У Х В А Л А
підготовчого судового засідання
05 жовтня 2015 року м. Львів
Суддя Франківського районного суду м. Львова в складі ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Тернополя, українка, громадянка України, проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.
При цьому, ОСОБА_3 було належним чином ознайомлено з правами та обов`язками зареєстрованого безробітного, що визначені Законами України «Про зайнятість населення» та «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», що вона засвідчила своїм підписом.
Однак, будучи ознайомленою із правилами та обов`язками, як безробітної, уклала договір підряду від 06 травня 2015 року із Центральною бібліотечною системою для дорослих м. Львова в особі директора ОСОБА_4 , де предметом договору виступало виконання робіт бібліотекаря.
Відповідно до п.п.1 п. 37 «Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу», затвердженого Кабінетом Міністрів України постановою № 198 від 20 березня 2013 року передбачено, що центр зайнятості припиняє реєстрацію безробітного з дня укладення цивільно правового договору щодо виконання робіт ( надання послуг).
Проте, перебуваючи на обліку У ЛМЦЗ, як безробітна, ОСОБА_3 не повідомила про укладення договору, відповідно до якого підлягала зняттю з обліку, як безробітна з 06 травня 2015 року.
Згідно обвинувального акту, ОСОБА_3 , шляхом обману та зловживанням довірою, шахрайським шляхом, порушуючи вимоги п. 2 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» в частині «застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови їм забезпечення та надання соціальних послуг», отримала допомогу з безробіття за період з 06 травня 2015 року по 08 липня 2015 року в розмірі 1140, 65 грн., що підтверджується відповіддю ЛМЦЗ.
Відповідно до п. 3 ст. 36 цього ж Закону, передбачено: «сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними, стягується з цієї особи відповідно до законодавства України, з моменту
виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг».
Перебування у трудових відносинах ОСОБА_3 із ЦБС для дорослих м. Львова, підтверджується відповіддю із Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 16 вересня 2015 року.
Встановивши вищевикладені в обвинувальному акті фактичні обставини справи прокурор та слідчий вважають встановленим достатність підстав для обвинувачення ОСОБА_3 у заволодінні чужим майном, шляхом обману та зловживання довірою, а саме грошовими коштами, що перебувають на балансі ЛМЦЗ, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.
Сторона обвинувачення - прокурор прокуратури
Франківського району м. Львова
ОСОБА_5

Учасники судового провадження - представник потерпілої сторони
ОСОБА_6
Відповідно до ухвали суду від 23 вересня 2015 року за матеріалами судового провадження № 1- кп/465/456/2015 призначено підготовче судове засідання для вирішення питань, передбачених ст. ст. 314 -316 КПК України.
У підготовчому судовому засіданні суд, серед інших питань, передбачених ст. 314 316 КПК України , вправі вирішити питання та прийняти рішення про закриття провадження чи повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
В ході вирішення питання відповідності обвинувального акта вимогам процесуального законодавства, встановлено, що обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування, не відповідають вимогам ст.. 109 та ст. 291 КПК України.
Даний висновок ґрунтується на результатах перевірки змісту обвинувального акта, реєстру матеріалів досудового розслідування на відповідність вимогам процесуальним нормам, поясненнях учасників процесу та наявності фактичних підстав для прийняття одного з рішень, передбачених ст.. 314 315 КПК України в ході підготовчого судового засідання.
Під час підготовчого судового засідання підозрювана ОСОБА_3 подала письмове клопотання про закриття відносно неї кримінального провадження за ч. 1 ст. 190 КК України на підставі ст. 45 Кримінального кодексу України. При цьому повідомила суду, що наслідки такого судового рішення їй не відомі, а після їх роз`яснення судом, клопотання підтримала.
Прокурор та представник потерпілої сторони клопотання підозрюваної підтримали.
Розглянувши клопотання, заслухавши пояснення учасників процесу та дослідивши матеріали обвинувального акта з доданими документами, що підтверджують процесуальні повноваження та дії на досудовому слідстві, вважаю, що клопотання задоволенню не підлягає.
Так, відповідно до ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право, а не зобов`язаний прийняти рішення про закриття кримінального провадження.
Разом з тим, в результаті перевірки в підготовчому судовому засіданні обвинувального акта, реєстру матеріалів досудового розслідування, та інших процесуальних документів, судом встановлено наступну їх невідповідність вимогам процесуального права, яка не може бути усунута в ході підготовчого судового розгляду справи, у тому числі й при вирішенні питання про закриття кримінального провадження з підстав поданого підозрюваною клопотання, зокрема:
- в обвинувальному акті кваліфікація дій підозрюваної за ч. 1 ст. 190 КК України є неконкретизованою, а саме прокурор та слідчий вважають, що підозрювана вчинила злочин - шахрайство шляхом обману та зловживання довірою, хоч ці дві кваліфікуючі ознаки не є тотожними, що позбавляє можливості зясувати питання, передбачене п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, а відтак вважати кваліфікацію дій підозрюваної за ч. 1 ст. 190 КК України правильною.
- в судовому засіданні підозрювана звертаючись до суду з клопотанням про закриття провадження, надала довідку про повернення коштів в сумі 1140 ( одна тисяча сто сорок) грн. 65 коп.. Як вбачається із даної довідки, дата повернення коштів 31 серпня 2015 року, у той час, коли відомості в ЄРДР по даному кримінальному провадженню внесені 15 вересня 2015 року. Отже, станом на 15 вересня 2015 року факт заволодіння чужим майном будь яким способом, апріорі відсутній. Про те, що органу досудового слідства було відомо обставини повернення грошових коштів підтвердив в судовому засіданні представник потерпілого, зазначивши, що на допиті у слідчого повідомив про відсутність збитків.
- з наведеного вище, є очевидним, що обвинувальний акт не відповідає вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, оскільки виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правова кваліфікація кримінального правопорушення та формулювання обвинувачення не відповідають тій кваліфікації, що внесена в ЄРДР та обставинам встановлених в ході підготовчого судового засідання, які є очевидним навіть без перевірки матеріалів кримінального провадження.
Крім того, відповідно до ст.. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу. Виходячи із змісту обвинувального акту, ОСОБА_3 й надалі перебуває у процесуальному статусі підозрюваної. Відтак, підготовче судове засідання не може відбутися за участю підозрюваного в силу вимог ст.. 314 КПК України, відповідно до якої, підготовче судове засідання відбувається за участю обвинуваченого.
Обвинувальний акт скерований до суду не прокурором, який призначений у порядку ст. 37 КПК України, а в супереч вимогам ст.. 36 , п 3 ч. 2 ст. 283 КПК України, прокурором ОСОБА_7 , процесуальні права та обов`язки якого у даному кримінальному провадженні нічим не закріплені.
Отже прокурор ОСОБА_5 покладені на нього обов`язки звернутися до суду з обвинувальним не виконав.
В долученому до обвинувального акта реєстрі матеріалів досудового розслідування вказані не всі процесуальні дії, рішення та заходи забезпечення кримінального провадження, що суперечить вимогам ст.. 109 КПК України, зокрема:
- відсутні дані про внесення прокурором відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про закінчення досудового розслідування (ст.. 283 КПК України).
- відсутні дані про роз`яснення підозрюваному його прав, передбачених ст.. 42 КПК України до повідомлення про підозру, у той час, дані в реєстрі свідчать про те, що ОСОБА_3 15. 09 2015 року, по обставинах за якими їй оголошено підозру 21 вересня 2015 року допитувалася в якості свідка.
- відсутні дані про ряд інших процесуальних рішень, які впливають на вирішення суддею питань, передбачених ст.. 314, 315 КПК України.
Як вбачається із супровідного листа, обвинувальний акт поступив до суду 23 вересня 2015 року, тобто через 2 дні після його підписання та затвердження процесуальним прокурором в розумінні ст. 37 КПК України.
Вирішуючи питання передбачені ст..ст. 314, 315 КПК України, у тому числі й про закриття кримінального провадження щодо обвинувачення ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 190 КК України, прокурор вважає, що обвинувальний акт відповідає вимогам ст.. 291 КПК України і, оскільки підозрювана заявила клопотання про закриття кримінального провадження , то кримінальне провадження підлягає закриттю.
Розглянувши клопотання підозрюваної, заслухавши доводи прокурора, думку представника потерпілої сторони, суд приходить до переконання про відмову у закритті кримінального провадження на даній стадії кримінального судочинства та про повернення кримінального провадження прокурору для складання обвинувального у відповідності до вимог ст.. 291 КПК України.
До такого рішення суд приходить за наслідками перевірки змісту обвинувального акта на відповідність вимогам процесуальним нормам , правильності правової кваліфікації, з якою суд не погоджується з наведених вище підстав.
При цьому, судом приймаються до уваги, що відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України, кримінальне провадження з підстав, передбачених ст. 45 КК України не може бути закрито на даній стадії кримінального судочинства, тобто на стадії підготовчого засідання, оскільки в силу вимог п. 4-8 ст. 284 КПК України, закриття кримінального провадження на стадії підготовчого судового засідання з підстав наведених у клопотанні, не передбачено.
Також , зважаючи, що похідним для відмови у задоволенні клопотання у даному кримінальному провадженні є обвинувачення яке викладене в обвинувальному акті, з кваліфікацією якого суд категорично не погоджується, а також акті, який не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, закриття провадження на даному етапі кримінального переслідування є неприпустимим ще й з цих підстав.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 284, 314 - 316, 368, 369, 370 КПК України,-

У Х В А Л И В :
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Львівської області протягом семи днів з дня її оголошення через суд, який ухвалив судове рішення.

Суддя ОСОБА_8