Ухвала іменем україни

10 грудня 2015 року м. Київ
Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю прокурора ОСОБА_4 ,
секретаря ОСОБА_5

розглянула в судовому засіданні кримінальне провадження, за касаційними скаргами прокурора та захисника ОСОБА_6 на ухвалу Апеляційного суду Херсонської області від 25 травня 2015 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нова Каховка, мешканця АДРЕСА_1 , раніше судимого, останній раз 29 жовтня 2014 року за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 70, ст. 71 КК України на 5 років 1 місяць позбавлення волі, з конфіскацією майна, що є його власністю,

в с т а н о в и л а:

вироком Суворовського районного суду м. Херсона від 06 березня 2015 року визнано винуватим ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 185 КК України та призначено покарання 2 роки позбавлення волі.
На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, яке призначено вироком Новокаховського міського суду Херсонської області від 29 жовтня 2014 року, остаточно призначено 5 років 1 місяць позбавлення волі.

Ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 25 травня 2015 року вирок районного суду змінено в частині призначеного покарання.

Призначено ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 185 КК України 2 роки позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим із урахуванням вироку Новокаховського міського суду Херсонської області від 29 жовтня 2014 року остаточно призначено 5 років 1 місяць позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що є його власністю.

В решті вирок залишено без зміни.

У касаційних скаргах прокурор та захисник ставлять питання про скасування ухвали апеляційного суду, призначення нового судового розгляду в суді апеляційної інстанції. Захисник стверджує, винуватість засудженого недоведено, а вирок суду обґрунтовано припущенням. Посилається на те, що на відеозапису з камери спостереження не зафіксовано ні наявність телефону на столі, ні того факту, що ОСОБА_7 його викрадає. Суд безпосередньо не допитав ні потерпілу, ні свідка, показання яких було покладено в обґрунтування вироку, що порушує право на захист підсудного. Прокурор зазначає, судом апеляційної інстанції не розглянуто усіх доводів апеляційних скарг засудженого та захисника. Наведене є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, на які не звернув увагу суд апеляційної інстанції, ухвала якого невідповідає вимогам ст. 419 КПК України.

За вироком суду ОСОБА_7 визнано винним у тому, що він 02 січня 2014 року в приміщенні магазину «Ельдорадо» по проспекту 200 років Херсона, 30, у м. Херсоні, шляхом вільного доступу викрав зі столу кредитно-інформаційного центру АТ «Дельта банк» мобільний телефон «Samsung GT5660», який належав ОСОБА_8 , чим спричинив останній шкоду на загальну суму 1600 грн.
Заслухавши доповідь судді, прокурора, який заперечив доводи касаційних скарг та вважав, що скарги задоволенню, а ухвала апеляційного суду скасуванню не підлягає, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи касаційних скарг, колегія суддів вважає, що скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення обґрунтовано доказами, які зібрано та досліджено відповідно до вимог КПК України.

Доводи касаційної скарги захисника про недоведеність винуватості ОСОБА_7 , невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи були предметом дослідження в суді апеляційної інстанції та знайшли свою оцінку.

Зокрема, ОСОБА_7 не заперечував того, що 02 січня 2014 року був на місці події злочину в приміщенні магазину «Ельдорадо» з метою отримання кредиту, однак заперечував факт крадіжки мобільного телефону.

За матеріалами справи потерпіла ОСОБА_8 залишила свій мобільний телефон на робочому столі, а після того, як він зник, звернулася до правоохоронних органів із відповідною заявою.

Відповідно до дослідженого в судовому засіданні відеозапису з камер відеоспостереження за приміщенням магазину, які визнано речовим доказом у справі, ОСОБА_7 таємно заволодів мобільним телефоном, котрий лежав на прилавку, яким розпорядився на власний розсуд.

Свідок ОСОБА_9 упізнала ОСОБА_7 , як особу, котра зверталася для оформлення кредиту.

Наведене спростовує доводи касаційної скарги в частині недоведеності винуватості засудженого.

Посилання у касаційних скаргах на незаконність вироку суду, оскільки його обґрунтовано показаннями потерпілої та свідка, здобутими на досудовому слідстві не підтверджено матеріалами справи.

Зокрема, як убачається із самого вироку, суд обґрунтував винуватість ОСОБА_7 дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами та відеоматеріалом на якому зафіксовано дії засудженого.

Як потерпіла, так і свідок не були безпосередніми очевидцями крадіжки, оскільки на досудовому слідстві підтверджували лише факт перебування ОСОБА_7 у магазині та зникнення телефону.

У судовому засіданні, як у суді першої так і апеляційної інстанцій, захист ОСОБА_7 здійснювався професійним адвокатом, що спростовує твердження касаційної скарги захисника про порушення права на захист під час судового розгляду.

У зв`язку із викладеним, вважати докази, якими обґрунтовано вирок суду припущенням, підстав у колегії суддів касаційного суду немає.

Апеляційний суд ретельно перевірив доводи апеляційних скарг прокурора, засудженого і захисника, дав на них повну відповідь, ухвала якого відповідає вимогам ст. 419 КПК України.

Виходячи з викладеного, колегія суддів вважає касаційні скарги прокурора та захисника такими, що задоволенню не підлягають.
Доводи касаційних скарг і матеріали кримінального провадження не містять вказівок на інші порушення вимог закону, які були би підставами для зміни або скасування судових рішень.

Керуючись ст.ст. 433-436 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Касаційні скарги прокурора та захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Апеляційного суду Херсонської області від 25 травня 2015 року щодо ОСОБА_7 без зміни.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_1