Провадження № 1-кп/369/544/15
УХВАЛА
Іменем України
26.11.2015 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника: ОСОБА_4

представника потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0002592 за обвинуваченням :

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Старий Оскол, Бєлгородської області, Російська Федерація, українця, громадянина України, одруженого, зареєстрованого за адресою : АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою : АДРЕСА_2

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

встановив:
27.10.2015 року до Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

В судовому засіданні прокурор просив призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту.

Представник потерпілого адвокат ОСОБА_5 з приводу клопотання прокурора заперечував, просив суд повернути обвинувальний акт прокурору з підстав порушень КПК України під час досудового слідства, не правильної правової кваліфікації дій ОСОБА_6 та порушень при складанні реєстру матеріалів досудового розслідування.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_4 з приводу клопотання прокурора заперечував, просив суд повернути обвинувальний акт прокурору оскільки, формулювання обвинувачення не відповідає положенням статті закону про кримінальну відповідальність за якою кваліфікуються дії обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав думку свого захисника.

Вивчивши наявні матеріали, вислухавши учасників судового розгляду, суд дійшов до висновку, що під час підготовчого судового засідання встановлені підстави для прийняття рішення, передбаченого п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, а саме - про необхідність повернути обвинувальний акт прокурору, оскільки він не відповідає вимогам КПК України.
Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим ст.291 КПК України, яка в свою чергу містить вичерпний перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт і вони є обов`язковими для їх виконання слідчим і прокурором.

Зокрема, згідно з п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті КК України та формулювання обвинувачення. При цьому, за змістом цієї норми, формулювання обвинувачення в обвинувальному акті викладається після викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, та правової кваліфікації кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті Закону України про кримінальну відповідальність.

Європейський суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» від 09.10.2008 року зазначив, що у тексті підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчиненні злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (рішення від 19.12.1989 року у справі «Камасінскі проти Австрії» №9783/82, п. 79). Крім того, Суд констатував, що положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п.1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого розгляду (рішення від 25.03.1999 року у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», п.52).

Справедливість під час провадження у справі необхідно оцінювати, беручи до уваги розгляд справи в цілому (див. рішення від 1 березня 2001 р. у справі «Даллос проти Угорщини» № 29082/95, п. 47). Крім того, право бути проінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «b» п.3 ст.6 Конвенції (див. зазначені рішення у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», п. 54, а також «Даллос проти Угорщини», п. 47).
Проте, під час підготовчого судового засідання встановлено, що обвинувальний акт в даному кримінальному провадженні не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки не містить формулювання обвинувачення відповідно до положень закону та не містить належної правової кваліфікації кримінального правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_6 .

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 121 КК України зазначено, що умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, чи таке, що спричинило втрату будь-якого органу або його функцій, психічну хворобу або інший розлад здоров`я поєднаний зі стійкою втратою працездатності не менш як на одну третину, або переривання вагітності чи непоправне знівечення обличчя.

Відповідно до формулювання обвинувачення ОСОБА_6 обвинувачується в нанесенні умисного тяжкого тілесного ушкодження, без зазначення за якою ознакою, передбаченою диспозицією ч. 1 ст. 121 КК України, воно до таких відноситься, вказана інформація відсутня і в викладі правової кваліфікації дій обвинуваченого.

Відсутність належно викладених правової кваліфікації та формулювання обвинувачення порушує право обвинуваченого знати у вчиненні якого кримінального правопорушення його обвинувачують та цією невизначеністю створює перешкоди обвинуваченому у ефективному захисті від пред`явленого обвинувачення та унеможливлює судовий розгляд кримінального провадження, у зв`язку з чим обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору через його невідповідність вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 291, 314, 315, 369 КПК України , -

У Х В А Л И В:
Обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України повернути прокурору Києво-Святошинського району Київської області для усунення недоліків.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області протягом семи днів з дня її оголошення через Києво-Святошинський районний суд Київської області.

Суддя ОСОБА_1