ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №668/11127/13-к

21.12.2015 року Суворовський районний суд м. Херсона в складі:
головуючої судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

представника потерпілої: ОСОБА_4

захисника: ОСОБА_5

обвинуваченого: ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Херсоні кримінальне провадження №0000189 за обвинуваченням: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсона, українця, громадянина України, освіта середня, одруженого, що має на утриманні двох малолітніх дітей 2001 та 2012 р.н., не працює, та що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, - у вчиненні кримінально-карного правлпорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

встановив:
ОСОБА_6 19.03.2013 року близько 07-45 год., керуючи технічно справним автобусом ASIA AM 825, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Пугачова зі сторони пл. Ганнібала в напрямку пр. Ушакова у м. Херсоні, грубо порушуючи вимоги п. 1.7., п.п. б) п. 2.3., п. 10.1. та п. 18.1. Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року, із змінами та доповненнями, (далі - Правила дорожнього руху) при наближенні до нерегульованого пішохідного переходу, виявивши у зоні його дії пішохода похилого віку, проявив неуважність та безпечність до дорожньої обстановки, яка склалась, під час проїзду вказаного пішохідного переходу не впевнився, що це буде безпечним і не створить небезпеки іншим учасникам руху, внаслідок чого вчинив наїзд на пішохода ОСОБА_7 , яка переходила проїзну частину по нерегульованому пішохідному переходу справа наліво по ходу руху автобуса. У результаті даної дорожньо - транспортної пригоди ОСОБА_7 за висновком експерта №312 від 08.08.2013 року отримала тяжкі тілесні ушкодження за критерієм небезпеки для життя у вигляді закритої тупої травми живота, розриву печінки (6x10 см), з триваючою внутрішньочеревною кровотечею, закритого перелому грудини, 4-12 ребер справа, правих поперечних відростків 10-12 грудних хребців, поперечних відростків 1-3 поперекових хребців, забою правої легені та середньої тяжкості тілесне ушкодження за критерієм тривалості розладу здоров`я у вигляді перелому правої променевої кістки. Вказані наслідки знаходяться у причинному зв`язку з грубим порушенням зі сторони водія ОСОБА_6 вимог п. 1.7. Правил дорожнього руху, відповідно до якого водії, пішоходи та пасажири зобов`язані бути особливо уважними до таких категорій учасників дорожнього руху, як діти, люди похилого віку та особи з явними ознаками інвалідності, п.п. б) п. 2.3 Правил дорожнього руху, відповідно до якого для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі, п. 10.1. Правил дорожнього руху, відповідно до якого перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, п. 18.1. Правил дорожнього руху, відповідно до якого водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні вину у вчиненні інкримінованого йому злочину не визнав, пояснив, що ПДР він не порушував, дорожньо транспортна пригода сталася з вини потерпілої ОСОБА_7 .. Так, він керував автобусом ASIA по вул. Пугачова у м. Херсоні зі сторони пл. Ганнібала в напрямку пр. Ушакова, біля магазину Медтехніка висадив пасажирів, після чого продовжив рух в тому ж напрямку та помітив потерпілу, яка стояла поряд з пішохідним переходом біля стовпа, на якому розміщено дорожній знак Пішохідний перехід. Під`їхавши до пішохідного переходу, він повністю зупинився, блимнув дальнім світлом фар і посигналив, подавши таким чином цій жінці сигнал, щоб вона переходила дорогу. Оскільки після цього жінка не звернула на нього уваги та продовжила стояти, він почав рух далі по пішохідному переходу. У той момент, коли автобус перетнув більшу частину пішохідного переходу, він несподівано для себе боковим зором побачив, що потерпіла почала бігти по діагоналі до проїжджої частини в сторону пр. Ушакова та випереджати його транспортний засіб. Проте він не зупинився, а щоб уникнути зіткнення з нею, прийняв рішення змінити напрямок руху вліво, що і зробив, однак побачивши вподальшому, що не встигає об`їхати жінку, загальмував, оскільки поїхати ще більше вліво не міг, так як на смузі зустрічного руху в цей час їхав інший автомобіль. Відразу після цього відбулося зіткнення автобуса, яким він керував, з цією жінкою правим переднім кутом бамперу. Місце зіткнення було розташоване за пішохідним переходом, удар стався тоді, коли автобус вже повністю переїхав пішохідний перехід. Після цього він вийшов з автобуса та побачив, що під автобусом, яким він керував, - під переднім бампером біля правого колеса лежить жінка, яка перед цим стояла біля пішохідного переходу і якій він подавав сигнал, щоб вона переходила дорогу. Разом з цим зазначив, що колесом він на жінку не наїхав, наїхав лише на її пальто. Потім він відштовхнув автобус від місця зіткнення назад на один метр, після чого підбігли свідки, він викликав співробітників ДАІ та попросив присутню дівчину, якою є свідок ОСОБА_8 , викликати швидку допомогу. Після приїзду швидкої допомоги потерпілу госпіталізували до Херсонської обласної клінічної лікарні, де вподальшому прооперували. Він і його батько ходили туди та пропонували родичам свою допомогу, але ті відмовилися з ними спілкуватися. Цивільні позови не визнав. В разі визнання його винним, просив застосувати до нього амністію, оскільки має 2 неповнолітніх дітей.

Незважаючи на заперечення обвинуваченим своєї вини, суд вважає, що вина ОСОБА_6 в скоєнні інкримінованого йому кримінально-карного діяння знайшла своє підтвердження в судовому засіданні.

Так, свідок ОСОБА_8 , показала, що вранці знаходилися по вул. Пугачова у м.Херсоні та бачила, як водій автобуса «Азія», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Пугачова зі сторони пл. Ганнібала в напрямку пр. Ушакова в районі будинку № 5 м. Херсона, здійснив повну зупинку перед нерегульованим пішохідним переходом для того щоб дати дорогу пішоходам. Після цього відновив рух. У цей час на пішохідний перехід вийшла жінка пішохід, яка перед цим стояла перед пішохідним переходом та почала перетинати проїзну частину справа наліво відносно руху автобусу трохи вбік. Водій продовжив рух, внаслідок чого здійснив на неї наїзд. Також їй здалося, що перед наїздом жінка поводила себе неадекватно, можливо вона була у стані сп`яніння.
Свідок ОСОБА_9 , допитаний в судовому засіданні, пояснив, що в якості лікаря швидкої допомоги виїздив на місце ДТП і не може сказати, чи перебувала потерпіла у стані алкогольного сп`яніня, оскільки не пам`ятає. Також показав, що у разі знаходження особи у стані сп`яніння про це зазначається у карточці виклику та інших мед документах.
Свідок ОСОБА_10 у судовому засіданні пояснила, що в березні 2013 року вранці знаходилася на зупинці на вул. Пугачова у м. Херсоні, де бачила на пішохідному переході жінку, якою є потерпіла ОСОБА_7 , яка була, на її думку, в нетверезому стані, стояла та обіймала стовп, хиталася. Вона бачила, що автомобіль під керуванням обвинуваченого ОСОБА_6 , який рухався по вул. Пугачова в напрямку пр. Ушакова, під`їхавши до пішохідного переходу, зупинився, щоб дати дорогу пішоходам, ті пройшли, потерпіла залишилася стояти, а коли автобув розпочав рух - вона побігла спочатку поряд з автобусом, а потім перед автобусом по діагоналі в напрямку пр. Ушакова, після чого потрапила під колеса цього автобуса на неї відбувся наїзд переднім правим колесом на невеликій відстані від бордюру. Сам момент зіткнення автобуса з потерпілою вона не бачила.

Крім того вина обвинуваченого підтверджується матеріалами справи:

-Протоколом слідчого експерименту від 18.07.2013р., згідно якого ОСОБА_6 розказав і показав яким чином скоїв наїзд на потерпілу. Зокрема, вказав на місце, де він, переїжджаючи пішохідний перехід, виявив пішохода ОСОБА_7 , яке, як видно з план схеми, знаходиться в зоні дії знаку Пішохідний перехід

-Протоколом слідчого експерименту від 16.07.2013р., в ході якого свідок ОСОБА_8 розказала і показала яким чином сталось ДТП, в ході якого автобус наїхав на потерпілу. З даного протоколу також вбачається, що що перед початком руху на проїзну частину потерпіла перебувала в зоні дії знаку Пішохідний перехід.

-Протоколом огляду місця події від 19.09.2013р. , яким зафіксовані сліди ДТП, зроблені заміри.

-довідкою №595 від 19.03.2013 року, виданої Херсонською обласною клінічною лікарнею, згідно якої відразу після дорожньо транспортної пригоди потерпіла була доставлена в лікарню.

-Висновками судово медичної експертизи №312 від 08.08.2013 року, згідно якого у потерпілої ОСОБА_7 було виявлено тяжкі тілесні ушкодження за критерієм небезпеки для життя у вигляді закритої тупої травми живота, розриву печінки (6x10 см), з триваючою внутрішньочеревною кровотечею, закритого перелому грудини, 4-12 ребер справа, правих поперечних відростків 10-12 грудних хребців, поперечних відростків 1-3 поперекових хребців, забою правої легені та середньої тяжкості тілесне ушкодження за критерієм тривалості розладу здоров`я у вигляді перелому правої променевої кістки, утворення яких 19.03.2013 року при наїзді автомобіля не виключається. У цьому висновку також зазначено, що при доставленні в лікарню у потерпілої були взяті аналізи, в яких алкоголю виявлено не було;

-висновком експертизи технічного стану транспортного засобу №781 від 03.04.2013 року, згідно якого перед настанням дорожньо транспортної пригоди автобус ASIA, яким керував ОСОБА_6 , був в технічно справному стані;

-висновком судової автотехнічної експертизи №2304 від 31.07.2013 року, згідно якого в дорожній ситуації, яка склалася 19.03.2013 року за участю потерпілої та обвинуваченого, водій ОСОБА_6 повинен був діяти відповідно до вимог пунктів 1.7., 18.1. та 10.1. Правил дорожнього руху. Технічну можливість запобігання дорожньо транспортній пригоді, що сталася, він мав, вона полягала у виконанні ним цих вимог. При цьому, згідно пояснень експерта ОСОБА_11 у судовому засіданні щодо даної експертизи, виходячи з наданих слідством відомостей, він дійшов до висновку про те, що покази водія ОСОБА_12 є технічно неспроможними, оскільки вказаний автобус не може розвинути швидкість 30-40 км. на годину від місця першої зупинки перед пішохідним переходом та до місця, де було вчинено наїзд на пішохода. Також пояснив, що в ході огляду місця події на місці ДТП було зафіксовано слід гальмування переднього правого колеса автобуса. Вказаний слід він вивчав візуально і стверджує про те, що він не може бути слідом волочіння. З експертної точки зори, не має жодного значення швидкість, з якою рухався автобус перед пішохідним переходом, оскільки в цій події досліджується фаза з моменту відновлення руху транспортного засобу перед наїздом на пішохода.

Що стосується висновку експерта №2024 від 16.05.2014 Одеського НДІСЕ, то суд його не приймає, оскільки дослідження проведено з порушенням методології експертних досліджень, у ньому експерт констатує наявність сліду юзу гальмування, як слід волочіння, однак згідно з зафіксованими в ході ОМП даними на місці події виявлено саме слід гальмування, що видно також з кольорових фотографій, зроблених за результатами ОМП. Не відповідає фактичним обставинам події цей висновок і у тому, що на думку експерта, початок руху автобуса через пішохідний перехід повністю задовольняв умовам безпеки всіх учасників руху, бо проїзна частина була вільна від пішоходів, і об`єктивних ознак наміру переходу потерпілий пішохід, який стояв поза його межами, на цій фазі розвитку пригоди не виказував. Однак, вказане твердження експерта є помилковим, оскільки протирічить обставинами кримінального провадження, зокрема показам свідка ОСОБА_13 , яка показала, що поведінка потерпілої ОСОБА_14 , яка знаходилась перед проїзною частиною була дивною, поводила вона себе неадекватно.За цих обставин не є вірним висновок експерта щодо відсутності небезпеки для водія при наявності пішохода похилого віку, який перебуває перед пішохідним переходом, (а фактично на ньому, оскільки частина тіла пішохода частково виступає на проїжджу частину) поведінка якого має характер невизначених та невпевнених дій.
Також суд не приймає висновок експертів за результатами проведення комісійної транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи Київського НДІСЕ від 23.12.2014 №15740/17416/14- 52, оскільки при розрахунку технічної можливості водієм автобуса «Азія» ОСОБА_12 уникнути наїзду на пішохода, експерти посилаються на технічні параметри автобусу ПАЗ та відповідно вирахували величину зупиночного шляху по формулі саме цього транспортного засобу. Крім того вкрай сумнівним є висновок експертів в частині розрахунку швидкості автобуса «Азія» під керуванням водія ОСОБА_12 після відновлення руху перед наїздом на пішохода, яка на їх думку склала 31 км. на годину, яку автобус розвинув подолавши лише 16 метрів від початку руху. Враховуючи вказані обставини, зазначений висновок не може бути прийнятим судом у якості доказу.
Оцінюючи всі докази в їх сукупності, суд вважає, що дії ОСОБА_6 слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло тяжке тілесне ушкодження потерпілому.

Суд не приймає доводи обвинуваченого про те, що зіткнення з потерпілою ОСОБА_7 сталося з її вини і він ПДР не порушував, оскільки вони спростовуються сукупністю добутих органом досудового розслідування та перевірених і досліджених судом належних та допустимих об`єктивних доказів, які узгоджуються між собою. Таку позицію обвинуваченого суд розцінює як спосіб захисту та прагнення уникнути відповідальності за вчинений злочин.

Вирішуючи пред`явлений потерпілою цивільний позов, суд, виходячи з встановленого ст. 60 ЦПК України обов`язку позивача довести обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, вважає, що він підлягає задоволенню частково.

Так, з ОСОБА_6 на користь потерпілої в рахунок відшкодування завданої майнової шкоди підлягає стягненню сума документально підтверджених належними та допустимими доказами витрат на придбання ліків в сумі 84 731,0 грн. та витрат на правову допомогу в сумі 3500,0 грн..

Позовні вимоги потерпілої про відшкодування моральної шкоди, виходячи з принципу розумності і справедливості, суд вважає за можливе задовольнити частково, з урахуванням ступеню вини обвинуваченого у заподіянні шкоди, характеру та тривалості моральних страждань потерпілої, вимушеності змін в її житті, необхідності докладати додаткових зусиль для відновлення стану здоров`я, нормалізації психологічного стану, та зважаючи на надані нею докази, у розмірі 20000 грн., що, на думку суду, є достатнім для компенсації втрат потерпілої немайнового характеру.

Позов прокурора про відшкодування витрат Херсонської обласної клінічної лікарні на стаціонарне лікування потерпілої ОСОБА_7 в сумі 9626,18 грн. є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 124 КПК України з обвинуваченого підлягають стягненню процесуальні витрати.

При обранні виду і розміру покарання ОСОБА_6 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який за законом віднесений до тяжких злочинів, обставини його вчинення, наслідки, що настали, поведінку обвинуваченого після вчинення злочину, дані про його особу, зокрема, те, що він має постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується позитивно, має на утриманні двох малолітніх дітей, не працює, на обліку у нарколога та психіатра не перебуває, злочин вчинив вперше, обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено, і вважає за необхідне призначити йому покарання в межах санкції статті, пов`язане з позбавленням волі. Окрім того у зв`язку з наявністю на утриманні обвинуваченого двох неповнолітніх дітей, а тому враховуючи заявлене на початку судового розгляду клопотання сторони захисту про застосування до обвинуваченого положень Закону України «Про амністію в 2014р.», ОСОБА_6 має бути звільнений від призначеного судом покарання.

Керуючись ст.ст. 369, 373 - 376 КПК України, суд
ухвалив:

ОСОБА_6 визнати винним за ч. 2 ст. 286 КК України і призначити покарання у виді 3 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 1 рік.

На підставі п. в ст.1 Закону України «Про амністію в 2014р.» звільнити ОСОБА_6 від призначеного покарання.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили не обирати.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 в рахунок відшкодування завданої майнової шкоди 88 231 (вісімдесят вісім тисяч двісті тридцять одну) грн., в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди 20 000 (двадцять тисяч) грн..

В іншій частині позову - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь Херсонської обласної клінічної лікарні 9626,18 (дев`ять тисяч шістсот двадцять шість гривень 18 коп.) грн. в рахунок відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілої ОСОБА_7 ..

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави за проведення експертиз 1675,30 грн.

Речовий доказ у справі: транспортний засіб ASIA AM 825, реєстраційний номер НОМЕР_1 , повернути власнику ОСОБА_15 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, та може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Херсонської області через Суворовський районний суд м. Херсона.

СуддяОСОБА_1