П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.06.2011 Справа №1-586/11

Тернопільський міськрайонний суд в складі:

Головуючого Очеретяного В.Є.

З участю секретаря Демчан Н.С.

прокурора Ороновського С.І.

розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні в м. Тернополі кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, розлученого, працює директором КП «Еней», раніше не судимого, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_4,

у скоєнні злочину передбаченого ст. 382 ч.1 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 обвинувачується в тому, що працюючи директором КПСП «Чайка»та будучи службовою, уповноваженою на розпорядження коштами підприємства, знаючи, що рішенням Господарського суду Тернопільської області від 23 липня 2007 року стягнуто з Комунального підприємства сфери послуг «Чайка»на користь ПВКП «Джеміні»41476,11 гривень, 11772,14 гривень пені, 532 гривень державного мита, 118 гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, рішенням Господарського суду Тернопільської області від 20 вересня 2007 року стягнуто з Комунального підприємства сфери послуг «Чайка»в користь СПД ФО ОСОБА_2 840 гривень боргу, 709,2 гривень пені та 102 гривні повернення витрат по оплаті державного мита, 118 гривень в повернення витрат по оплаті інформаційно-технічних послуг, рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 10 жовтня 2007 року стягнуто з КПСП «Чайка»в користь ОСОБА_3 30734,67 гривень заборгованості по договору найму та 337,35 гривень судових витрат, 18 грудня 2007 року дізнався про те, що державним виконавцем Другого відділу ДВС Тернопільського міського управління юстиції, на виконанні в якого перебувають зазначені рішення судів, 12 грудня 2007 року накладено арешт на кошти КПСП «Чайка», які містяться на рахунку КПСП «Чайка»№38 в ТОФ АКБ «Укрсоцбанк». Після цього в ОСОБА_1 виник злочинний намір, спрямований на умисне невиконання зазначених рішень судів.

Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_1 будучи службовою особою, 19 грудня 2007 року уклав договір з ТФ АТ «Укрінбанк»про відкриття КПСП «Чайка»поточного рахунку №7001 та подав скаргу в Другий відділ ДВС Тернопільського міського управління юстиції про скасування арешту з рахунку КПСП «Чайка»з наданням терміну на добровільне виконання рішення суду, за результатами розгляду якої 21 грудня 2007 року Другим відділом ДВС Тернопільського міського управління юстиції звільнено з-під арешту кошти КПСП «Чайка»які містились на рахунку №38 в ТОФ АКБ «Укрсоцбанк»та відкладено провадження виконавчих дій до 31 грудня 2007 року. Однак ОСОБА_1 в період з 21 грудня 2007 року до 08 січня 2008 року наявні на рахунку Л°38 в ТОФ АКБ «Укрсоцбанк»кошти добровільно не спрямував на виконання вищевказаних рішень судів, а кошти сумі 91112,58 гривень спрямував на сплату КПСП «Чайка»обов'язкових платежів та розрахунки з постачальниками.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру, ОСОБА_1 будучи службовою особою, знаючи, що Другим відділом ДВС Тернопільського міського управління юстиції 08 січня 2008 року прийнято рішення про накладення арешту на кошти, які містяться на рахунку КПСП «Чайка»№38 в ТОФ АКБ «Укрсоцбанк», розпочав з 10 січня 2008 року здійснювати фінансові операції КПСП «Чайка»на відкритому ним 19 грудня 2007 року в ТФ АТ «Укрінбанк»рахунку КПСП «Чайка»№7001, і по 04 лютого 2008 року кошти в сумі 156518,73 гривень витратив на сплату КПСП «Чайка»обов'язкових платежів та розрахунки з постачальниками, а на виконання рішення вищевказаних судів кошти взагалі не спрямовував.

Після цього, ОСОБА_1, дізнавшись, що Другим відділом ДВС Тернопільського міського управління юстиції 30 січня 2008 року прийнято рішення про накладення арешту на кошти, які містяться на рахунку КПСП «Чайка»№7001 в ТФ АТ «Укрінбанк», з метою невиконання рішень суду, 06 лютого 2008 року уклав договір з Шевченківським відділенням АКБ «Укрсоцбанк»про відкриття КПСП «Чайка»поточного рахунку №3381 і після цього з 06 лютого 2008 року по 31 березня 2008 року здійснював фінансові операції КПСП «Чайка»та спрямовував кошти в сумі 247555,4 гривень на сплату КПСП «Чайка»обов'язкових платежів та розрахунки з постачальниками, а на виконання вищевказаних рішень судів ОСОБА_1 кошти не спрямовував, і жодних дій щодо виконання вказаних рішень судів не вчинив.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразилися в умисному невиконанні службовою особою рішення суду, що набрало законної сили та перешкоджання в їх виконанні, ОСОБА_1 вчинив злочин, передбачений ст. 382 ч.І КК України (в редакції статті 2001 року).

26.12.2008 р. набрав чинності Закон України „Про амністію від 12.12.2008 р. № N660-VI відповідно до ст. 6 якого звільненню від кримінальної відповідальності підлягають особи, які підпадають під дію ст. 1 цього Закону, кримінальні справи стосовно яких перебувають у провадженні органів дізнання, досудового слідства чи не розглянуті судами, про злочини, вчинені до набрання чинності цим Законом.

У відповідності до п.»в»ст. 1 Закону України „Про амністію від 12.12.2008 р. звільненню від покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов'язаних з позбавленням волі, підлягають особи засуджені за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, та за злочини, вчинені з необережності, які не є особливо тяжкими відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, які не позбавлені батьківських прав та на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, або дітей-інвалідів незалежно від їх віку.

З матеріалів кримінальної справи вбачається, що ОСОБА_1 раніше не судимий, скоєний ним злочин є злочином середньої тяжкості, на момент набрання чинності Законом України «Про амністію»від 12.12.2008 року на утриманні мав неповнолітню дитину- доньку Софію, ІНФОРМАЦІЯ_5, що стверджується свідоцтвом про народження ІІІ-ИД № 289834, виданим відділом ЗАГСу Тернопільського міськвиконкому 17.04.1991 р.

Підсудний ОСОБА_1 свою вину визнав повністю та подав суду письмову заяву про закриття кримінальної справи про його обвинувачення за ст. 382 ч.1 КК України та застосування до нього акту амністії.

Суд, заслухавши підсудного ОСОБА_1, який просить кримінальну справу провадженням закрити у звязку із застосуванням акту амністії, думку прокурора, який вважає, що кримінальна справа підлягає закриттю, оскільки до підсудного слід застосувати акт амністії, приходить до переконання, що до підсудного ОСОБА_1 слід застосувати п. «в»ст.1, ст.6 Закону України Про амністію від 12 грудня 2008 року, а кримінальну справу закрити на підставі п.4 ст.6 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись п. «в»ст.1, ст.6 Закону України Про амністію від 12 грудня 2008 року, п. 4 ст. 6, ст.248 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_1 за ч.1 ст. 382 КК України провадженням закрити згідно п.4 ст.6 КПК України.

Застосувати до ОСОБА_1 п. «в»ст.1, ст.6 Закону України Про амністію від 12 грудня 2008 року.

Запобіжний захід, обраний відносно ОСОБА_1 підписку про невиїзд з постійного місця проживання-скасувати.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд протягом семи діб.

Головуючий суддя Є. В. Очеретяний