Справа № 185/8642/15-к
Провадження № 1-кп/185/514/15
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2015 року м. Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

представника

потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Павлограді матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000031 за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Даугавпілс, Латвія, українця, громадянина України, освіта вища, розлученого, офіційно не працюючого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 червня 2009 року, на підставі якого був виданий виконавчий лист № 2/3477/09 від 19 червня 2009 року, зобов`язаний виплачувати аліменти на користь ОСОБА_7 , на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 01 червня 2009 року та до досягнення дитиною повноліття.

Маючи відомості про необхідність сплати присуджених судом аліментів, з моменту набрання рішенням Павлоградського міськрайонного суду законної сили, починаючи з 01 квітня 2014 року до 03 серпня 2015 року аліменти не сплачував, іншої будь-якої матеріальної допомоги не надавав, достовірно знаючи про необхідність виплати аліментів, усвідомлюючи протиправність своєї поведінки, маючи намір, спрямований на злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини, тривалий час не виконував в добровільному порядку покладені на нього судовим рішенням зобов`язання по виплаті аліментів, на неодноразові звернення ОСОБА_7 щодо необхідності сплачувати аліменти не реагував, виклики та попередження державного виконавця про необхідність виконання обов`язку по сплаті аліментів та можливість притягнення до кримінальної відповідальності ігнорував, продовжуючи ухилятись від сплати аліментів, аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_7 , не виплачував, подарунків не дарував та іншої матеріальної допомоги дитині не надавав, інших неповнолітніх дітей, протипоказань за станом здоров`я до працевлаштування та інших поважних причин для відмови в працевлаштуванні не мав, маючи таку можливість з 19 червня 2013 року офіційно не працевлапгговувався, приховуючи свої доходи від державного виконавця, не бажаючи сплачувати аліменти дитині, до Павлоградського міськрайонного центру зайнятості з цією метою не звертався, в результаті чого утворив заборгованість по сплаті аліментів за період з 01 квітня 2014 року до 03 серпня 2015 року в сумі 12 936 грн., що сукупно перевищує суму відповідних платежів за шість місяців.

Так, заборгованість за період часу з квітня 2014 року по 03.08.2015 р. складає - 12 936 гривень, а саме:

- 2014 рік: квітень - 813 грн., травень - 813 грн., червень - 813 грн., липень - 813 грн., серпень - 813 грн., вересень - 813 грн., жовтень - 813 грн., листопад - 842 грн., грудень - 842 грн., Всього - 7,375 грн.

- 2015 рік: січень - 854 грн., лютий - 854 грн., березень - 854 грн., квітень - 854 грн., травень - 354 грн., червень - 854 грн., липень - 854 грн., серпень - 83, Всього -5,561 грн.

Загальна заборгованість ОСОБА_6 по аліментах перед ОСОБА_7 , на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , становить 18 205,43 грн.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повність та суду показав, що до 2014 року він міг сплачувати аліменти, так як працював. Потім у нього роботи не було на протязі року і він не сплачував аліменти. В центр зайнятості він не звертався. З лютого 2015 року він працює неофіційно і з липня 2015 року він сплачує аліменти. Він був обізнаний про сплату аліментів. Він платить по 500 грн. на місяць. На погашення заборгованості він кошти не сплачував. З заборгованістю в сумі 18 205 грн. 43 коп. він згоден. Заборгованість він погашати буде. В скоєному щиро розкаявся.

Покази обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 пояснила, що з обвинуваченим у відносинах не перебуває, це її колишній чоловік. У них ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася дитина - син ОСОБА_9 . Потім вони розійшлися. Вона звернулася в суд про стягнення аліментів. Останній раз обвинувачений сплачував аліменти в березні 2014 року. В травні 2015 року обвинувачений заплатив 500 грн. Вона згодна з заборгованістю в сумі 18 205 грн. 43 коп. Заборгованість обвинуваченим не погашається. Просила застосувати до обвинуваченого покарання з іспитовим строком до 2 років.

За згодою учасників кримінального провадження, суд, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються і обмежився допитом потерпілої, обвинуваченого та дослідженням документів, які характеризують особу обвинуваченого. При цьому суд з`ясував, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності його позиції нема.

Враховуючи показання потерпілої та обвинуваченого, та їх бажання не досліджувати інші докази по справі, суд вину обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення вважає доведеною повністю.

Дії ОСОБА_6 суд вважає правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 164 КК України, як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання. Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого є щире каяття. Обставин, що обтяжує покарання обвинуваченого не встановлено.

За місцем проживання обвинувачений характеризується позитивно /Т. 2 а.к.п. 93/, раніше не судимий /Т. 2 а.к.п. 77/, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває /Т. 2 а.к.п. 83, 85/.

На підставі ст. 65 КК України суд вважає, що покарання обвинуваченому слід призначити у вигляді обмеження волі в межах санкції статті за інкриміноване йому кримінальне правопорушення. Враховуючи тяжкість злочину, особу обвинуваченого, а саме те, що обвинувачений раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, визнав вину повністю, щиро розкаявся у вчиненому кримінальному правопорушенні, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без відбування покарання і покарання йому можливо призначити з застосуванням положень ст. 75 КК України з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України, оскільки саме таке покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Запобіжний захід ОСОБА_6 не обирався і підстав для його обрання не має.

Цивільний позов у справі не заявлявся.

Процесуальних витрат та речових доказів у справі не має.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_6 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки та покласти на ОСОБА_6 обов`язки, передбачені п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 76 КК України: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи.

Запобіжний захід ОСОБА_6 не обирався.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до частини 3 ст. 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1