Справа № 577/3661/15-к
Провадження № 1-кп/577/284/15

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 вересня 2015 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області
в складі головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4
за участю : прокурора ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
потерпілої ОСОБА_8 ,
за ст. ст.15 ч.3, ст.115 ч. 1 КК України,-
Встановив:
Обвинувачений ОСОБА_7 28 травня 2015 року близько 10 години перебував на подвір`ї за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , у пригніченому стані, обумовленому самонавіюванням тяжких соматичних хвороб, і в цей час у нього виник умисел на вбивство сусідки ОСОБА_8 , яка є особою похилого віку, 1945 року народження, з якою в нього склались особисті неприязні відносини із-за конфліктів, що виникали між ними на побутовому грунті. Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, обвинувачений ОСОБА_7 взяв зі свого господарства сокиру, сховав її до господарської сумки, та приблизно о 10 годин 15 хвилин прийшов у двір до ОСОБА_8 в АДРЕСА_1 . Направившись до ОСОБА_8 , яка не передбачала злочинного наміру проти себе та займалась по господарству, ОСОБА_7 швидко дістав з сумки сокиру та, тримаючи її у правій руці, цілеспрямовано умисно наніс ОСОБА_8 гострою частиною клинка три удари у життєво важливий орган людини голову, один удар в область лівого плеча, а також один удар обухом сокири по правому плечу. В цей час на подвір`я ОСОБА_8 став заходити ОСОБА_9 , який, запідозривши, що щось відбувається протиправне, почав кричати, а тому ОСОБА_7 , намагаючись уникнути викриття та не вчинивши усіх дії, які вважав необхідними для доведення вбивства до кінця, з місця скоєння злочину втік.
В результаті нанесених ОСОБА_7 ударів сокирою ОСОБА_8 спричинено тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку, лінійного перелому великого крила клиновидної кістки, рубаних ран голови, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 315 від 16.07.2015 року по небезпечності для життя в момент їх заподіяння відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, а також рубленої рани лівого плеча, відкритого перелому лівої ключиці, які відноситься до тілесних ушкоджень середньої тяжкості і виникли в результаті дії гострого предмету з рублячими властивостями, та крововиливу в проекції правої ключиці, що виник від дії тупого предмету і відноситься до легких тілесних ушкоджень. З приводу отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_8 у період з 28 травня 2015 року по 26 червня 2015 року знаходилась на стаціонарному лікуванні у хірургічному відділенні Конотопської ЦРЛ.
Таким чином ОСОБА_7 не досяг бажаного наслідку, оскільки смерть ОСОБА_8 не настала з причин, які не залежали від його волі, внаслідок того, що злочин відразу був виявлений ОСОБА_9 і потерпілу невідкладно було госпіталізовано до хірургічного відділення Конотопської ЦРЛ та надано невідкладну медичну допомогу.
Дії ОСОБА_7 кваліфіковані за ст.ст. 15 ч.3, 115 ч.1 КК України, як незакінчений замах на вбивство.
В судовому засіданні ОСОБА_7 свою вину визнав та показав, що вони з потерпілою раніше сварилися на побутовому грунті, останній раз за дерево і приблизно п`ять років не розмовляли . Того дня, вранці 28 травня 2015 року близько 10 години він , подивившись телевізор, мав поганий настрій через стан свого здоров`я, зайшов у двір до ОСОБА_8 , маючи при собі сокиру, яку взяв вдома і сховав у сумці, наблизився до неї тихо та сокирою наніс їй удари два по плечах, три по голові лезом, усього п`ять ударів. ОСОБА_8 закривалася рукою, а потім він втік з її двору. Сокиру вкинув у кущі ОСОБА_10 з двору по полях , прийшов до родичів у с. Осадче. Вважає себе маючим тяжку хворобу, через яку скоро помре, тому в той день хотів і сусідку забрати з собою, як помре. На даний час розуміє, що вчинив неправильно і вважає, що не потрібно було вчиняти таке щодо сусідки, нехай би жила собі. Розкаюється у вчиненому. Просить пробачення у потерпілої. Цивільні позови визнає.
Крім визнання себе винним, винуватість ОСОБА_7 доводиться наступними доказами .
Потерпіла ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснила, що вранці 28 травня 2015 року близько 10 години вона займалася справами по господарству. Вона вийшла на город і, бачивши, що на межі стоїть сусід ОСОБА_7 , вона повернулася у двір. А ОСОБА_7 дуже тихо, нічого не говорячи , зайшов до неї у двір, вхопив її за праву руку і сильно утримував, не даючи можливості від нього відійти і сховатися, і в цей час дістав з сумки сокиру та вдарив нею її три рази по голові лезом, а коли вона крикнула «Рятуйте», наніс ще два удари сокирою , один - по лівому плечі -гострою частиною сокири та другий - по правому плечі - обухом сокири, від яких у неї в очах потемніло, їй стало погано, але свідомість вона не втрачала. В цей час у двір зайшов ОСОБА_9 , а ОСОБА_7 , побачивши того, втік, сумку забрав, сокира, коли тікав, залишалася у нього в руці. До цього випадку вони років 5 не спілкувалися між собою через те, що раніше сварилися через дерево клену. Одного разу вона спілкувалася з сином обвинуваченого і дізналася, що ті вважають її винною в тому, що вона заявила на них у сільську раду з приводу крадіжки електроенергії . Однак, вона нікого не обмовляла, і нічого поганого сусідам, в тому числі і обвинуваченому не робила і не бажала. Пробачити ОСОБА_7 вона не може. Вона його боїться. Свій позов про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 8068 гривень 51 копійка та моральної шкоди на суму 50 тисяч гривень підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити. Нею витрачені кошти на лікування, вона надала докази, які підтверджують сплату ліків. Через вчинений відносно неї злочин, вона, маючи похилий вік, боїться обвинуваченого, боїться залишатися одна. Вона мала бажання і намір допомагати дітям, внукам, вирощувала урожай, вела активний спосіб життя, а через пережите у неї порушився нормальний уклад її життя, вона потребує постійної допомоги і змушена проживати у дітей і весь час перебувати вдома, такі обставини доставляють їй незручності і хвилювання, тому моральну шкоду вона оцінює у 50 тисяч гривень, які також просить стягнути з обвинуваченого. При призначенні покарання покладається на розсуд суду.
Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснив, що 28 травня 2015 року був на городі, який розміщений близько 150 метрів від двору його тітки, яка є потерпілою. Приблизно о 10 годині його покликав ОСОБА_9 і сказав, що у дворі у тітки щось негаразд. Коли він прийшов, то побачив ОСОБА_8 , яка стояла біля хвіртки і була вся в крові , а також пояснила, що їй сусід ОСОБА_7 наніс їй удари сокирою по голові та плечах. Він негайно викликав медсестру, попросив викликати швидку, а потім на власному автомобілі відвіз тітку до лікарні. В той день і в подальшому ОСОБА_7 він не бачив, з ним не спілкувався. Був присутнім на слідчому експерименті і чув, що на запитання слідчого «навіщо він це зробив» , ОСОБА_7 відповів, що він хворий, скоро має померти і хотів ОСОБА_8 забрати з собою. ОСОБА_8 неодноразово на протязі вже тривалого часу йому розповідала, що з цими сусідами в неї були непорозуміння на побутовому грунті, що ті їй погрожували і вона боїться сім`ю ОСОБА_12 . На даний час вона живе у доньки.
Свідок ОСОБА_9 показав, що вранці 28 травня 2015 року їхав на велосипеді з магазину повз двір потерпілої ОСОБА_8 і звернув увагу на те , що в цьому дворі чоловік розмахував сокирою, як ніби то рубав качок, а коли він почув крики жінки, зрозумів, що щось негаразд і покликав племінника ОСОБА_8 , який був в цей час на городі, а сам забіг до двору ОСОБА_8 та побачив, як чоловік, що розмахував сокирою, тікав на огород, а жінка йому повідомила, що то був її сусід ОСОБА_13 , який рубав її сокирою. Коли він кликнув племінника ОСОБА_14 , то був біля її двору на такій відстані, що ОСОБА_12 почув його і через це втік
Свідок ОСОБА_15 , показала, що її запросили бути понятою при проведенні слідчого експерименту і ОСОБА_7 під час проведення цієї слідчої дії показав, що наніс ОСОБА_8 удари сокирою по голові і по плечах, а також розповідав, що він хворий, жити не буде і сусідка ОСОБА_16 також жити не буде.
Свідок ОСОБА_17 показав, що його батько гарний, працьовитий, заробляв гроші для сім`ї, раніше працював на гарних посадах, 15-20 років має деякі хвороби, від яких лікувався, від алкоголізму батько не лікувався і потреби в цьому не було, так як батько не вживав спиртного часто. Того дня йому, коли сталася подія, йому зателефонував сусід і сказав батько вдарив сокирою сусідку. Коли батька з с. Осадче, що за 7 км від с. Салтиково, привіз його брат, то батько говорив про різне в тому числі, що бажає піти з життя, а саме повіситись.
Свідок ОСОБА_18 , в судовому засіданні показав, що йому відомо зі слів матері і брата, що батько того дня пішов через огорожу та вдарив сокирою сусідку по голові, а після вчинення злочину пішов в с. Осадче до родичів, які і повідомили, де він знаходиться. Ввечері він на автомобілі забрав батька від родичів та відвіз в міліцію.
Згідно висновку судово- медичної експертизи № 315 від 16 липня 2015 року ОСОБА_8 спричинено тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку, лінійного перелому великого крила клиновидної кістки, рубаних ран голови, які по небезпечності для життя в момент їх заподіяння відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, а також рубленої рани лівого плеча, відкритого перелому лівої ключиці, які виникли в результаті дії гострого предмету з рублячими властивостями, і відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, та крововиливу в проекції правої ключиці, що виник від дії тупого предмету і відноситься до легких тілесних ушкоджень. З приводу отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_8 у період з 28 травня 2015 року по 26 червня 2015 року знаходилась на стаціонарному лікуванні у хірургічному відділенні Конотопської ЦРЛ(а. наданих матеріалів 66-68).
З висновків судово- медичної експертизи № № 316, 317 від 16 липня 2015 року , вбачається, що характер і локалізація пошкоджень у ОСОБА_8 не виключає можливості утворення їх в результаті ударів лезом сокири в область голови та в проекції лівої ключиці і обухом сокири в проекції правої ключиці. В областях, куди були нанесені пошкодження, по твердженню ОСОБА_7 були виявлені рани, які могли утворитися з більшою долею вірогідності від дії леза сокири.(а. наданих матеріалів 75-76, 85-86).
З протоколу слідчого експерименту з обвинуваченим від 29 травня 2015 року вбачається, що він розповів , що взяв сокиру вдома, заховав її в сумку , і пішов до сусідки та , нанісши їй удари сокирою по голові та ключицях, утік, показав місце, де сховав сокиру(а. наданих матеріалів 78-83).
З протоколу слідчого експерименту з потерпілою від 04 липня 2015 року вбачається, що вона розповіла, що ОСОБА_7 наніс їй три удари лезом сокири по голові зверху, один удар лезом сокири по лівому плечу, один удар обухом по правому плечу(а. наданих матеріалів 69-72).
З протоколів огляду місця події : від 28 травня 2015 року вбачається, що при огляді господарства ОСОБА_8 на металевому заборі та фартуку було виявлено сліди речовини бурого кольору, схожого на кров (а. наданих матеріалів 16-18) ; від 29 травня 2015 року вбачається, що була оглянута обстановка в навпроти будинку АДРЕСА_1 , де у насадженнях виявлено сокиру з дерев`яним держаком у чорній синтетичній сумці(а. наданих матеріалів 20-22); від 29 травня 2015 року вбачається, що було оглянуто одяг ОСОБА_7 - сорочка з плямою бурого кольору та джинсова куртка, в які будучи одягненим ,за поясненнями ОСОБА_7 , він спричиняв тілесні ушкодження ОСОБА_8 (а. наданих матеріалів 88-89).
З висновків судово-імунонологічних експертиз № 647 від 30.06.2015 року, №648 від 30.06.2015 року, №650 від 25.06.2015 року, №651 від 25.06.2015 року вбачається, що походження крові по груповим характеристикам на ганчірці, фартуку, сорочці та куртці ОСОБА_7 можливе від потерпілої ОСОБА_8 , з висновку судово-цитологічної експертизи № 147 від 24.06.2015 року на металевій частині та топорищі, вилученого під час огляду місця події, виявлено кров людини, по груповим характеристикам якої не виключено її походження від потерпілої ОСОБА_8 (а. наданих матеріалів 105-107, 111-113, 129-130, 134-136, 140-143).
Згідно висновку судово-психіатричної експертизи ОСОБА_7 не виявляє ознак хронічного психічного захворювання й період часу, коли вчинив злочин, перебував в стані, коли міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. Під дію ст.19-20 КК України не підпадає(а. наданих матеріалів 160-163).
Аналізуючи надані та досліджені докази, суд дійшов висновку, що у обвинуваченого ОСОБА_7 був умисел на позбавлення життя ОСОБА_8 про що свідчить поведінка його до вчинення злочину, що він спостерігав за потерпілою з боку свого господарства, прийшов у двір до сусідки вже з заготовленим знаряддям злочину-сокирою і саме її лезом наніс удари у життєво важливий орган людини-голову потерпілої і плече, а потім ще обухом сокири у інше плече, при цьому , розуміючи і усвідомлюючи, що саме від ударів цим предметом та в життєво важливий орган може наступити смерть і він бажав настання такого тяжкого наслідку, про що не заперечував під час своїх пояснень у суді, в присутності свідків ОСОБА_19 та ОСОБА_11 , які чули, як він, говорячи, що має хвороби, скоро має померти, бажав, щоб померла і сусідка ОСОБА_8 . Крім того, ОСОБА_7 , будучи чоловіком і значно сильнішим за потерпілу , наносячи удари сокирою по голові потерпілої та плечах, утримував її силою за руку, не даючи їй можливості вирватись і захиститися, про що показала потерпіла. Вказане також свідчить про наявність у обвинуваченого умислу на вбивство і підстав недовіряти потерпілій у суду немає, оскільки її покази узгоджуються з іншими доказами і доповнюються ними. Не вчинивши усі дії, які вважав необхідними для доведення вбивства до кінця, боячись бути викритим, обвинувачений утік з місця вчинення злочину, про що показала потерпіла ОСОБА_8 , свідок ОСОБА_9 , завдяки появі якого обвинувачений і не довів свій умисел до кінця. Заподіявши сокирою тілесні ушкодження ОСОБА_8 , ОСОБА_7 заховав сокиру у кущах, а сам переховувався у родичів у селі, що за 7 кілометрів від місця вчинення ним злочину, і про зазначені обставини показав сам обвинувачений, що тікав через поле до родичів у с. Осадче, а також свідок ОСОБА_18 , син обвинуваченого, який того дня ввечері забрав батька від родичів у с. Осадче і відвіз у міліцію, так як дізнався від брата та матері, що батько порубав сокирою сусідку. Під час слідчого експерименту обвинувачений показав, де сховав сокиру, яку знайдено і на ній виявлено сліди крові потерпілої, крім того, у обвинуваченого вилучено сорочку і куртку, на яких також маються сліди крові, яка за характеристиками може належати потерпілій., що підтвержується висновками імунологічних експертиз та цитологічної. Обвинувачений ОСОБА_7 , вчинивши дії, які вважав необхідними для вбивства потерпілої, не досяг бажаного наслідку, оскільки смерть ОСОБА_8 не настала з причин, які не залежали від його волі, внаслідок того, що злочин одразу був виявлений ОСОБА_9 і потерпілу невідкладно було госпіталізовано до хірургічного відділення Конотопської ЦРЛ, де їй надано було вчасно допомогу, а як вбачається з висновку СМЕ у потерпілої малися тяжкі тілесні ушкодження і в разі несвоєчасної допомоги мог ли б привести до смерті потерпілої.
Враховуючи фактичні обставини справи, суд дійшов висновку, що ОСОБА_7 ,маючи умисел на вбивство ОСОБА_8 , вчинив не всі дії для доведення умислу до кінця з причин , що не залежали від його волі , оскільки почувши , що ОСОБА_9 помітив його дії, втік з місця вчинення злочину , не довівши задумане до кінця .
Таким чином, винуватість ОСОБА_7 повністю доведена і його дії суд кваліфікує за ст.ст.15 ч.3, 115 ч.1 КК України - незакінчений замах на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, оскільки він не вчинив усіх дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця з причин, що не залежали від його волі.
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_7 , суд визнає вчинення злочину щодо особи похилого віку.
Обставинами, що помякшують покарання ОСОБА_7 , суд визнає його каяття та активне сприяння розкриттю злочину, що раніше не судимий, має хворобливий стан здоров`я.
Обвинувачений ОСОБА_7 на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, хоча характеризується за місцем проживання, як особа, що зловживає спиртними напоями, є пенсіонером за віком .
Враховуючи обставини справи, думку потерпілої, суд дійшов висновку, що ОСОБА_7 слід призначити покарання в межах санкції ст 115 ч. 1 КК України і що підстави для застосування більш м`якого покарання відсутні. Однак, враховуючи встановлені пом`якшуючі обставини, що раніше не судимий, розкаявся у вчиненому, вибачився перед потерпілою, його стан здоров`я, суд вважає за можливе призначити покарання у мінімальному розмірі, визначеному санкцією ст. 115 ч. 1 КК України у виді семи років позбавлення волі і що таке покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення і попередження нових злочинів.
Приймаючи до уваги, що ОСОБА_7 своїми протиправними діями заподіяв потерпілій шкоду, які вона оцінює у 8 068 гривень 51 копійку - матеріальну і у 50 тисяч гривень- моральну, підлягає задоволенню її цивільний позов про стягнення матеріальної шкоди в сумі 8 068 гривень 51 копійка та моральної шкоди на суму 50 тисяч гривень, які суд визнає доведеними, щодо матеріальної шкоди доданими до позову доказами-товарними та фіскальними чеками (а.п 8-17 ), а моральної обсягом страждань отриманих потерпілою від злочину і, на думку суду , визначена нею сума є цілком обгрунтована, є такою, що відповідає принципам розумності і справедливості, віку потерпілої та завданим їй порушеннями нормального укладу її життя , а також підлягає задоволенню позов прокурора, який здійснює процесуальне керівництво, в інтересах держави в особі Фінансового управління Конотопської міської ради про стягнення витрат на стаціонарне лікування потерпілої від злочину в Конотопській ЦРЛ в сумі 6575 гривень 12 копійок.
Ухвалою суду від 30 травня 2015 року відносно ОСОБА_7 обрано запобіжний захід - тримання під вартою, який судом продовжено до 03 жовтня 2015 року. Суд, враховуючи клопотання прокурора про залишення запобіжного заходу ОСОБА_7 у виді тримання під вартою до вступу вироку в законну силу, а також обставини, які були підставою для обрання запобіжного заходу, що ОСОБА_7 зловживає спиртними напоями, що переховувався після вчинення злочину, а потім намагався покінчити життя самогубством , дійшов висновку, що наявні ризики і підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_7 може ухилитися від відбування покарання та або вчинити нові злочини і що його поведінка є небезпечною для суспільства, а тому запобіжний захід - тримання під вартою ОСОБА_7 слід залишити до набрання вироком законної сили. Питання про речові докази слід вирішити у порядку ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст.370,374 КПК України, -
Ухвалив:
ОСОБА_7 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ст.ст.15 ч.3, 115 ч.1 КК України і призначити йому покарання у виді семи років позбавлення волі.
Запобіжний захід тримання під вартою ОСОБА_7 залишити до вступу вироку в законну силу. Строк відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з 29 травня 2015 року року, з 15 години, тобто з моменту затримання.
Цивільні позови ОСОБА_8 та прокурора, який здійснює процесуальне керівництво, в інтересах держави в особі Фінансового управління Конотопської міської ради про стягнення витрат на стаціонарне лікування потерпілої від злочину задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави в особі Фінансового управління Конотопської міської ради 6575 (шість тисяч п`ятьсот сімдесят п`ять )гривень 12 копійок.
Речові докази, які знаходиться в кімнаті зберігання речових доказів Конотопського МВ УМВС в Сумській області: сокиру, змиви нашарування бурого кольору з хвіртки, фартук, ганчірку, зразки крові ОСОБА_8 , ОСОБА_7 знищити; сорочку і джинсову куртку- повернути ОСОБА_7 .
На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Сумської області через Конотопський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня проголошення вироку, а засудженим, який перебуває під вартою - в той же строк з дня отримання копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги на вирок, якщо його не скасовано, вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1