справа № 488/2728/15-к
провадження № 1-кп/488/54/16
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10.02.2016 року Корабельний районний суд м. Миколаєва у складі :

головуючого - судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін судового провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001695, по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, українця, громадянина Україна, з середньотехнічною освітою, працюючого за усною домовленістю, холостого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ; проживаючого за адресою : АДРЕСА_2 ,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України,

В С Т А Н О В И В
12.06.2015 року о 09 годин 30 хвилин обвинувачений ОСОБА_5 , знаходячись на території спортивного майданчику ЗОШ № 54, розташованого за адресою: м.Миколаїв, пр.. Корабелів, 10, під час спілкування з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та потерпілим ОСОБА_9 побачив у останнього мобільний телефон.

Дочекавшись , коли потерпілий заснув, ОСОБА_4 а присутності ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , керуючись раптово виниклим умислом, направленим на заволодіння чужим майном, та, усвідомлюючи, що присутні особи розуміють противоправних характер його злочинних дій, відкрито заволодів мобільним телефоном марки LG, вартістю 2651,80 гривень, що належить потерпілому ОСОБА_9 ..

Проігнорувавши вимоги ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 про повернення потерпілому викраденого телефону, ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник, розпорядившись ним на власний розсуд, спричинивши потерпілому матеріальну шкоду на названу суму.

В судовому засіданні обвинувачений вину у вчиненні інкримінованого злочину, визнав в повністю, щиро покаявся і показав, що він дійсно при вищезазначених обставинах вчинив крадіжку мобільного телефону потерпілого, який в подальшому розібрав на запасні частини та продав невідомому чоловіку.

Крім показань обвинуваченого винуватість останнього у вчиненні інкримінованого йому злочину підтверджується і іншими дослідженими судом доказами.

Відповідно заяви свідка ОСОБА_10 , останній 17.06.2015 року добровільно видав працівникам міліції материнську плату від мобільного телефону, яку придбав 10.06.2015 року на ринку, розташованому в Корабельному районі м.Миколаєва у незнайомої особи.

Як вбачається з протоколу огляду предмету від 19.06.2015 року, присутній при огляді вказаної материнської плати потерпілий впізнав її як таку, що належать йому.

Згідно постанови від 19.06.2015 року згадана материнська плата визнана речовим доказом по кримінальному провадженню та передана на зберігання потерпілому.

Відповідно товарного чеку, вартість викраденого телефону станом на час його придбання 08.12.2014 року складала 2591,90 гривень.

Враховуючи те, що сторони кримінального провадження не оспорюють обставини вчинення злочину та судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст.. 349 КПК України, провів судовий розгляд кримінального провадження щодо даних обставин із застосуванням правил , передбачених ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів, обмежившись лише допитом обвинуваченого та дослідженням письмових доказів, що містяться у матеріалах кримінального провадження.

Аналізуючи досліджені докази у їх сукупності, суд приходить до переконання про винуватість ОСОБА_4 у вчиненні ним відкритого викрадення чужого майна (грабіж). Вказані дії обвинуваченого кваліфікуються судом за ч. 1 ст. 186 КК України.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд враховує, ступень тяжкості вчиненого злочину, те, що злочин, який вчинив ОСОБА_4 відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, та дані про особу обвинуваченого, що останній вперше притягується до кримінальної відповідальності, за місцем проживання характеризується посередньо, працює.

В якості обставин, що пом`якшують покарання, суд враховує визнання вини обвинуваченим, щире каяття останнього у вчиненому злочині.

З урахуванням фактичних обставин справи, даних про особу обвинуваченого, суд приходе до висновку про призначення ОСОБА_4 покарання у виді штрафу в дохід держави.

Щодо цивільного позову, заявленого потерпілим щодо стягнення з обвинуваченого матеріальної шкоди, завданої протиправними діями останнього, на суму 2651,80 гривень, суд на підставі ст. 1166 УК України, вважає, що вимоги потерпілого законні та обґрунтовані у зв`язку з чим підлягають задоволенню в повному обсязі.
Долю речових доказів слід вирішити відповідно правил, передбачених ст.. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 366-368, 371, 374, 376, 395 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в дохід держави в розмірі 850 гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь потерпілого ОСОБА_9 матеріальну шкоду, завдану злочином, у сумі 2651,80 гривень.

Речові докази по кримінальному провадженню, а саме матеріальну плату від мобільного телефону, що знаходиться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_9 залишити в розпорядженні володільця.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Миколаївської області через Корабельний районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення , з особливостями, передбаченими ч. 1, ч. 2 ст. 394 КПК України.

Суддя: ОСОБА_1