ТАРУТИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
Справа№ 514/373/15-к
Провадження по справі № 1-кп/514/8/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 лютого 2016 року
Тарутинський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Тарутине кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000092 від 18 лютого 2015 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта неповна середня, не одруженого, не працюючого, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:
16 лютого 2015 року біля 17 години обвинувачений ОСОБА_4 з метою викрадення чужого майна, таємно проник на територію домоволодіння під АДРЕСА_1 , який належить потерпілому ОСОБА_5 .. Знаходячись на горищі даного домоволодіння обвинувачений ОСОБА_4 наповнив два мішки металобрухтом та виніс їх за територію вказаного домоволодіння.

Після чого, завантажив вищевказані мішки з металобрухтом, вагою 130 кг, вартістю 2 гривні 80 копійок за 1 кг, загальною вартістю 364 гривні в гужову повозку запряжену конем, які він взяв у ОСОБА_6 , але в цей час на місці події з"явився потерпілий ОСОБА_5 ..

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки, бажаючи доведення початого ним злочину до кінця та настання зазначених наслідків, з причин, що не залежали від його волі, не довів до кінця свій злочинний намір спрямований на поєднану з проникненням у приміщення крадіжку належного потерпілому ОСОБА_5 металобрухту, вагою 130 кг, вартістю 2 гривні 80 копійок за 1 кг, загальною вартістю 364 гривні.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину в інкримінованому йому злочині повністю визнав та пояснив суду, що 16 лютого 2015 року приблизно о 17 годині, він знаходячись в с. Весела Долина Тарутинського району Одеської області збирав металобрухт. Коли він підійшов до будинку потерпілого ОСОБА_5 , який знаходиться в АДРЕСА_1 , то вирішив викрасти з вказаного будинку металобрухт. Він заліз на горище будинку та наповнив два мішки металобрухтом, які виніс за територію домоволодіння. Після цього, він пішов до свого знайомого ОСОБА_6 та попросив у нього гужову повозку з конем, не пояснивши останньому для чого це йому потрібно. Приїхавши на гужовій повозці до домоволодіння він завантажив мішки з металдобрухтом в повозку, але в цей час його застав на місці події потерпілий ОСОБА_5 .. Металобрухт вагою 130 кг., який він намагався викрасти він повернув потерпілому ОСОБА_5 .. Також, обвинувачений ОСОБА_7 уточнив, що кінь та гужова повозка, які він взяв у ОСОБА_6 , фактично належать співмешканці останнього ОСОБА_8 .

В скоєному злочині він розкаюється.

В судове засідання потерпілий ОСОБА_5 не з`явився, повідомлявся належним чином. Крім того, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Матеріальних та моральних претензій до обвинуваченого ОСОБА_4 немає.

Враховуючи пояснення обвинуваченого ОСОБА_4 те, що він не оспорює фактичні обставини справи, які вказані в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, не наполягає на дослідженні інших доказів у справі, розуміє неможливість в подальшому оскаржити дані фактичні обставини в апеляційному порядку, у суду відсутні сумніви в добровільності та правдивості його позиції, тому відповідно ч. 3 ст. 349 КПК України, дослідження доказів відносно фактичних обставин справи визнано судом недоцільним, суд обмежився допитом обвинуваченого ОСОБА_4 та дослідженням доказів, які характеризують особу обвинуваченого, при цьому інші учасники процесу проти цього не заперечували.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, а саме: закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднану з проникненням до приміщення.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 в силу ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Таким чином, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який згідно зі ст. 12 КК України віднесений до категорії тяжкого злочину і вважає можливим призначити йому покарання у виді позбавлення волі.

Крім того, беручи до уваги те, що обвинувачений ОСОБА_4 позитивно характеризується, щиро розкаявся, також, відношення обвинуваченого до вчиненого злочину, визнання ним своєї вини, добровільне відшкодування матеріального збитку, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства, в зв"язку з цим до обвинуваченого ОСОБА_4 можливо застосувати ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з іспитовим строком.

Також, суд дійшов висновку, що речові докази у справі: гужову повозку з конем, які знаходяться на зберіганні у їх власника ОСОБА_8 небхідно залишити останній; металобрухт вагою 130 кг, який знаходиться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_5 необхідно залишити останньому.

Цивільний позов по справі не заявлено, судових витрат не має.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368-371; 373-374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у вигляді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання з іспитовим строком один рік.

Згідно ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспеції; повідомляти кримінально-виконавчу інспецію про зміну місця проживання, роботи або навчання та періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Речові докази у справі: гужову повозку з конем, які знаходяться на зберіганні у їх власника ОСОБА_8 - залишити останній; металобрухт вагою 130 кг, який знаходиться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_5 - залишити останньому.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Тарутинський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Копію вироку обвинуваченому та прокурору вручити негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1