникла сварка з ОСОБА_4 з приводу крадіжки у нього грошей, черевиків та розсади і під час сварки він (ОСОБА_2О.) долонею дійсно два рази вдарив ОСОБА_4, який впав на підлогу. Лежачого він вдарив ногою по сідницях. Коли ОСОБА_4 лежав на спині, то він долонею вдарив його несильно по животу і ще раз долонею по обличчю і більше ударів не наносив (а.с.37-38). При відтворенні обстановки і обставин події 22.06.2010 року підозрюваний ОСОБА_2 вказав, що під час сварки ОСОБА_4 долонею вдарив його в область лівого ока, а у відповідь він наніс удар долонею по обличчю, від чого той поточився і перекинув дерев»яний табурет, після чого хотів вдарити його (ОСОБА_12В.) рукою в обличчя, але поточився і впав животом на бильце ліжка, а потім на підлогу.(а.с.68-69). При допиті як обвинувачений 24.06.2010 року ОСОБА_2 дає покази про те, що під час сварки ОСОБА_4 вдарив його кулаком в ліве око, а перед цим він випадково перекинув табурет. Коли він (ОСОБА_2О.) вдарив теж рукою в обличчя ОСОБА_4, той кинувся на нього, але впав животом і грудною кліткою на перекинутий табурет. Потім піднявся і вдарив його в лівий бік грудної клітки. У відповідь він ОСОБА_2 вдарив рукою в обличчя і він упав животом на бильце ліжка, а потім втратив свідомість.(а.с.83-84).

Ці покази спростовуються показами свідка ОСОБА_5, яка була очевидцем нанесення тілесних ушкоджень. її покази є послідовними і такими, що істотних протиріч не мають, перевірені шляхом відтворення обстановки і обставин події з участю судово-медичного експерта та об»єктивно підтверджуються даними судово-медичної експертизи, зокрема про чисельність та локалізацію виявлених ушкоджень, їх характер. Крім того, покази підсудного ОСОБА_2 спростовуються і висновком судово-медичної експертизи № 142/16 від 29.07.2010 року, згідно якого виключається можливість отримання потерпілим травм в результаті падіння із положення стоячи чи наближеного до нього, з послідуючим ударом об ніжки дерев»яного табурета чи бильця ліжка. В цьому ж висновку експерт вказує на те, шо не виключається отримання ушкоджень від численних ударів способом, вказаним свідком ОСОБА_5 при відтворенні обстановки і обставин події (а.с.131-132).

За таких обставин судом не встановлено фактичних даних про стан необхідної оборони в діях ОСОБА_2, про що вказував в судових дебатах захисник підсудного ОСОБА_13, оскільки навіть покази підсудного, які направлені на свій захист, незважаючи на їх плутаність, свідчать про сварку та бійку між ним та ОСОБА_4 ом Ю.В., що виключає ознаки необхідної оборони. Його покази в судовому засіданні про те, що «ОСОБА_4 наніс мені пощочину і я. почав оборонятись», суд вважає непереконливими і явно надуманими, а головне такими, що спростовують факт реальної загрози для його життя чи здоров»я. Натомість інші покази підсудного свідчать про явно умисний характер його дій і мотив злочину, оскільки підсудний вказав суду, що він шукав потерпілого, оскільки був незадоволений пропажею туфлів, грошей і розсади і звинувачував в крадіжці саме ОСОБА_14 Саме із-за цього в них виникла сварка. Інші фактичні дані по справі про реальну загрозу для життя чи здоров»я ОСОБА_2 чи напад на нього з боку потерпілого ОСОБА_4 не свідчать. З показів свідка ОСОБА_5, які суд вважає достовірними, на момент коли вона почула ляпас, і почала спостерігати що відбувається, потерпілий знаходився в положенні сидячи на стулі, тому ніякої загрози з його боку бути не могло. Ці покази опосередковано підтверджує і висновок судово-медичної експертизи про те, що потерпілий перебував в стані алкогольного сп»яніння тяжкого ступеня (а.с. 132).

Тому, сам факт наявності у ОСОБА_2 тілесних ушкоджень у вигляді садна носа, синця обличчя. перелому 8-го ребра зліва згідно висновку судово-медичної експертизи № 19 м/д від 07.07.2010 року, не спростовує висновку про відсутність в нього стану необхідної оборони. Під час досудового слідства, як вбачається з матеріалів справи слідчий ретельно дослідив обставини виникнення вказаних тілесних ушкоджень. Як вбачається із змісту постанови про виділення матеріалів в окреме провадження від 07 серпня 2010 року, та підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, слідчим не здобуто доказів причетності ОСОБА_4 до нанесення ОСОБА_2 тілесних ушкоджень, тому з метою встановлення осіб, які їх заподіяли. відповідні матеріали справи було виділено в окреме провадження (а.с. 147).

За таких обставин, оцінюючи зібрані і перевірені по справі докази в їх сукупності та у взаємозв"язку, в результаті повного, об»єктивного та всебічного їх розгляду в судовому засіданні, суд вважає, що пред»явлене обвинувачення підсудному ОСОБА_2 доведено.

Дії підсудного ОСОБА_2 суд кваліфікує за ч.2 ст. 121 КК України як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого.

При призначенні покарання підсудному ОСОБА_2 суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого ним злочину, особу підсудного, який по місцю проживання та роботи характеризується позитивно.

Обставин, які пом»якшують покарання підсудного ОСОБА_2 суд не вбачає.

Обставиною, яка обтяжує його покарання, суд вважає вчинення злочину особою, що перебуває в стані алкогольного сп»яніння.

Враховуючи наведені обставини по справі, суд вважає за необхідне призначити покардння підсудному ОСОБА_2 у вигляді позбавлення волі.

При визначенні строку призначеного покарання, достатнього для виправлення, суд вважає за необхідне врахувати те, що підсудний ОСОБА_2 раніше на засуджувався, має на утриманні неповнолітню дитину.

Керуючись ст.ст.323, 324 КПК України, с у д. -

засудив:

Визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.12І КК України та призначити йому покарання - 7 (сім) років позбавлення волі.

Початок строку відбуття покарання засудженому ОСОБА_2 рахувати з дня його затримання - з 14 червня 2010 року.

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_2 до вступу вироку в законну силу залишити попередню - взяття під варту.

Речові докази по справі: чоловічі штани, шорти, розірвану чоловічу сорочку, частину рукава сорочки, які належали ОСОБА_4 і знаходяться в кімнаті зберігання речових доказів Драбівського РВ УМВС, передати за належністю - його близькому родичу-потерпілій ОСОБА_7

Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку до судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області протягом 15 діб з часу його проголошення, а засудженим ОСОБА_2, який перебуває під вартою, в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Головуючий: