Провадження № 11-кп/792/570/15
Категорія: ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України Доповідач ОСОБА_2
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 вересня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Хмельницької області у складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому кримінальне провадження № 0002461 за апеляційною скаргою прокурора на вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28 липня 2015 року,

в с т а н о в и л а:
Вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28 липня 2015 року

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Красноподілля, Добропільського району, Донецької області, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживає по АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, має середню освіту, непрацюючого, неодруженого, на утриманні неповнолітніх дітей немає, раніше судимого:

-18 листопада 2002 року Добропільським міським судом Донецької області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 140, ч. 1 ст. 70 КК України до 6 років позбавлення волі;

-08 вересня 2006 року Добропільським міським судом Донецької області за ч. 3 ст. 187, ст. 71 КК України до 8 років 6 місяців позбавлення волі;

-03 лютого 2012 року Торезським міським судом Донецької області за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі (11 серпня 2014 року звільнений умовно достроково, не відбутий строк 8 місяців 21 день);

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді одного року позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 було звільнено від відбування покарання з випробуванням та призначено йому іспитовий строк один рік.

На підставі ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_7 обов`язки: повідомляти кримінально виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально виконавчій інспекції.

Речові докази: набір ключів рожково накидних, в кількості 8 штук ухвалено передати ТЦ «Таврія В».

За вироком суду, 07 травня 2015 року близько 20.00 год., ОСОБА_7 , перебуваючи в ТЦ «Таврія В», що по вул. Зарічанська, 11/4, м. Хмельницький, намагався викрасти набір ключів рожково накидних, в кількості 8 штук, що належать ТЦ «Таврія В», вартістю 429 грн., 99 коп., у яких за допомогою кусачок, що взяв з прилавку, перекусив трос з магнітом, коробку від набору заховав за пояс штанів, ключі до кишені штанів та не провівши оплату за вказаний товар, намагався винести з приміщення, однак не виконавши усі дії, які вважав необхідними, свій злочинний намір до кінця не довів з причин, що не залежало від його волі оскільки, був затриманий охороною ТЦ «Таврія В». Таким чином ТЦ «Таврія В» було спричинено матеріальної шкоди на вказану суму.

Не погоджуючись з вироком суду першої інстанції, заступник прокурора Хмельницької області оскаржив його в апеляційному порядку. Він просить вирок скасувати і ухвалити новий вирок, яким засудити ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі.

При цьому, прокурор посилається на неправильне застосування судом першої інстанції закону про кримінальну відповідальність застосування закону, який не підлягав застосуванню (ст. 75 КК України), внаслідок чого засудженому призначено покарання, яке не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через його м`якість.

Зокрема на думку апелянта, суд першої інстанції, не врахував, що скоєний злочин відноситься до категорії середньої тяжкості, а ОСОБА_7 раніше тричі судимий за скоєння умисних тяжких і особливо тяжких злочинів.

11 серпня 2014 року був звільнений умовно достроково від покарання за попередній злочин на 8 місяців 21 день і знову скоїв новий злочин через кілька днів після спливу цього терміну.

За таких умов, застосування до нього ст. 75 КК України є на думку прокурора безпідставним. Крім того апелянт вказує, що з огляду на те, що ОСОБА_7 був затриманий на місці злочину охоронцем ТЦ «Таврія В» то суд не мав підстав визнавати як обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченому визнання ним своєї вини, сприяння розкриттю кримінального правопорушення та відшкодування завданих збитків.

Заслухавши доповідача, прокурора на підтримку апеляційної скарги, обвинуваченого ОСОБА_7 в заперечення апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляція підлягає частковому задоволенню.

Колегією суддів встановлено, що 07 травня 2015 року близько 20.00 год., ОСОБА_7 , перебуваючи в ТЦ «Таврія В», що по вул. Зарічанська, 11/4, м. Хмельницький, намагався викрасти набір ключів рожково накидних, в кількості 8 штук, що належать ТЦ «Таврія В», вартістю 429 грн., 99 коп., у яких за допомогою кусачок, що взяв з прилавку, перекусив трос з магнітом, коробку від набору заховав за пояс штанів, ключі до кишені штанів та не провівши оплату за вказаний товар, намагався винести з приміщення, однак не виконавши усі дії, які вважав необхідними, свій злочинний намір до кінця не довів з причин, що не залежало від його волі оскільки, був затриманий охороною ТЦ «Таврія В». Таким чином ТЦ «Таврія В» було спричинено матеріальної шкоди на вказану суму.

В ході судового розгляду справи, в суді першої інстанції, обвинувачений ОСОБА_7 , вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю та показав, що дійсно у вказаний час та місці викрав набір ключів, за які не розрахувався, і був затриманий працівниками охорони магазину.

Представник потерпілого підтвердив, що обвинувачений намагався викрасти з магазину набір ключів, був затриманий охороною.

Суд першої інстанції прийшов до висновку про те, що обставини справи ніким не оспорюються і визнав не доцільним дослідження інших доказів в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, що позбавляє апеляційний суд можливості перевіряти докази по справі.

Колегія суддів вважає, що дії ОСОБА_7 правильно кваліфіковані за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки він таємно, повторно, намагався викрасти чуже майно, однак з причин, що не залежали від його волі не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, тому, що був затриманий охороною в приміщенні супермаркету з майном, яке він намагався викрасти.

Суд першої інстанції, правильно визнав як обставину, що пом`якшує покарання ОСОБА_7 визнання ним своєї вини, однак посилання на сприяння ним в розкритті кримінального правопорушення, а також на відшкодування ним заподіяних збитків є безпідставними, оскільки він був затриманий на місці злочину і викрадене у нього вилучене.

За таких обставин, колегія суддів вважає обґрунтованою вимогу апелянта про невизнання цих обставин такими, що пом`якшують покарання ОСОБА_7 .. Характеризується ОСОБА_7 задовільно.

Згідно ч. 2 ст. 65 КК України, особі яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

Санкція ч. 2 ст. 185 КК України окрім найтяжчого покарання позбавлення волі, передбачає арешт і обмеження волі, однак суд першої інстанції, в порушення наведених вимог ч. 2 ст. 65 КК України не мотивував свого рішення про застосування найбільш тяжкого покарання до обвинуваченого ОСОБА_7 .

Тому, керуючись при призначенні покарання вимогами ч. 1 ст. 65 КК України, враховуючи тяжкість вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують його покарання, колегія суддів вважає можливим призначити обвинуваченому ОСОБА_7 покарання в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді арешту.

При цьому, колегія суддів враховує визнання ним своєї вини, щире каяття, як обставини, що пом`якшують його покарання, а також те, що він вчинив лише замах на крадіжку та розмір і вартість предметів, які він намагався викрасти.

Згідно ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду суд апеляційної інстанції має право скасувати вирок повністю чи частково і ухвалити новий вирок.

Враховуючи наведене, керуючись ст. 407, 414, 420 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28 липня 2015 року в частині призначення ОСОБА_7 покарання скасувати і ухвалити в цій частині новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України покарання у виді 4 місяців арешту.

Строк покарання рахувати з початку відбуття.

В решті вирок залишити без змін.

Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржений протягом 3-х місяців з дня його проголошення до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий /підпис/ Судді /підписи/

З оригіналом згідно:

Суддя Апеляційного суду

Хмельницької області ОСОБА_2 .