Справа № 461/6646/15-к
Провадження № 1кп/461/333/15
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.11.2015
Галицький районний суд м.Львова

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № №0001673 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки Пустомитівського району Львівської області, громадянки України, українки, освіта вища, згідно з ст. 89 КК України не судима, яка зареєстрована та проживає: АДРЕСА_1

обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 357, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 190 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

14.04.2014, близько 10 год. 00 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи на АДРЕСА_2 , діючи умисно, зловживаючи довірою ОСОБА_6 , під приводом надання допомоги з оформлення на роботу, незаконно заволоділа паспортом громадянина України серія НОМЕР_1 та пенсійним посвідченням, виданими на ім`я ОСОБА_6 .

Продовжуючи свої протиправні дії, 14.04.2014, точний час не встановлено, ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні Центру обслуговування клієнтів ПАТ «А- Банк» по вул. І.Франка, 8 у м. Львові, діючи умисно, з метою отримання доступу до кредитних коштів банку, видаючи себе за ОСОБА_6 , внесла неправдиві відомості до анкети-зави від 14.04.2014, у якій вказала неправдиві дані щодо своєї особи та підробивши при цьому підпис ОСОБА_6 .

Продовжуючи свої протиправні дії, 14.04.2014, точний час не встановлено, ОСОБА_4 , перебуваючи у Центрі обслуговування клієнтів ПАТ «А-Банк» по вул. І.Франка,8 у м. Львові, діючи умисно, подала працівнику банку завідомо підроблену нею заяву-анкету від імені ОСОБА_6 від 14.04.2014, на підставі якої на ім?я ОСОБА_6 відкрито кредитний рахунок № НОМЕР_2 .

Продовжуючи свої протиправні дії, 14.04.2014, точний час не встановлено, ОСОБА_4 , перебуваючи у Центрі обслуговування клієнтів ПАТ «А-Банк» по вул. Ів. Франка, 8 у м. Львові, маючи умисел на заволодіння грошовими коштами банку шляхом обману, ввівши в оману працівника банку щодо своєї особи, отримала на кредитний рахунок № НОМЕР_2 , відкритий на ім`я ОСОБА_6 , суму коштів в розмірі 1700 гривень, якими в подальшому заволоділа без мети їх повернення.

Обвинувачена ОСОБА_4 при допиті в судовому засіданні не визнала себе винуватою у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 357, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 190 КК України. Пояснила, що ОСОБА_6 дала їй документи, попросивши ОСОБА_4 бути поручителєм в банку. Коли ОСОБА_4 брала в банку кредит зміст документів підписувала, не читаючи їх. Вважала, що брала кредит не на себе, а на ОСОБА_6 . Всі документи одразу повернула ОСОБА_6 .

Не дивлячись на невизнання обвинуваченою провини у пред`явленому обвинуваченні винуватість ОСОБА_4 у визначеному судом у цьому вироку обсязі повністю підтверджується сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів.

Показаннями допитаної в судовому засіданні потерпілої ОСОБА_6 , яка пояснила, що приблизно в квітні 2014 р. попросила ОСОБА_4 допомогти працевлаштуватись. Для цього остання попросила потерпілу надати паспорт, пенсійне посвідчення і фотографії. Потерпіла надала їй ці документи і після цього неодноразово дзвонила обвинуваченій, але остання не відповідала, уникала її. Потерпіла забрала паспорт та посвідчення у обвинуваченої приблизно в червні 2014 р. При цьому, намагаючись в червні 2014 р. отримати свою пенсію за травень 2014 р., не змогла цього зробити та дізналась, що ОСОБА_4 отримала на її ім`я кредит.

Показаннями допитаного в судовому засіданні представника потерпілого ОСОБА_7 . Останній є представником ПАТ КБ «Приватбанк» і підтвердив, що ОСОБА_4 отримала в цьому банку кредит на ім`я ОСОБА_6 за документами останньої, та видаючи себе за ОСОБА_6 . Заподіяна злочином шкода у вигляді неправомірно отриманого обвинуваченою кредиту остання не відшкодувала.

Повідомленням ПАТ КБ «Приватбанк» від 21.05.2015 р. в Галицький РВ ЛМУ ГУ МВСУ у Львівській області про неправомірно оформлений на ім`я ОСОБА_6 кредит та довідкою цього ж банку від 20.05.2015 р. про факт неправомірного зняття коштів з карти потерпілої.

Анкетою-заявою про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в А-Банку, заповненою 14.04.2014 р. від імені ОСОБА_6 , хоча остання цієї анкети не заповнювала і кредит не отримувала.

Фотографіями з зображеннями особи, яка отримала картку, на яких зображена обвинувачена ОСОБА_4 .

Заявою ОСОБА_4 про доручення до матеріалів кримінального провадження картки банку, яку вона оформила в 2014 р. на потерпілу ОСОБА_6 і з якої зняла 1700 грн., протоколом огляду цієї картки, самою цією карткою, оглянутою судом в судовому засіданні.

Проаналізувавши та оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що всі вищезазначені докази є належними, допустимими та достовірними. Ці докази є достатніми, оскільки як окремо так і у сукупності в повній мірі доводять винуватість ОСОБА_4 у вчиненні вищезазначених кримінальних правопорушень. Показання потерпілих про обставини скоєння обвинуваченою кримінальних правопорушень узгоджуються між собою і з повідомленням ПАТ КБ «Приватбанк» від 21.05.2015 р. в Галицький РВ ЛМУ ГУ МВСУ у Львівській області про неправомірно оформлений на ім`я ОСОБА_6 кредит, з довідкою цього ж банку від 20.05.2015 р. про факт неправомірного зняття коштів з карти потерпілої, з анкетою-заявою про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в А-Банку, заповненою 14.04.2014 р. від імені ОСОБА_6 , хоча остання цієї анкети не заповнювала і кредит не отримувала, з фотографіями з зображеннями особи, яка отримала картку, на яких зображена обвинувачена ОСОБА_4 . При цьому показання ОСОБА_4 в судовому засіданні про свою невинуватість спростовуються сукупністю вищезазначених доказів і суд приходить до висновку про неправдивість показань обвинуваченої в судовому засіданні з метою ухилення від відповідальності за скоєні кримінальні правопорушення.

Вирішуючи питання щодо кваліфікації дій обвинуваченої, суд вважає, що органами досудового розслідування правильно кваліфіковані її дії за епізодом незаконного заволодіння паспортом, оскільки ОСОБА_4 , вчинила незаконне заволодіння будь-яким способом паспортом або іншим важливим особистим документом, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 357 КК України.

Також ОСОБА_4 за епізодом внесення неправдивих відомостей до анкети-зави від 14.04.2014 вчинила підроблення офіційного документа, який видається чи посвідчується особою, яка має право посвідчувати такі документи, з метою використання його підроблювачем або іншою особою, тобто кримінальне правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України.

Також ОСОБА_4 за епізодом подання працівнику банку завідомо підробленої нею заяви-анкети від імені ОСОБА_6 від 14.04.2014 вчинила використання завідомо підробленого документа, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.358 КК України.

І крім того, ОСОБА_4 за епізодом введення в оману працівника банку щодо своєї особи, отримання на кредитний рахунок, відкритий на ім`я ОСОБА_6 1700 гривень, вчинила заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.190 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченій суд виходить із загальних принципів призначення покарання, що передбачені ст. 65 КК України. Суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної.

ОСОБА_4 раніше неодноразово притягувалась до кримінальної відповідальності за шахрайські дії, хоча згідно з ст. 89 КК України вважається раніше не судимою особою, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обтяжуючих та пом`якшуючих покарання обставин судом не встановлено.

Заподіяна злочином шкода не відшкодована.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що для виправлення обвинуваченої і для попередження вчинення нових кримінальних правопорушень у майбутньому, буде справедливим та достатнім обрати їй покарання за ч. 3 ст. 357, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України у вигляді арешту.

Оскільки ОСОБА_4 є особою пенсійного віку і їй відповідно до ст.ст. 56, 57, 61 КК України не може бути призначені покарання у вигляді громадських робіт, виправних робіт, обмеження волі суд вважає необхідним призначити ОСОБА_4 покарання за ч. 1 ст. 190 КК України у вигляді мінімального штрафу, передбаченого санкцією цією статті.

При цьому, приймаючи до уваги, що ОСОБА_4 раніше неодноразово притягувалась до кримінальної відповідальності за шахрайські дії, заподіяна злочином шкода не відшкодована, суд вважає можливим відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України визначити обвинуваченій остаточне покарання за сукупністю вищезазначених злочинів шляхом повного складання призначених покарань.

Вирішуючи питання про призначення покарання за сукупністю злочинів на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, суд враховує, що відповідно ч. 3 ст. 72 КК України штрафи, як основні покарання, за сукупністю злочинів складанню не підлягають і виконуються самостійно.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368- 371, 374 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :

ВизнатиОСОБА_4 винуватою у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 357, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 190 КК України.
ПризначитиОСОБА_4 покарання за ч. 3 ст. 357 КК України у вигляді двох місяців арешту.

ПризначитиОСОБА_4 покарання за ч. 1 ст. 358 КК України у вигляді двох місяців арешту.

ПризначитиОСОБА_4 покарання за ч. 4 ст. 358 КК України у вигляді двох місяців арешту.

ПризначитиОСОБА_4 покарання за ч. 1 ст. 190 КК України у вигляді штрафу в розмірі 510 (п`ятсот десять) гривень.

ПризначитиОСОБА_4 остаточне покарання відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю вищезазначених злочинів шляхом повного складання призначених покарань, у вигляді шести місяців арешту і штрафу в розмірі 510 (п`ятсот десять) гривень.

На підставі ч. 3 ст. 72 КК України призначене ОСОБА_4 покарання за цим вироком по ч. 1 ст. 190 КК України у вигляді штрафу в розмірі 510 (п`ятсот десять) гривень виконувати самостійно.

До набрання вироком законної сили обрати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у ЛУВП № 19 УДПтС України у Львівській області, взявши її під варту в залі суду.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з 23 листопада 2015 року.

Речові докази: паспорт, пенсійне свідоцтво, ідентифікаційний код платника податків, які знаходяться на зберіганні у ОСОБА_6 повернути останній; банківську картку А-Банку, яка знаходиться в матеріалах кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Львівської області через Галицький районний суд м.Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.

Суддя ОСОБА_1