Справа № 11-а - 126/10 Головуючий у 1 інстанції Салій В.В.
Доповідач: Партика І.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

9 березня 2010 року Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Львівської області у складі

головуючого Леона О.І.,

суддів Партики І.В., Волинця М.М.,

за участю прокурора Малиш Н.С.,

захисника ОСОБА_1,

засудженого ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Львові справу за апеляціями прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, захисника адвоката ОСОБА_1 в інтересах засудженого ОСОБА_2, представника потерпілого адвоката ОСОБА_3 на вирок Жидачівського районного суду Львівської області від 22 грудня 2009р.,

ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком ОСОБА_2, 21 квітня 1991р. народження, уродженець та мешканець с. Ліщин Жидачівського району Львівської області, українець, громадянин України, з освітою неповною середньою, неодружений, військовозобовязаний, не працюючий, судимостей не має

засуджений за ч. 3 ст. 185 КК України на три роки вісім місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід підписку про невиїзд з постійного місця проживання змінено на взяття під варту з зали суду.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь потерпілого ОСОБА_4 7486 грн. 12 коп. матеріальної шкоди, 2000 грн. моральної шкоди, 4000 грн. витрат потерпілого по оплаті праці адвоката, а всього 13 486 грн.

Стягнуто із засудженого 901 грн. 44 коп. судових витрат. Питання речових доказів вирішено відповідно з вимогами закону.

За вироком суду ОСОБА_2 визнаний винним та засуджений за те, що 15.04.2009р. о 21 год. 45 хв. з метою заволодіння чужим майном, проник в будинок мешканки ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5, звідки таємно викрав цифрову відеокамеру вартістю 1850 грн. 00 коп., туалетну воду, цифровий фотоапарат «Кодак» - 900 грн. золотий ланцюжок італійського виробництва 3600 00 грн. , гроші в сумі 400 грн. та 50 Євро, що становить 511 грн. 126 коп., а всього майна на загальну суму 7486 грн. 12 коп.

Адвокат ОСОБА_1 захисник засудженого вніс на вирок суду апеляцію, у якій просить застосувати до ОСОБА_2 положення ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, покликаючись на те, що в ході досудового слідства та в суді засуджений вину визнав частково, оскільки фактично викрав лише туалетну воду та фотоапарат, сприяв слідству у розкритті злочину, однак суд 1 інстанції не взяв до уваги ці та інші помякшуючі обставини, і зокрема щире розкаяння у скоєному, часткове відшкодування потерпілому матеріальної та моральної шкоди. Просить врахувати, що злочин скоїв у неповнолітньому віці, за місцем проживання характеризується позитивно, вперше притягується до кримінальної відповідальності.

Представник неповнолітнього потерпілого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_3 у поданій апеляції просить скасувати вирок суду та постановити новий вирок, яким призначити ОСОБА_2 більш суворе покарання та стягнути 15 000 грн. моральної шкоди. Свої вимоги мотивує тим, що засуджений проник в будинок особи похилого віку, звідки викрав гаманець гр.. ОСОБА_5 бабці потерпілого та інше майно, вів себе зухвало. Вважає, що смерть останньої також повязана з крадіжкою, вчиненою засудженим, який заздалегідь підготував план і спосіб вчинення злочину, врахував похилий вік власниці будинку. На його думку суд 1 інстанції не врахував виключно негативні характеристики з місць навчання останнього, де він протягом 2006 2008р. вчиняв крадіжки особистих речей в гуртожитках навчальних закладів. Засуджений не розкаявся у вчиненому, не відшкодував заподіяної шкоди, погрожував та лякав потерпілого та його родичів, а тому вважає кримінальне покарання надто мяким, та таким, що не відповідає особі засудженого, тяжкості та суспільній небезпеці скоєного.

Прокурор у поданій апеляції просить скасувати вирок суду та постановити новий, яким призначити ОСОБА_2 більш суворе покарання з огляду на те, що судом при обранні покарання не враховано обставин, передбачених ст. 67 КК України, а саме проникнення в будинок особи похилого віку, дані про особу винного, схильність до вчинення правопорушень, думку потерпілого щодо призначення більш суворого покарання засудженому.

Заслухавши доповідача, засудженого та його захисника, які підтримали подані апеляції та заперечили проти апеляцій представника потерпілого та прокурора, прокурора, яка підтримала подану апеляцію та апеляцію представника потерпілого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_3, заперечила проти апеляцій інших учасників процесу, колегія суддів вважає, що такі до задоволення не підлягають.

Матеріалами справи, зібраними та перевіреними у судовому засіданні доказами, вина засудженого ОСОБА_2 у скоєнні інкримінованого йому злочину при вказаних у вироку обставинах повністю доведена, фактичні обставини справи ніким не оспорюються.

Призначаючи покарання засудженому, суд врахував дані про особу винного, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, розкаявся у вчиненому, вчинив злочин будучи неповнолітнім, характеристику з місця проживання (а.с. 155), та навчання (а.с. 157) частково відшкодував заподіяну шкоду, а тому обрав покарання, яке відповідає вимогам ст.ст. 50, 65 КК України в межах санкції статті 185 ч. 3 КК України.

Разом з тим суд 1 інстанції підставно не застосував до ОСОБА_2 положення ст. 75 КК України, з огляду на конкретні обставини по справі та поведінку засудженого після скоєного злочину, який не займався суспільно корисною працею та не бажав вчитись (а.с. 161, 162), погрожував потерпілому та його родичам.

Колегія суддів вважає, що обране судом покарання є необхідним і достатнім для виправлення та перевиховання засудженого, запобігатиме вчиненню ним нових злочинів.

При призначенні розміру відшкодування, судом першої інстанції враховано конкретні обставини справи, душевний стан потерпілого після вчиненого, матеріальний стан ОСОБА_2 та його родини, а тому виходячи із принципів виваженості, розумності та справедливості частково задовольнив цивільний позов, тому підстав для зміни вироку у цій частині колегія суддів не знаходить.

За наведених обставин вирок суду слід залишити без змін, а подані апеляції без задоволення.

Керуючись ст. ст. 362, 366, 377, 379 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Вирок Жидачівського районного суду Львівської області від 22 грудня 2009 року щодо ОСОБА_2 залишити без змін, а подані апеляції прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, захисника адвоката ОСОБА_1 в інтересах засудженого ОСОБА_2, представника потерпілого адвоката ОСОБА_3 без задоволення

Головуючий

Судді