Справа № 359/8015/14-к
Провадження № 1-кп/359/23/2015
УХВАЛА
21 серпня 2015 року м. Бориспіль
Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі колегії суддів:
Головуючого ОСОБА_1
судді ОСОБА_2 ,
судді ОСОБА_3 ,
за участю прокурора ОСОБА_4 ,
за участю обвинуваченого ОСОБА_5 ,
за участю захисника ОСОБА_6 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_7 .
Розглянувши у відкритому судовому засіданні питання щодо доцільності продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_5 , під вартою у кримінальному провадженні щодо вчинення ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч.2 ст. 187, ч.1 ст. 185, ч.1 ст. 309, ч.1 ст. 263 КК України, суд
в с т а н о в и в:
Згідно ухвали суду від 10.07.2015 року обвинуваченому ОСОБА_5 продовжено строк тримання під вартою до 07.09.2015 року.
В ході розгляду кримінального провадження вирішується питання доцільності продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою.
Прокурор просить суд продовжити тримання обвинуваченого під вартою враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінальних правопорушень, а також наявність ризиків визначених ст. 177 КПК України які не зникли, та дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії передбачені ч.1 ст.177 КПК України. Під тяжкістю покарання яке загоджує останньому, не виключає можливість подальшого переховування обвинуваченого від судового слідства, також не виключає скоєння обвинуваченим інших злочинів.
Захисник та обвинувачений заперечили проти продовження строку тримання під вартою, зважаючи на недоведеність прокурором наявності ризиків щодо подальшого тримання обвинуваченого під вартою, просили застосувати альтернативний більш м`який запобіжний захід.
Заслухавши думку учасників судового розгляду, та ознайомившись з наявними матеріалами кримінального провадження, суд вважає за необхідне продовжити строк тримання обвинуваченого під вартою виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань, до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершено до його спливу. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченого главою 18 чинного КПК.
Враховуючи ризики передбачені п.1, п.5 ч. 1 ст.177 КПК України, та згідно з ч.1 ст.183 цього ж кодексу тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам переховування від суду та (або) перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.
Встановлено, що ОСОБА_5 , обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого, тяжкого та середньої тяжкості кримінальних правопорушень, за два з яких передбачене покарання у виді позбавлення волі строком до 15 років та до 10 років. Обвинувачений є мешканцем Бориспільського району, проживає без реєстрації в АДРЕСА_1 . За ознаками кримінальних правопорушень які інкримінуються обвинуваченому за ч. 1 ст. 115, ч.2 ст. 187, ч.1 ст. 185, ч.1 ст. 309, ч.1 ст. 263 КК України вони класифікуються згідно ст. 12 КК України, як особливо тяжкі, тяжкі та середньої тяжкості, у зв`язку з чим на досудовому розслідуванні йому був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
В матеріалах кримінального провадження наявна довідка № 20-20052014/96002 відносно даних спеціальної перевірки про притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності з якої вбачається, що обвинувачений перебував у розшуку з 15.11.2013 року, та постанова про оголошення обвинуваченого ОСОБА_5 , в розшук від 15.11.2013р. Зазначені документи підтверджують існування на досудовому слідстві наміру у обвинуваченого - ухилення від слідства, що в свою чергу не виключає можливість ухилення обвинуваченого від судового слідства.
Ці обставини в сукупності свідчать про наявність ризиків, що під впливом тяжкості покарань, які загрожують обвинуваченому, він буде переховуватись від суду, чи може вчинити інше кримінальне правопорушення та у такий спосіб перешкоджатиме розгляду кримінального провадження. Тому, суд не виключає та враховує ризики передбачені п.1, п.5 ч.1 ст.177 КПК України.
Крім того, судовий розгляд даного кримінального провадження не завершено. Всі обставини на які посилається захист при розгляді питання стосовно запобіжного заходу, судом вже були дослідженні. Ризики передбачені ч.1 ст. 177 КПК України не зникли та продовжують існувати. Таким чином, в обґрунтування своїх заперечень пояснення захисника не містять нових обставин які можуть вплинути на зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 .
Жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти вище зазначеним ризикам.
Тому суд дійшов до переконання, що обвинуваченому належить продовжити тримання під вартою на 2 місяці.
На підставі викладеного та керуючись п.1, п.5, ч.1 ст.177, ч.1 ст.183, ч.1 ст. 197, ч. 3 ст.331, ч.2 ст.369, ст.370, ч.3 ст.371, ст.372 КПК України, суд
п о с т а н о в и в:
Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою 60 (шістдесят) днів, тобто до 19 жовтня 2015 року включно.
Утримувати ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 в Київському слідчому ізоляторі управління Державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київській області ДПтС України.
Ухвала суд оскарженню не підлягає.
Головуючий: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2
ОСОБА_3