У х в а л а

Іменем України

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого ОСОБА_5.,
суддів ОСОБА_6 і ОСОБА_7,
перевіривши в судовому засіданні 15 лютого 2016 року в м. Києві заяву засудженого ОСОБА_4 про перегляд ухвали колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 4 грудня 2014 року щодо нього,

установила:

Ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 4 грудня 2014 року залишено без зміни вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 5 грудня 2013 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 25 лютого 2014 року про засудження ОСОБА_4 за частиною другою статті 286 Кримінального кодексу України (далі - КК) до покарання у виді позбавлення волі на строк три роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк один рік із звільненням на підставі статті 75 КК від відбування покарання з випробуванням на один рік іспитового строку.

Засуджений ОСОБА_4 подав до Верховного Суду України заяву про перегляд ухвали колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 4 грудня 2014 року щодо нього з підстави неоднакового застосування судом касаційної інстанції однієї й тієї самої норми права, передбаченої законом України про кримінальну відповідальність, у подібних правовідносинах, що зумовило ухвалення різних за змістом судових рішень. Твердить, що цивільний позов у кримінальній справі вирішено з порушенням вимог статей 62 і 128 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) і статей 1192 та 1194 Цивільного кодексу України (далі - ЦК). На думку заявника, суд першої інстанції невірно визначився як з особами цивільних позивача й відповідача, так і з розміром та способом відшкодування збитків, що призвело до подвійного отримання цивільним позивачем належного йому відшкодування. Просить скасувати зазначену ухвалу в частині вирішення цивільного позову та направити справу в цій частині на новий розгляд до суду касаційної інстанції.

На обґрунтування заяви засуджений ОСОБА_4 посилається на ухвалу колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 жовтня 2015 року.

Одночасно засуджений ОСОБА_4 заявив клопотання про поновлення строку для подання заяви про перегляд ухвали колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 4 грудня 2014 року.

Засуджений ОСОБА_4 обґрунтовує причини пропуску строку тим, що вчасно не отримав відповіді з Верховного Суду України на свою попередню заяву про перегляд цієї ж ухвали від 4 грудня 2014 року. Твердить, що про ухвалу судді Верховного Суду України від 4 грудня 2015 року, якою вказану заяву було залишено без руху із наданням строку на усунення її недоліків, дізнався лише з ухвали судді Верховного Суду України від 14 січня 2016 року про повернення тієї заяви, а до того часу не міг реалізувати своє право на звернення до Верховного Суду України.

Заслухавши суддю-доповідача та перевіривши доводи заяви, колегія суддів дійшла висновку про таке.

Згідно з частиною першою статті 447 КПК заява про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 445 цього Кодексу, подається протягом трьох місяців з дня ухвалення судового рішення, стосовно якого заявлено клопотання про перегляд, або з дня ухвалення судового рішення, на яке здійснюється посилання на підтвердження підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 445 цього Кодексу, якщо воно ухвалено пізніше.

Відповідно до частини шостої статті 447 КПК України, у разі пропущення строку, встановленого частинами першою - третьою цієї статті, з причин, визнаних поважними, суд за клопотанням особи, яка подала заяву про перегляд судового рішення, може поновити цей строк.

Під поважними причинами пропущення процесуального строку слід розуміти неможливість особи подати заяву у визначений законом строк у зв'язку з такими обставинами, які були чи об'єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що подала заяву про перегляд судових рішень, пов'язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.

Такі обставини мають бути підтверджені належними та допустимими доказами.

Згідно з копіями долучених до заяви документів, судове рішення, стосовно якого засуджений ОСОБА_4 заявив клопотання про перегляд, було ухвалено 4 грудня 2014 року, рішення касаційного суду, на яке він здійснює посилання на підтвердження підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 445 КПК, ухвалено 7 жовтня 2015 року, а заяву про перегляд судового рішення Верховним Судом України засуджений подав лютого 2016 року.

Отже засуджений ОСОБА_4 звернувся до Верховного Суду України з вказаною заявою поза межами визначеного процесуальним законом тримісячного терміну.

Посилання засудженого ОСОБА_4 як на підставу для поновлення йому строку на подання заяви на неспроможність раніше реалізувати своє право на звернення до Верховного Суду України через невчасне одержання інформації про результати розгляду Верховним Судом України його попередньої заяви, поданої в строк, як на обставину, яка безпосередньо унеможливлювала або ускладнювала можливість вчинення ним зазначеної процесуальної дії у визначений законом строк, не може бути визнано поважною причиною для поновлення строку.

Як убачається з матеріалів провадження, ОСОБА_4 було вчасно та належним чином повідомлено про результат розгляду його попередньої заяви. За даними відділення поштового зв'язку у м. Гайсин, рекомендовані листи на ім'я ОСОБА_4 за № 002 і № 995 від 10 грудня 2015 року було повернуто на адресу Верховного Суду України 10 січня 2016 року за закінченням терміну зберігання. Засуджений ОСОБА_4 не надав доказів, які б свідчили про наявність будь-яких непереборних обставин для ознайомлення його із зазначеними листами.

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, що у задоволенні клопотання заявника про поновлення строку про перегляд судового рішення необхідно відмовити, а вказану заяву засудженого ОСОБА_4 залишити без розгляду.

Керуючись частиною шостою статті 447, статтею 450 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів

ухвалила:

Відмовити засудженому ОСОБА_4 у задоволенні клопотання про поновлення строку для подання заяви.

Заяву засудженого ОСОБА_4 про перегляд Верховним Судом України ухвали колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 4 грудня 2014 року - залишити без розгляду.

Судді:

ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_7