Провадження № 1-кс/592/3254/14

УХВАЛА

21 жовтня 2014 року м.Суми

Слідчий суддя Ковпаківського районного суду міста Суми у складі головуючого судді - ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі слідчого СВ СРВ УМВС України у Сумській області ОСОБА_3 , без фіксації процесуальної дії за допомогою технічних засобів, розглянувши клопотання слідчого СВ СРВ УМВС України у Сумській області ОСОБА_3 , про арешт тимчасово вилученого майна в кримінальному провадженні № 0000922 від 01.10.2014, за ознаками ч. 1 ст. 286 КК України
Перевірив надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку сторін ОСОБА_3 ,

встановив:

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна та обґрунтовуючи внесене клопотання зазначив, що 30.09.2014 до чергової частини Сумського РВ УМВС України в Сумській області надійшло повідомлення від оператора « 102» про те, що в с. Косівщина, Сумського району, по вул. Бузковій, автомобіль «Сузукі» д.н. НОМЕР_1 ,під керуванням ОСОБА_4 скоїв наїзд на гр-на ОСОБА_5 , 1990 р.н., мешканця: АДРЕСА_1 . Діагноз: ЗЧМТ, струс головного мозку, забій обох голоней, забій обох колінних суглобів.
Беручи до уваги вищевикладене та враховуючи, що в матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що автомобіль «Сузукі Свіфт» д.н. НОМЕР_1 має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні. Для встановлення істини по справі необхідно проведення експертизи технічного стану вказаного транспортного засобу, крім того, автомобіль є знаряддям злочину по вказаному кримінальному провадженню, у зв`язку з чим належить арештувати майно, яке перебуває у власності ОСОБА_4 , а саме автомобіль «Сузукі Свіфт» д.н. НОМЕР_1 .
З урахуванням змісту ч.1 ст.286 КК України, яка встановлює кримінальну відповідальність за порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження у даному кримінальному провадженні автомобіль є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, тобто відповідає критеріям, зазначеним у ч.2 ст.167 КПК України.
Оскільки вилучений предмет має у даному кримінальному провадженні значення речових доказів, адже можуть бути використаний як доказ обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, потребами досудового розслідування виправдовується вилучення вказаних предметів, тому виникла потреба в накладенні арешту на майно
У судовому засіданні слідчий клопотання підтримав у повному обсязі, просить його задовольнити.
ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином.
Розглянувши клопотання та додані до нього документи, з`ясувавши думку слідчого, вважаю, що вказане клопотання слідчого, відповідно до ч.1 ст.173 КПК України має бути залишене без задоволення в зв`язку з наступними обставинами.
Згідно ст. 172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
В ст. 170 КПК України визначені підстави для арешту майна. Так, згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
Таким чином, за змістом чинного законодавства, зокрема, ч. 1 ст. 170 КПК України, арешт майна може бути накладено лише на майно підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
З матеріалів справи встановлено, що у даному кримінальному провадженні підозра нікому на теперішній час не повідомлена, та не встановлено хто є власником зазначеного в клопотанні майна.
За змістом чинного законодавства, зокрема, ч. 2 ст. 170 КПК України, слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Як вбачається з матеріалів справи, відсутнє підтвердження того, що майно, стосовно якого заявлено клопотання про арешт майна, належить на праві власності ОСОБА_4 , тому суд приходить до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 167, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя,

ухвалив:

В задоволенні клопотання слідчого СВ СРВ УМВС України у Сумській області ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна в кримінальному провадженні № 0000922 від 01.10.2014, за ознаками ч. 1 ст. 286 КК України - відмовити.
Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1