АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1822/15 Справа № 201/7954/14-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську матеріали кримінального провадження внесеного в ЄРДР за № 0002703 від 16.05.2013 року за апеляційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпродзержинська від 01 вересня 2015 року щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Дніпропетровську, громадянина України, проживаючого у кв. АДРЕСА_1 ,
ОСОБА_7 , року народження ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка народилася в м. Одеса, громадянки України, проживаючої у кв. АДРЕСА_1 ,

за участю прокурора ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_6 , обвинуваченої ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_9 , потерпілого ОСОБА_10

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою Жовтневого районного суду в м. Дніпропетровську від 01 вересня 2015 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1,2 ст.199, ч.5 ст.27, ч.2 ст.199 КК України, ОСОБА_7 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1,2 ст.199 КК України, повернуто прокурору прокуратури Жовтневого району м Дніпропетровська для усунення зазначених в ухвалі недоліків і приведення його у відповідність з вимогами кримінально-процесуального закону.

На вищевказану ухвалу суду першої інстанції надійшла апеляційна скарга від прокурора, який приймав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції. Посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, прокурор просить скасувати ухвалу та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

На його думку, обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 і ОСОБА_7 повністю відповідає вимогам ст. 291 КПК України, містить всі необхідні відомості, в тому числі і анкетні дані (відомості) щодо кожного з потерпілих.

Посилається на ту обставину, що всі потерпілі були належним чином повідомлені про дату проведення попереднього судового засідання та стверджує, що від них наявні в матеріалах провадження заяви про проведення підготовчого судового засідання за їх відсутності.

При цьому зазначає, що потерпілий ОСОБА_11 неодноразово був присутній у судовому засіданні, а потерпілі ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_11 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 надали суду заяви щодо проведення підготовчого судового засідання за їх відсутності, що свідчить про обізнаність потерпілих про дату, час та місце розгляду судом кримінального провадження, що в жодному разі не суперечать нормам 135 КПК України.

Вказує також на те, що в матеріалах кримінального провадження містяться підтвердження судового виклику по телефону потерпілих ОСОБА_18 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , про що складені телефонограми секретарем судового засідання.

На думку прокурора, суд, повертаючи безпідставно обвинувальний акт прокурору, порушує вимоги щодо розумних строків судового розгляду даного кримінального провадження, тлумачення яких міститься в ст.28 КПК, порушує не тільки права обвинувачених, а й права потерпілих на швидкий, справедливий та неупереджений розгляд кримінального провадження.

Повертаючи обвинувальний акт щодо ОСОБА_6 і ОСОБА_7 прокурору прокуратури Жовтневого району м. Дніпропетровська з підстав його невідповідності вимогам Кримінального процесуального кодексу України, суд послався на те, що потерпілі по даному кримінальному провадженню, будучи повідомлені належним чином за адресою, зазначеною в обвинувальному акті, про дату і місце розгляду, в підготовче судове засідання жодного разу не з`явилися. Крім того, стороною обвинувачення не в повній мірі з`ясовані відомості щодо анкетних даних потерпілих ОСОБА_18 , ОСОБА_17 та ОСОБА_16 , оскільки за результатами виклику останніх у судове засідання, судом встановлено, що потерпілі, за зазначеною в обвинувальному акті адресою, не проживають.

З огляду на викладене, суд першої інстанції зазначив, що вичерпав всі передбачені нормами діючого Кримінального процесуального кодексу України можливості виклику потерпілих до суду та прийшов до висновку про відсутність можливості проведення підготовчого провадження.

В суді апеляційної інстанції прокурор підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Потерпілий ОСОБА_10 не заперечував проти апеляційної скарги.

Обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , та захисник ОСОБА_9 посилаючись на законність прийнятого рішення судом першої інстанції, просили залишити апеляційну скаргу прокурора без задоволення, а ухвалу суду без змін.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення учасників апеляційного провадження, провівши судові дебати, проаналізувавши доводи, які викладені в апеляційній скарзі і зіставивши їх з матеріалами кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Кримінально-процесуальним законом передбачено, що після закінчення досудового розслідування, до суду передається обвинувальний акт, до якого додається реєстр матеріалів досудового розслідування, та інші, передбачені ст. 291 КПК України документи.

Закон не висуває інших вимог до обвинувального акту, крім тих, які зазначені в ст.291 КПК України.

Таким чином, єдиною законною підставою для повернення обвинувального акту прокурору є невідповідність змісту самого обвинувального акту вимогам саме ст. 291 КПК України. Будь-які інші претензії до його складання мають отримати відповідну реакцію суду під час судового розгляду справи і підставами для повернення обвинувального акту прокурору бути не можуть.

Ухвала районного суду, на яку подано апеляційну скаргу, свідчить про те, що підставою для прийняття вказаного рішення слугували недоліки обвинувального акту.

В якості порушення вимог ст. 291 КПК України при складанні обвинувального акту суд вказав на ту обставину, що стороною обвинувачення не в повній мірі з`ясовані відомості щодо анкетних даних потерпілих ОСОБА_18 , ОСОБА_17 та ОСОБА_16 , а також, що в підготовче судове засідання не з`явились за викликом суду інші потерпілі.

Однак цей висновок суду не відповідає дійсності, оскільки відповідно до ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості щодо потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство). Як видно з обвинувального акту, в ньому на 7 та 8 сторінці вказані анкетні відомості кожного із потерпілих, тому посилання суду на вказану обставину є безпідставними.

Кримінально-процесуальний закон передбачає участь потерпілих в підготовчому судовому засіданні та зобов`язує головуючого з`ясувати в учасників судового провадження їх думку щодо можливості призначення судового розгляду.

Разом з тим, висновок суду, щодо відсутності можливості провести підготовче судове засідання за відсутності потерпілих, не ґрунтується на вимогах закону. Положеннями кримінального процесуального кодексу передбачений обов`язковий виклик учасників судового провадження в підготовче судове засідання.

Відповідно до положень ч.3 ст.56 КПК України потерпілий має право бути завчасно поінформованим про час і місце судового розгляду та брати участь у судовому провадженні.

Положеннями ст.325 КПК передбачено, що потерпілий, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не прибув в судове засідання за викликом, суд, заслухавши думку учасників судового провадження, залежно від того, чи можливо за його відсутності з`ясувати всі обставини під час судового розгляду, вирішує питання про проведення судового розгляду без потерпілого або про відкладення судового розгляду.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, суд, відкладаючи неодноразово підготовче судове засідання та прийшовши до висновку про неможливість проведення підготовчого судового засідання, вказані положення закону залишив поза увагою.

Як вбачається із матеріалів провадження, підготовче судове засідання в даному кримінальному провадженні призначалось на 9 червня, , 6 серпня і 1 вересня 2015 року, про що завчасно повідомлялись потерпілі. Дані щодо повідомлення потерпілих про призначення підготовчого судового засідання на 15 липня 2015 року відсутні.

Отримавши повідомлення про виклик в судове засідання, потерпілі ОСОБА_12 , ОСОБА_15 , ОСОБА_11 звернулись до суду з заявами про проведення судового засідання за їх відсутності. Щодо потерпілих ОСОБА_17 , ОСОБА_16 , ОСОБА_10 , ОСОБА_14 ОСОБА_19 , то вони були повідомлені про проведення підготовчого судового засідання, про те ОСОБА_17 і ОСОБА_19 не прийшли в поштове відділення за отриманням повідомлення, а інші, отримавши повідомлення, не скористались своїм правом і в судове засідання не з`явились.

При таких обставинах не зрозуміло, з яких підстав суд прийшов до висновку що ОСОБА_17 і ОСОБА_16 не проживають за вказаною в обвинувальному акті адресою, та що саме, при умові їх повідомлення про судове засідання, заважало суду провести підготовче судове засідання.

Крім того слід зазначити, що посилання суду на те, що ним вичерпні всі передбачені нормами діючого кримінального процесуального кодексу України можливості виклику потерпілих до суду, не відповідають фактичним обставинам. Так, незважаючи на те, що в обвинувальному акті зазначені номера мобільних телефонів всіх потерпілих, суд не скористався можливістю надсилання судами учасникам судового процесу (кримінального провадження) текстів судових повісток у вигляді SMS- повідомлень відповідно до Порядку надсилання учасникам судового процесу (кримінального провадження) текстів судових повісток у вигляді SMS- повідомлень, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 01 червня 2013 року №73.

Про можливість виклику до суду потерпілих в такий спосіб свідчить та обставина, що всі потерпілі, отримали судові повістки у вигляді SMS- повідомлень, про виклик їх в судове засідання Апеляційного суду на 22 жовтня 2012 року.

Заслуговують на увагу також доводи прокурора, що прийняте судом рішення про повернення прокурору з зазначених судом обставин обвинувального акту може призвести до необґрунтованого затягування судового розгляду кримінального провадження та порушення прав обвинувачених та потерпілих на швидкий, справедливий та неупереджений розгляд кримінального провадження.

Приймаючи до уваги викладене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду не можна визнати обґрунтованим, а як наслідок законним, а тому апеляційні вимоги прокурора підлягають задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, КПК України, колегія суддів,
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції - задовольнити, а ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпродзержинська від 01 вересня 2015 року, якою було повернуто прокурору обвинувальний акт щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_7 скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4