Номер провадження: 11-кп/785/96/16
Номер справи місцевого суду: 492/2465/13-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14.01.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в залі суду апеляцію прокурора на ухвалу Арцизького районного суду Одеської області від 19.11.2015 року, якою відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Теплиця Арцизького району Одеської області, громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , не маючого судимості в силу ст. 89 КК України,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 311 КК України,

повернено обвинувальний акт прокурору для усунення недоліків,

ВСТАНОВИЛА:

Арцизького районного суду Одеської області від 19.11.2015 року обвинувальний акт з додатками відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 311 КК України, повернуто прокурору для усунення недоліків через його невідповідність вимогам кримінального процесуального закону, оскільки в обвинувальному акті на порушення вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України не зазначено формулювання обвинувачення, від якого ОСОБА_7 повинен захищатися в суді. Крім того, органами досудового розслідування не встановлено та не зазначено у обвинувальному акті дійсного місця проживання обвинуваченого, адже не неодноразові виклики він не зявився, а ухвали суду про привід не були виконані міліцією. Також, на думку суду, обвинувальний акт повинен був бути затверджений не тільки підписом прокурора, а і печаткою.

В апеляції прокурор вказує, що рішення суду про повернення обвинувального акту необґрунтоване і суперечить вимогам КПК України, оскільки, на його думку, обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 складено і затверджено з дотриманням вимог закону, а адреса місця проживання обвинуваченого зазначена саме та, яку вказав обвинувачений та яку він зазначив у своїй заяві про видачу паспорту, у зв`язку з чим, просить ухвалу суду скасувати, призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції.

Заслухавши доповідача, прокурора про часткове задоволення апеляції і зміну ухвали суду, вивчивши судові матеріали та доводи апеляції, колегія суддів приходить до висновку про необхідність часткового задоволення апеляції прокурора та зміни ухвали районного суду з наступних підстав.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України, обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування, відповідно до вимог ч. 4 ст. 110 КПК України, є обвинувальний акт, який повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України.

Згідно положень п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Європейський суд з прав людини (далі Суд) у справі «Абрамян проти Росії» від 09 жовтня 2008 року зазначив, що у тексті п.п. «а» п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу вагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (справа «Камасінскі проти Австрії» рішення від 19.12.1989 року). Крім того, Суд нагадує, що положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду ( рішення від 25.03.1999 року у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», рішення від 25.07.2000 року у справі «Матточіа проти Італії», рішення від 20.04.2006 року у справі «І.Н. та ін. проти Австрії».

Однак, як вбачається з обвинувального акту відносно ОСОБА_7 , він не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки в ньому викладені лише обставини, які встановлені слідчим за результатами досудового розслідування і дана правова кваліфікація кримінального правопорушення, однак в ньому відсутнє формулювання обвинувачення.

Також в ході неодноразового призначення підготовчого судового засідання та винесення судом ухвал про привід обвинуваченого, проведення такого судового засідання виявилось неможливим через неналежне встановлення органами досудового розслідування місця проживання обвинуваченого, чого не заперечував в ході розгляду апеляції прокурор.

Виходячи з викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність повернення обвинувального акту прокурору для усунення виявлених недоліків.

Разом з тим, висновок ухвали суду про необхідність затвердження прокурором обвинувального акту, окрім підпису, ще і прикладенням печатки не ґрунтується на законі, у зв`язку з чим в цій частині апеляція прокурора підлягає задоволенню, а ухвала суду зміні з виключенням зазначеної вказівки із мотивувальної частини ухвали.

Апеляційний суд не погоджується з доводами апеляції прокурора про те, що обвинувальний акт складено відповідно до вимог закону, а місце проживання обвинуваченого встановлено належним чином, оскільки в ході розгляду апеляції вони спростовані.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляцію прокурора належить частково задовольнити і змінити судове рішення.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 419 КПК України, судова колегія,

УХВАЛИЛА:

Апеляцію прокурора частково задовольнити, ухвалу Арцизького районного суду Одеської області від 19.11.2015 року про повернення обвинувального акту прокурору для усунення недоліків відносно ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 311 КК України - змінити, виключити з мотивувальної частини ухвали вказівку суду про необхідність прикладення печатки прокурора при затвердженні ним обвинувального акту.
В іншій частині ухвалу районного суду залишити без змін.
Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді апеляційного суду Одеської області:

ОСОБА_4 ОСОБА_4 ОСОБА_2