Справа № 297/1559/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 грудня 2015 року м. Берегово

Берегівський районний суд Закарпатської області в особі: головуючого ОСОБА_1 , при секретарі з участю прокурора ОСОБА_2 , потерпілої ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Берегово кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000425 від 26.05.2015 року, яке поступило з обвинувальним актом, по обвинуваченню:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Саракташ, Оренбурської області, Російської Федерації, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше судимого 21.10.1999 року Ужгородським міським судом Закарпатської області за ст.ст. 140 ч. 2, 229-6 ч. 1 КК України до 4 років позбавлення волі, 24.01.2001 року Ужгородським районним судом Закарпатської області за ст. 196-1 ч. 1, ст. 215-3 ч. 1, ст. 215 ч. 1, ст. 42 КК України до 4 років позбавлення волі, 14.06.2004 року Виноградівським районним судом Закарпатської області за ст. 263 ч. 1 КК України до 2 років позбавлення волі, 23.09.2004 року Мукачівським районним судом Закарпатської області за ст. 185 ч. 3, ст. 70 ч. 4 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі, 05.10.2007 року Ужгородським міським судом Закарпатської області за ст. 185 ч. 3 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі, 01.07.2011 року Ужгородським міським судом Закарпатської області за ст. 186 ч. 2, ст. 185 ч. 2 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, 17.02.2012 року Великоберезнянським районним судом Закарпатської області за ст. 185 ч. 2, ст. 70 ч. 4 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, 06.10.2015 року Святошинським районним судом м. Києва за ст. 185 ч. 3 до 3 років позбавлення волі,

за ст. 185 ч. 2 КК України,
встановив:
26 травня 2015 року приблизно о 12 годині ОСОБА_4 знаходячись у приміщенні адміністративної будівлі Берегівської об`єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Закарпатській області за адресою м. Берегово, вул. Фабрична, 50, на другому поверсі, шляхом вільного доступу таємно викрав із кабінету №12 гаманець ОСОБА_3 , в якому були гроші в сумі 950 грн., чим завдав їй матеріальну шкоду на вказану суму.

На думку суду обвинуваченого ОСОБА_4 слід визнати винними у кримінальному правопорушенні за ст. 185 ч. 2 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
Доказами на підтвердження встановлених обставин є наступне.
Так, обвинувачений ОСОБА_4 свою вину визнав повністю і показав, що приблизно у травні місяці цього року він знаходячись в м. Берегово зайшов до невідомої йому адміністративної будівлі, де піднявся на другий поверх шукаючи туалет. В цей час він побачив, що незнайома жінка вийшла із кабінету, не зачинивши його на ключ, звідки він викрав гаманець, в якому були кошти в сумі 950 грн.. Наступного дня до нього додому приїхали працівники міліції, повідомили, що камери відео спостереження в будівлі зафіксували його під час крадіжки. Того ж дня він повернув потерпілій викрадені гроші.

Відповідно до ст. 349 КПК України, за згодою всіх учасників судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники судового процесу не оспорюють обставини справи та судом з`ясовано, що учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку, тому суд за їх згодою відповідно до частин 3 і 4 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням обставин, які його характеризують.

Отже, суд обираючи покарання враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, та обставини, що пом`якшують покарання.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 слід визнати його щире каяття, те, що за місцем проживання характеризується позитивно (а.с. 51), проживає з мамою похилого віку (а.с. 56).

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив злочин середньої тяжкості, в якому щиро розкаявся, та оскільки після постановлення Святошинським районним судом м. Києва вироку від 06.10.2015 року по даній справі встановлено, що обвинувачений винен ще і у вищезгаданому злочині, вчиненому до постановлення попереднього вироку, тому до нього слід застосувати вимоги ст. 70 ч. 4 КК України, а саме визначити остаточне покарання шляхом часткового складання призначених покарань за цим вироком та за попереднім вироком Святошинського районного суду м. Києва від 06.10.2015 року (а.с. 45).
Таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Процесуальні витрати за виконання експертизи відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 в користь держави в сумі 195,60 грн. (а.с. 57).
Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України,
засудив:
ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ст. 185 ч. 2 КК України та призначити йому покарання за ст. 185 ч. 2 КК України у виді 1 (одного) року позбавлення волі.
На підставі ст. 70 ч. 4 КК України шляхом часткового складання покарань, призначених за цим вироком та попереднім вироком Святошинського районного суду м. Києва від 06.10.2015 року визначити остаточне покарання ОСОБА_4 у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 3 (три) місяці.
Строк відбуття покарання обчислювати з 31 липня 2015 року, з моменту його затримання по іншій кримінальній справі №759/15279/15-к (а.с. 45).
Стягнути з ОСОБА_4 в користь держави процесуальні витрати за виконання експертизи в сумі 195 (сто дев`яносто п`ять) гривень 60 копійок (а.с. 57).
На вирок може бути подана апеляція через цей суд до апеляційного суду Закарпатської області протягом 30 діб з моменту його оголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1