Справа №1-96/10
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"20" квітня 2010 р. Сокальський районний суд Львівської області

в складі: головуючого - судді Веремчук О. А.

при секретарі Савран О.І., Сало А.Б.

з участю прокурора Мисяк В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Сокалі кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, не працюючого, раніше судимого,

по ч.3 ст. 342 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, 27.03.2009 року біля 22.30год., знаходячись разом із ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в приймальному покої ОСОБА_5 ЦРЛ, що по вул..Ярослава Мудрого, 26 м.Сокаль, Львівської області, перебуваючи в стані алкогольного спяніння висловлювався на адресу медичного персоналу приймального покою ОСОБА_5 ЦРЛ нецензурною лайкою та вчиняв перешкоди у виконані ними своїх службових обовязків. Після приїзду працівників ОСОБА_5 ГУМВСУ у Львівській області, а саме помічника дільничого інспектора міліції сержанта міліції ОСОБА_6 та дільничого інспектора міліції молодшого лейтенанта міліції ОСОБА_7, на їхні зауваження припинити свої протиправні дії не відреагував, а навпаки розірвав ОСОБА_6 та ОСОБА_7 формений одяг працівника міліції, крім того ОСОБА_7 завдав удар кулаком в обличчя чим примусив його до виконання явно незаконних дій, тобто невиконання основних обовязків працівника міліції, а саме обовязку по забезпеченні громадського порядку. Своїми діями ОСОБА_1 заподіяв ОСОБА_7 легкі тілесні ушкодження, що підтверджується висновком судово-медичної експертизи №120/2009 від 13.04.2009 року.

Таким чином в діях ОСОБА_1 наявні ознаки злочину передбаченого ч.3 ст.342 КК України опір представникові влади під час виконання ним службових обовязків поєднаний з примушуванням цих осіб шляхом насильства або погрози застосування насильства до виконання явно незаконних дій.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 свою вину у вчиненому ним злочині визнав повністю У вчиненому щиро розкаюється. просить суд його суворо не карати.

Надати будь-які пояснення по обставинах справи підсудний ОСОБА_1 відмовився.

Крім визнання вини ОСОБА_8 його вина в скоєнні описаного злочину також підтверджується іншими перевіреними судом доказами.

Допитаний під час розгляду справи потерпілий ОСОБА_7 в судовому засіданні повідомив, що 27.03.2009 року, приблизно о 22.00 год. оперативним черговим ОСОБА_5 ГУМВС України у Львівській області капітаном міліції ОСОБА_9 йому та помічнику ДІМ СДІМ ОСОБА_5 ГУМВС України у Львівській області молодшому сержанту міліції ОСОБА_6, який був підмінним водієм, було доручено відвезти в приймальний покій ОСОБА_5 ЦРЛ потерпілу ОСОБА_10, жительку смт.Жвирка вул. Дорошенка, 18/2, оскільки в ОСОБА_5 розглядалася її заява про зґвалтування. За ОСОБА_10 вони заїжджали до неї додому, після чого відвезли її в приймальний покій ОСОБА_5 ЦРЛ.

Після цього, він разом із ОСОБА_6, службовим автомобілем, доставили у приймальний покій ОСОБА_5 ЦРЛ ОСОБА_10 разом із її сином ОСОБА_11. Зайшовши в приймальний покій, він побачив, що там знаходяться троє незнайомих йому чоловіків та незнайома жінка, які голосно кричали в адресу медперсоналу, ображали їх нецензурними словами, та щось із ними виясняли. Вони перебуваючи на службі, знаходились в форменому одязі, при собі мали вогнепальну зброю. Підійшовши до вказаних осіб, він представився їм працівником ОСОБА_5, після чого зробив їм зауваження з приводу їхньої поведінки. На його зауваження вказані особи відреагували неадекватно, почали ображати їх нецензурними словами, поводили себе агресивно, ображали їх незважаючи на те, що вони були у форменому одязі працівників міліції, не виконували їхніх законних вимог та продовжували порушувати громадський порядок. Один з правопорушників, а саме ОСОБА_12, мав розсічену брову та був весь в крові. Після чого один з хлопців, як йому зараз відомо ОСОБА_1, наніс удар рукою йому в обличчя (в праву сторону). Тоді помічник дільничого ОСОБА_6 почав застосовувати заходи фізичного впливу до ОСОБА_1, а саме закручувати йому руку за спину, щоб вивести з приміщення ОСОБА_5 ЦРЛ, а він в цей момент, віддавши папку черговому лікарю, почав телефонувати по мобільному о/у ВКМСД ОСОБА_5 ГУМВС України у Львівській області ст. лейтенанту міліції ОСОБА_13, так як він був першим у списку раніше набраних номерів телефонів. Задзвонивши до ОСОБА_13 він йому повідомив, що їм потрібна допомога у затриманні правопорушників та попросив повідомити оперативного чергового ОСОБА_5 ГУМВС України у Львівській області капітана міліції ОСОБА_9 про події, які відбувались в приймальному покої ОСОБА_5 ЦРЛ, так як з розмови з ОСОБА_13 взнав, що він перебуває в черговій частині РВ. Після цього, він підійшов до помічника ДІМ ОСОБА_6 та почав допомагати йому вивести з приміщення.

Тоді він запропонував правопорушникам вийти на вулицю та присісти в службовий автомобіль. Вийшовши на вулицю, ОСОБА_1 та жінка, як йому зараз відомо ОСОБА_2, почали чинити їм опір, опирались, шарпати їх за формений одяг. При цьому ОСОБА_1 вхопив за руку помічника дільничого інспектора міліції ОСОБА_6, потягнув його за формений одяг і розірвав його. ОСОБА_12 намагався завадити помістити ОСОБА_1 у службовий автомобіль, відпихав його і ОСОБА_6 від ОСОБА_1 і так як в нього з розбитої брови текла кров, він своєю кровю вимазав йому рукав форменого одягу. ОСОБА_12 від них забрав ОСОБА_4 Після цього, ними було поміщено ОСОБА_1 у службовий автомобіль в відділення для адмінзатриманих. Перебуваючи в салоні службового автомобіля, ОСОБА_1 ногами, щосили почав наносити неодноразові удари по задній лівій дверці службового автомобіля зі середини та намагався втекти. При цьому погрожував їм, що якщо вони не відчинять йому дверцят та не випустять його, він сам їх відчинить, а після того повбиває їх. В свою чергу вони намагались заспокоїти його та відчинити двері автомобіля, але це їм не вдавалося, так як внаслідок ударів ОСОБА_1 обидві задні дверки автомобіля заклинило. В цей час приїхали помічник відповідального ОСОБА_5 ГУМВС України у Львівській області капітан міліції ОСОБА_14, разом із старшим слідчим СВ ОСОБА_5 ГУМВС України у Львівській області лейтенантом міліції ОСОБА_15 та о/у ВКМСД ОСОБА_5 ГУМВС України у Львівській області ст.лейтенантом міліції ОСОБА_13 Тоді вони відчинили дверку автомобіля, з якого вийшов ОСОБА_1, після чого йому на руки було накладено кайданки та поміщено знову у службовий автомобіль у відділення для адмінзатриманих. Оглянувши службовий автомобіль, вонис зясували, що внаслідок нанесення ударів, ОСОБА_1 пошкодив ліву та праву задні дверки службового автомобіля. На той час ОСОБА_2 та ОСОБА_12 знаходились на вулиці неподалік службового автомобіля. Після цього він разом з ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_13, ОСОБА_12 і, як пізніше зясувалося, ОСОБА_4, пішли в приймальний покій для надання медичної допомоги ОСОБА_12. Біля службового автомобіля залишився ОСОБА_6 через одну-дві хвилини він повернувся до автомобіля і побачив, що біля службового автомобіля ОСОБА_2 шарпає за формений одяг підмінного водія ОСОБА_6. Підійшовши до них, він відкрив дверку службового автомобіля та запропонував ОСОБА_2 присісти в нього, але вона продовжувала опиратись, після чого замахнулась рукою і намагалась вдарити ОСОБА_6 в обличчя. Тоді він біля службового автомобіля застосував до ОСОБА_2 спецзасіб - газовий балончик «Терен 4М». Внаслідок цього, ОСОБА_2 припинити їм опір і вони помістили її у відділення для адмінзатриманих службового автомобіля, де вже знаходився ОСОБА_1

В цей час з приймального покою вийшов ОСОБА_14 та сказав їм, щоб вони ОСОБА_1 та ОСОБА_2 доставили в ОСОБА_5 ГУМВС України у Львівській області, що вони і зробили. Залишивши в черговій частині ОСОБА_1 та ОСОБА_2, вони повернулись в приймальний покій ОСОБА_5 ЦРЛ за ОСОБА_12 і разом з ОСОБА_4 теж доставили їх в ОСОБА_5

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні надав покази, аналогічні показам ОСОБА_7.

Допитана в судовому засіданні як свідок ОСОБА_2 показала, що 27.03.2009 року, біля 15 год., до неї додому прийшов її рідний брат ОСОБА_16, який 20.02.2009 року звільнився із Львівської виправної колонії №48, де відбував покарання згідно вироку Червоноградського міського суду за вчинення злочинів, передбачених ч.2 ст.186, ч.1 ст.122 КК України. Через деякий час до неї прийшов їхній спільний із ОСОБА_16 знайомий ОСОБА_12. Із ОСОБА_12 прийшов його знайомий ОСОБА_4. Таким чином, у вказаній компанії, протягом деякого часу, вони сиділи, розмовляли і пили пиво.

Приблизно о 19 год. я, її брат ОСОБА_16, ОСОБА_4 та ОСОБА_12 пішли в бар „Топопо, що біля магазину „Рукавичка в м.Сокалі. У вказаному барі вони сиділи за одним столиком і вживали алкогольні напої (пиво, горілку).

Під час того, як вони сиділи за столиком, ОСОБА_12 на деякий час відлучився від них (сказав, що йде в туалет), а коли повернувся, то вони побачили, що в нього була розсічена брова з якої йшла кров. Де саме і яким чином ОСОБА_12 розсік брову, їй невідомо.

Тоді вони замовили таксі і ми всі разом поїхали в приймальний покій ОСОБА_5 ЦРЛ, оскільки ОСОБА_12 потрібно було надати медичну допомогу.

Приблизно після 21 год., точніше не пригадує, вони приїхали в приймальний покій. Зайшовши в один із кабінетів, вони попросили медсестер та лікаря, які там знаходились, надати медичну допомогу ОСОБА_12, однак їм сказали зачекати деякий час. Постоявши деякий час в коридорі, вона вдруге зайшла в приймальний покій і попросила надати медичну допомогу ОСОБА_12, однак їм знову сказали чекати. Це їх обурило і вони почали сваритися із вказаними медичними працівниками та вимагали негайно надати медичну допомогу їхньому товаришу. Однак, це не сподобалося медичним працівникам і вони, по телефону, викликали наряд міліції.

Приблизно після 22 год, коли точніше не пригадує, в приймальний покій ОСОБА_5 ЦРЛ прибули двоє працівників міліції, які були одягнуті в форменний одяг працівників міліції. Вказані особи, представились їм працівниками ОСОБА_5 і зробили зауваження з приводу того, що вони вчинили скандал із медпрацівниками. Після цього, один із вказаних працівників міліції, застосувавши заходи фізичного впливу, помістив її брата ОСОБА_1 в службовий автомобіль міліції, який знаходився при вході в приймальний покій. Вона вийшла слідом за працівниками міліції, які виводили її брата, і почала виясняти в них, за що вони забирають ОСОБА_1. Один із працівників міліції сказав, щоб вона також їхала з ними в ОСОБА_5 і там вони зі всім розберуться. Вона сказала, що не хоче нікуди їхати, після чого її примусово помістили в автомобіль, де вже знаходився ОСОБА_1 і при цьому застосували до неї спецзасіб газовий балончик.

Після цього, її разом із братом доставили в ОСОБА_5 ГУМВС України у Львівській області. Слідом за ними, на іншому автомобілі, в ОСОБА_5 доставили ОСОБА_12 та ОСОБА_4.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні повідомив, що27.03.2009 року, протягом дня, він знаходився в себе вдома. Ввечері, він зателефонував до свого знайомого ОСОБА_12, який сказав йому, що в даний час знаходиться в гостях у своїх друзів. В ході розмови, ОСОБА_12 запропонував і йому прийти до них, та сказав адресу де вони проживають. На вказану пропозицію він погодився і пішов в напрямку стадіону „Хімік до житлових будинків. Там його зустрів ОСОБА_12 разом з яким вони пішли в квартиру до його знайомої ОСОБА_2. В ОСОБА_2 також був її брат ОСОБА_1. Протягом деякого часу вони сиділи всі разом, розмовляли та вживали спиртне.

Біля 21 год., ОСОБА_2 запропонувала їм піти в бар „ТОПОПО, на що вони погодились. У вказаному барі вони продовжували вживати алкогольні напої. Коли вони сиділи за столом, ОСОБА_12 кудись відлучився. Через декілька хвилин він повернувся і вони побачили, що в нього розсічена брова з якої текла кров. Що з ним сталося він небачив.

Після цього, ОСОБА_2 запропонувала завезти ОСОБА_12 в приймальний покій ОСОБА_5 ЦРЛ, для надання йому медичної допомоги. Тоді, він, ОСОБА_12, ОСОБА_1 та ОСОБА_2, на таксі, поїхали в ОСОБА_5 ЦРЛ. Коли вони приїхали в приймальний покій, то там знаходились три медсестри та лікар. Вони попросили надати медичну допомогу ОСОБА_12, однак їм сказали трохи зачекати в коридорі. Протягом деякого часу вони чекали в коридорі, однак їх ніхто не кликав. Тоді, ОСОБА_2 почала обурюватися з приводу відношення лікарів, і наполегливо вимагала в них надати медичну допомогу ОСОБА_12. Це супроводжувалося криками з їхньої сторони в адресу лікарів, оскільки їх обурило те чому саме лікарі на них не звертають увагу і нехочуть надати медичну допомогу ОСОБА_12.

Приблизно в цей час (приблизно після 22 год.) в приймальний покій зайшли двоє працівників міліції в форменному одязі і представилися працівниками ОСОБА_5 Вказані працівники міліції запиталися їх, чого вони порушують громадський порядок, на що вони відповіли, що обурені відношенням до них медичних працівників. Однак, вказані працівники міліції відразу взяли під руки ОСОБА_1 і вивели його на вулицю. Він також пішов слідом за ними і побачив, що ОСОБА_1 помістили в спецавтомобіль міліції. Про те, щоб ОСОБА_1 застосовував фізичне насильство до працівників міліції він небачив, оскільки відразу повернувся в приміщення приймального покою до ОСОБА_12. Коли він повернувся, то ОСОБА_12 вже надавали медичну допомогу. ОСОБА_2 в приймальному покої вже небуло. Наскільки він пригадує, то в цей час вона вийшла на вулицю до свого брата ОСОБА_1. Особисто він декілька хвилин стояв біля ОСОБА_12, поки йому надавали медичну допомогу, а коли вийшов на вулицю, то побачив, що вказаного спец автомобіля міліції вже немає. Як він дізнався пізніше, то ним в ОСОБА_5 повезли ОСОБА_1 і його сестру ОСОБА_2. Незадовго після цього, також доставили в ОСОБА_5 його та ОСОБА_12.

Своїми показами в судовому засіданні свідок ОСОБА_17 показали, що вона працює медсестрою в приймальному покої ОСОБА_5 ЦРЛ з 2000 року і по даний час. 27.03.2009 року вона заступила на чергування в приймальний покій ОСОБА_5 ЦРЛ.

Приблизно до 22 год. чергування йшло за своїм звичайним порядком. Ніяких надзвичайних ситуацій не виникало. Після 22 год., в приймальний покій звернулася група людей із 4 осіб (одна жінка і 3 чоловіків) і попросили надати медичну допомогу їхньому товаришу, як пізніше зясувалося ОСОБА_12, в якого був забій лівої брови. В момент коли вказані особи звернулися до них за медичною допомогою, в приймальному покої знаходилася ще ОСОБА_18 та ОСОБА_19. Вислухавши їх вказаних осіб, вони попросили їх трохи зачекати, оскільки їм необхідно було покликати лікаря. Однак, вказані особи, як пізніше зясувалося ОСОБА_4, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 не захотіли чекати, а почали виражатися в їхню адресу грубою нецензурною лайкою, почали кричати, вимагали прийняти їх негайно, що призвело до порушення громадського порядку. Тоді вони викликали лікаря-травматолога ОСОБА_20, який через декілька хвилин прийшов в приймальний покій. Побачивши лікаря ОСОБА_20, вказані вище особи ще сильніше почали викрикувати та виражатися нецензурною лайкою. Найагресивніше себе поводила ОСОБА_2 та ОСОБА_1. Коли прийшов лікар ОСОБА_20, то вони обоє декілька разів забігали в середину, ображали їх, нехотіли нічого слухати і обурювались чому їх заставляють чекати. Із вказаної компаній найспокійніше себе поводив ОСОБА_4. Він з вигляду був тверезим, поводив себе більш-менш спокійно на відміну від ОСОБА_2, ОСОБА_1 та ОСОБА_12, які явно були в стані алкогольного спяніння. Зважаючи на поведінку вказаних осіб і те що вони не бажали заспокоїтись, лікар ОСОБА_20 зателефонував в чергову частину ОСОБА_5 і повідомив про факт порушення громадського порядку.

Через декілька хвилин, приблизно між 22 год. і 23 год., в приймальний покій ОСОБА_5 ЦРЛ приїхали двоє працівників міліції ОСОБА_7 та ОСОБА_6. Вказані працівники міліції були одягнуті в форменний одяг працівників міліції. Вони зробили зауваження вказаним громадянам і попросили їх припинити порушувати громадський порядок. Однак, побачивши працівників міліції, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 почали вже кричати і виражатись нецензурною лайкою до працівників міліції. Що конкретніше відбувалось між ними вона не бачила, оскільки зачинила двері в кабінеті і почала надавати медичну допомогу жінці (як прізвище не пригадує), яка також в цей час звернулася за медичною допомогою. Як її пізніше стало відомо, вказані працівники міліції затримали ОСОБА_2 та ОСОБА_1 і доставили їх в ОСОБА_5 Після цього, в приймальному покої стало значно спокійніше.

Закінчивши із вказаною жінкою, вони прийняли ОСОБА_12 і почали надавати йому медичну допомогу. Разом із ним був ОСОБА_4, вони обоє поводили себе спокійно. Надавши ОСОБА_12 медичну допомогу, він разом із ОСОБА_4 пішов з приймального покою. Про те, що із ними відбувалося далі, їй невідомо.

Аналогічні покази були надані свідком ОСОБА_18

Згідно оголошених судом свідчень ОСОБА_13М при допиті слідчим він поясним, що, 27.03.2009 року ніс службу в складі добового наряду ОСОБА_5 Крім нього, в складі добового наряду також перебували відповідальний по ОСОБА_5 ОСОБА_14, оперативний черговий капітан міліції ОСОБА_9, помічник оперативного чергового прапорщик міліції ОСОБА_21, ст. слідчий СВ лейтенант міліції ОСОБА_15.

В цей день, приблизно між 22 та 23 год., в ОСОБА_5 поступило телефонне повідомлення від лікаря ОСОБА_5 ЦРЛ ОСОБА_20 про те, що під час надання медичної допомоги ОСОБА_12, присутні з ним громадяни ОСОБА_1 та ОСОБА_2 виражають явну неповагу до медичного персоналу, поводять себе зухвало, виражаються нецензурною лайкою та порушують громадський порядок. Вказане повідомлення було зареєстроване в ЖРЗПЗ ОСОБА_5 ГУМВС України у Львівській області.

Через деякий час до нього на мобільний телефон зателефонував дільничий інспектор міліції ОСОБА_7 і повідомив про те, що в приймальному покої ОСОБА_5 ЦРЛ знаходяться громадяни, які ображають медичний персонал нецензурною лайкою, агресивно себе поводять, на зауваження припинити вчиняти вказані дії не реагують, а навпаки вчиняють їм опір.

Після цього, він разом із ОСОБА_14 та ст.слідчим Горбаєм В.І. виїхали в приймальний покій ОСОБА_5 ЦРЛ. Приїхавши на місце події, вони побачили службовий автомобіль ОСОБА_5, в якому сидів незнайомий йому чоловік (тепер йому відомо, що це ОСОБА_1В.), поводив себе неадекватно, кричав і щосили стукав ногами в задні ліві дверцята службового автомобіля. Тоді, вони відчинили дверку службового автомобіля і ОСОБА_1 вийшов на вулицю. Після цього, з метою припинити його агресивні дії, вони вдягнули йому на руки кайданки і знову помістили в службовий автомобіль у відділення для адмінзатриманих. Оглянувши службовий автомобіль вони зясували, що внаслідок нанесення ударів ОСОБА_1 пошкодив ліву та праву задні дверки службового автомобіля. Разом із ОСОБА_1 також були ОСОБА_2, ОСОБА_12 та ОСОБА_4. Що стосується ОСОБА_4, то він поводив себе спокійно, був біля ОСОБА_12, якому надавали медичну допомогу. Найбільш неадекватно себе поводив ОСОБА_1. Його сестра ОСОБА_2 поводила себе більш спокійніше.

Після цього, вони доставили ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_12 та ОСОБА_4 в ОСОБА_5 ГУМВС України у Львівській області для зясування обставин даного інциденту.

(а.с.159-161)

Протоколом відтворення обстановки і обставин події з якого вбачається, що ОСОБА_7 розповів та показав при яких обставинах йому вчинив опір ОСОБА_1.

(а.с.131-132)

Протоколом відтворення обстановки та обставин події з якого вбачається, що ОСОБА_6 розповів та показав при яких обставинах йому вчинив опір ОСОБА_1.

(а.с.142-145)

Протоколом виїмки форменного одягу працівника міліції (бушлак) дільничого інспектра міліції СДІМ ОСОБА_5 ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_7, в якому він був одягнутий 27.03.2009 року.

(а.с.69)

Протоколом виїмки форменного одягу працівника міліції (бушлак) помічника дільничого інспектра міліції СДІМ ОСОБА_5 ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_6, в якому він був одягнутий 27.03.2009 року.

(а.с.71)

Протоколом огляду речових доказів, а саме форменного одягу (бушлак) дільничого інспектра міліції СДІМ ОСОБА_5 ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_7 та помічника дільничого інспектра міліції СДІМ ОСОБА_5 ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_6

(а.с.73-74)

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №120/2009 від 13.04.2009 року вбачається, що в ОСОБА_7 мався забій мяких тканин правої щоки, який утворився від дії твердого тупого предмету, незадовго до звертання за медичною допомогою, міг утворитися 27.03.2009 року від удару кулаком і відноситься до легких тілесних ушкоджень.

(а.с.54-55)

На підставі вищезазначеного, суд приходить до висновку, що вину підсудного ОСОБА_1 у вчиненні опору представникові влади під час виконання ним службових обовязків, поєднаний з примушенням цих осіб шляхом насильства або погрози застосування такого насильства до виконання явно незаконних дій по ч.3 ст. 342 КК України є правильною.

Обставиною, яка помякшує покарання обвинуваченого ОСОБА_1 є добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_1 є рецидив злочинів та вчинення злочину в стані алкогольного спяніння.

Таким чином, вина ОСОБА_1 у вчиненні ним злочину, передбаченого ч.3 ст.342 КК України доведена повністю.

При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що помякшують та обтяжують покарання.

Дослідивши докази по справі, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності суд приходить до висновку, про необхідність звільнення підсудного від відбування покарання з випробуванням, оскільки виправлення засудженого можливе без відбування призначеного покарання.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд,-

З А С У Д И В:

ОСОБА_1 по ч.3 ст.342 КК України визнати винним та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_1 від відбування призначеного покарання з випробуванням та встановити йому іспитовий строк в 2(два) роки, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обовязки.

На підставі ст.76 КК України, покласти на засудженого ОСОБА_1 обовязок періодично зявлятися в кримінально-виконавчу інспекцію для реєстрації.

Запобіжний захід засудженому, до вступу вироку в законну силу, залишити попередній підписку про невиїзд.

На вирок може бути подана апеляція до Львівського апеляційного суду через Сокальський районний суд протягом пятнадцяти діб з моменту його проголошення.

Головуючий:ОСОБА_22