Дата документу Справа № 328/1168/15-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

у кримінальному провадженні №0000084 від 21.01.2015 р.

щодо ОСОБА_1 , ОСОБА_2

10 грудня 2015 року місто Запоріжжя

№ пр. 11-кп/778/2042/15
Апеляційний суд Запорізької області у складі суддів:

ОСОБА_3 доповідача і головуючого, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

за участі
секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

за апеляційною скаргою -

обвинуваченого ОСОБА_2 ,

здійснив судове провадження в суді апеляційної інстанції з перегляду вироку Токмацького районного суду Запорізької області від 07 жовтня 2015 року (головуючий в суді 1 інст.суддя ОСОБА_8 , справа №328/1168/15-к, провадження №1-кп/328/191/2015).

Заслухавши суддю-доповідача та дослідивши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд установив:
ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Токмак Запорізькій області, не працюючого, зареєстрованого і проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз 30 грудня 2013 року Токмацьким районним судом Запорізької області за ч.2 ст.309 КК України на 4 роки позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання в силу ст.75 КК України з іспитовим строком на 3 роки, -

засуджено на 4 роки 3 місяці позбавлення волі.

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в місті Токмак Запорізькій області, не працюючого , зареєстрованого і проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше судимого;

засуджено на 2 роки 3 місяці позбавлення волі

Питання про речові докази вирішені вироком відповідно до вимог статті 100 КПК України.

Згідно з вироком:

16.01.2015р. у денний час ОСОБА_2 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, із корисливих мотивів, за попередньою змовою в групі з невстановленою особою, перебуваючи в магазині «Ланжерон», розташованому за адресою: Запорізька область, м.Токмак, вул.Гоголя, 62, шляхом вільного доступу таємно викрав автомобільний акумулятор «АКБ», вартістю 165 грн., чим спричинив ОСОБА_9 матеріальну шкоду на зазначену суму.

29.01.2015р. у вечірній час ОСОБА_2 , за попередньою змовою з ОСОБА_1 , з території домоволодіння АДРЕСА_3 , викрали майно, що належить ОСОБА_10 , чим спричинили потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 1209 грн.

Крім того, ОСОБА_2 , в період до 14.02.2015р. незаконно придбав та в подальшому незаконно зберігав за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 сухі подрібнені речовини сіро-зеленого кольору рослинного походження в двох паперових згортках та полімерному пакеті, які містять тетрагідроканабінол і є особливо небезпечним наркотичним засобом - канабісом, масою відповідно 3.62г, 3,74г та 23,47г (в перерахунку на суху речовину), рідину світло-коричневого кольору об`ємом 1,8 мл в полімерному медичному шприці одноразового використання з градуюванням 2,0 мл, з голкою в полімерному ковпачку, яка в своєму складі містить особливо небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований, маса якого (в перерахунку на суху речовину) становить 0,0295г.

Дії ОСОБА_2 кваліфіковані за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна(крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб та ч.2 ст.309 КК України, як незаконне придбання, зберігання наркотичних засобів без мети збуту, вчинені повторно особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст.307 КК України.

В апеляційній скарзі:
ОСОБА_2 вказує на необґрунтованість вироку. Зазначає, що суд мав можливість дійти висновку про його невинуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, оскільки свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_12 під час судового розгляду не зазначили час та місце проведення обшуку внаслідок якого було вилучено наркотичні засоби, а свідки ОСОБА_13 .В та ОСОБА_14 не стверджували, що саме він викрав акумулятор з магазину. Крім того вказує на порушення кримінального процесуального закону під час судового розгляду.

Просить вирок скасувати та ухвалити новий вирок, яким кваліфікувати його дії по епізоду за 16 січня 2015 року за ч.1 ст.185 КК України, а за ч.2 ст.309 КК України провадження закрити.

Вирок відносно ОСОБА_1 не оскаржено.

При здійсненні апеляційного розгляду:

досліджені матеріали кримінального провадження;

прокурор знайшов вирок законним і обґрунтованим, а тому просив залишити його в силі.

За наслідками розгляду здійсненого провадження в суді апеляційної інстанції суд апеляційну скаргу задовольняє частково виходячи з такого.

Винність засудженого у вчинені інкримінованих йому злочинних дій, пов`язаних з крадіжкою чужого майна 29 січня 2015 року і з незаконним обігом наркотичних засобів, - підтверджена доказами, які є в матеріалах справи, і їх діям місцевий суд дав належну і відповідну юридичну оцінку.

Незаконне зберігання ОСОБА_2 наркотичних засобів не тільки випливає з даних протоколу обшуку від 14.02.2015 року ,відповідно яких за місцем проживання ОСОБА_2 було виявлено та вилучено наркотичні засоби - канабіс в перерахунку на суху речовину становить - 30,83 г. та опій ацетильований маса якого в перерахунку на суху речовину становить 0,0295 г., що погоджується з показаннями свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_11

Згідно ним, ОСОБА_2 в кімнаті свого будинку зберігав пакет з рослинною речовиною канабісом, а в гаражі шприц з опієм.

По епізоду крадіжки за 29 січня 2015 року обвинувачений ОСОБА_15 винуватим себе визнав в повному обсязі за даними звукозапису судового засідання. Тому в цій частині місцевий суд обгрунтовано застосував скорочений порядок розгляду провадження відповідно до ч.3 ст.349 КПК України.

Щодо доводів ОСОБА_2 в апеляційній скарзі про те, що він скоїв крадіжку акумулятора «АКБ» один, а не в групі з невстановленою особою, як це зазначено в обвинувальному акті і вироку, - то зазначені доводи знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду.

Відповідно до звукового запису судового засідання від 07.10.2015 року свідок ОСОБА_14 зазначив, що він бачив ОСОБА_2 та ще якогось чоловіка в магазині 16.01.2015 року, але були вони разом чи ні він не знає. Хто конкретно вкрав акумулятор йому не відомо.

Свідок ОСОБА_13 зазначив, що про крадіжку акумулятора з магазину йому стало відомо від знайомого який сказав, що акумулятор вкрали двоє чоловіків, але які саме він не знає.

Обвинувачений ОСОБА_2 вину у вчинені крадіжки акумулятора в судовому засіданні суду першої інстанції визнав в повному обсязі та пояснив, що він один таємно викрав акумулятор, іншої особи з ним не було.

З урахуванням зазначених обставин апеляційний суд вважає, що у справі не здобуто беззаперечних доказів, які б свідчили про те, що ОСОБА_2 за попередньою змовою з іншою особою таємно викрав АКБ 16 січня 2015 року.

З огляду на викладене, враховуючи вимоги ст. 62 Конституції України, ч.2 ст. 17 КПК України, відповідно до яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, апеляційний суд вважає, що злочинні дії ОСОБА_16 по епізоду від 16.01.2015 року мають бути кваліфіковані за ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Приймаючи таке рішення апеляційний суд виходить з вимог ч.3 ст.337 КПК України , відповідно до яких з метою ухвалення справедливого рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Призначаючи покарання ОСОБА_2 апеляційний суд враховує обставини, які впливають на призначення покарання: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, який раніше судимий , негативно характеризується за місцем проживання, вчинив кримінальне правопорушення під час іспитового строку , та вважає за можливе призначити покарання в межах санкції ч.1ст.185 КК України у вигляді одного року позбавлення волі. За обставини, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, апеляційний суд визнає щире каяття ОСОБА_2 . Таке покарання, на думку апеляційного суду, буде достатнім для виправлення обвинуваченого.

За крадіжку, вчинену 29.01.2015 року, дії, пов`язані з незаконним обігом наркотичних засобів засудженому суд призначив покарання відповідно до положень Загальної частини КК України - у межах, установлених у санкціях статей Особливої частини КК України, що передбачають відповідальність за вчинені ним злочини, з належним урахуванням ступеню тяжкості вчинених злочинів, особи винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання. Таким чином, засудженому призначені покарання необхідні й достатні для його виправлення та попередження нових злочинів.

На підставі викладеного та керуючись статтями 372, 376, 404, 405, 407, 409, 418, 426 КПК України апеляційний суд постановив:
апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Вирок Токмацького районного суду Запорізької області від 07 жовтня 2015 року щодо ОСОБА_2 змінити.

По епізоду крадіжки автомобільного акумулятора «АКБ» 16 січня 2015 року перекваліфікувати дії ОСОБА_2 з ч.2 ст.185 КК на ч.1 ст.185 КК України і призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік.

За сукупністю злочинів передбачених ч.1ст.185 КК України і покарання призначеного ОСОБА_2 місцевим судом за ч.2 ст.185, ч.2 ст.309 КК України, на підставі ч.1 ст.70 КК України, призначити ОСОБА_2 покарання у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків із врахуванням покарання, призначеного вироком Токмацького районного суду Запорізької області від 30.12.2013 року, шляхом часткового приєднання не відбутої частини покарання, остаточно ОСОБА_2 призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 3 місяця.

В решті вирок залишити без змін.

Судове рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його оголошення.

Касаційна скарга на рішення апеляційної інстанції може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня його оголошення, засудженими, які тримаються під вартою в той же строк з дня вручення копії цієї ухвали.

Судді:

ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5