АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 545/1798/15-к Номер провадження 11-кп/786/594/15Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 серпня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з секретарем ОСОБА_5
з участю прокурора ОСОБА_6
та засудженого ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 10 липня 2015 року ,-
ВСТАНОВИЛА:
Даною ухвалою стосовно
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, вищою освітою, раніше не судимого,-

- засудженого 21.09.2012 року вироком Приазовського районного суду Запорізької області за ч.2 ст.365, ч.2 ст.127, ч.1,2,3 ст. 70, ст. 75 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі із позбавленням права займати в правоохоронних органах посади, пов`язаних з виконанням організаційно-розпорядчих функцій, строком на 3 роки, з іспитовим строком на 3 роки. Вироком колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області від 15.08.2012 року вирок Приазовського районного суду Запоріжської області від 21.05.2012 року в частині призначення покарання скасований, ОСОБА_7 засуджений за ч.2 ст.127 (в редакції Закону України від 15.04.2008 року), ч 2 ст.365, ч. 1,2,3 ст. 70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі з позбавленням права займати в правоохоронних органах посади, пов`язаних з виконанням організаційно-розпорядчих функцій, строком на 3 роки,-

відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким у виді виправних робіт.

Не погоджуючись з даним рішенням суду засуджений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу в з`язку з неправильним застосуванням Закону України «Про кримінальну відповідальність» та кримінального процесуального закону. Зазначає, що він відбув ? частину покарання, а оскільки законом не встановлено та не передбачено будь яких обмежень щодо розміру не відбутої частини покарання, суд повинен призначити йому виправні роботи в межах строків установлених законом, а саме 2 роки. В зв`язку з цим просить ухвалу скасувати та ухвалити нову ухвалу, якою замінити не відбуту частину покарання більш м`яким у вигляді виправних робіт строком на 2 роки з відрахуванням 10% заробітку щомісячно в дохід держави.
Районний суд посилаючись на те що, не відбута частина покарання призначеного ОСОБА_7 складає 2 роки 2 міс. 05 днів, а строк покарання у виді виправних робіт може призначатись не більше ніж на два роки, відмовив у задоволенні клопотання.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, вислухавши засудженого ОСОБА_7 , який підтримав свою апеляцію, промову прокурора про законність та обґрунтованість ухвали суду, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляції колегія суддів не вбачає підстав для її задоволення.
Згідно ч.1 ст. 82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком.
Відповідно до вимог ст. 57 КК України покарання у виді виправних робіт встановлюється на строк від шести місяців до двох років.
Як вбачається з матеріалів провадження невідбута частина покарання складає 2 роки 2 місяці 05 днів.
За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що місцевий суд прийшов до правильного висновку про неможливість заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, так як покарання у виді обмеження волі строком 2 роки 2 місяці і 5 днів не може бути замінено на аналогічний строк покарання у виді виправних робіт.
Враховуючи вищенаведене колегія суддів вважає, що твердження апелянта про можливість заміни йому покарання є безпідставним.
На підставі наведеного, керуючись ст. 405, 407 КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 10 липня 2015 року про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_7 про заміну покарання - без зміни.

С У Д Д І :
ОСОБА_2 . ОСОБА_3 . ОСОБА_4 .