№ 1-кп/760/ 224/16

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 січня 2016 року Солом`янський районний суд м. Києва
в складі: головуючого судді - ОСОБА_1
за участі секретаря - ОСОБА_2
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця м. Києва , громадянина України, освіта середня,
не одруженого, офіційно не працює, проживаючого та
зареєстрованого в АДРЕСА_1
раніше судимого :
- 16.09.2010 р. Святошинським райсудом м. Києва за ст. 185 ч.
1 КК України на 240 годин громадських робіт ;
- 03.11. 2010 р. Ніжинським міським судом Чернігівської обл.
за ст. 308 ч. 1, 76 КК України на 3 роки позбавлення волі, на
підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання
з випробуванням - іспитовим строком на 1 рік ;
- 18.08.2011 р. Святошинським районним судом м. Києва за ст.
309 ч. 2,71 КК України на 4 роки позбавлення волі ;
-16.09.2011р. Святошинським районним судом м. Києва за ст. ст.
353,190 ч. 2 КК України на 4 роки 6 місяців позбавлення волі ;
Звільнився з місць позбавлення волі 23.06.2014 р. на підставі
ухвали Придніпровського райсуду м. Черкаси згідно ЗУ «Про
амністію у 2014 році» ,
- 08.07.2015 р. Дніпровським районним судом м. Києва за ст. 185
ч. 2 КК України на 2 роки позбавлення волі ; на підставі ст. 75 КК
України звільнений від відбуття покарання з випробуванням
іспитовим строком на 2 роки ;
та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2
уродженця м. Іркутськ (Росія) , громадянина України ,освіта середня,
не одруженого , не працюючого , проживає без реєстрації в
АДРЕСА_2 , раніше судимого :
- 03.11.2008 р. Шевченківським районним судом м. Києва за ст. 186 ч.2
КК України на 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України
звільнений від відбуття покарання з випробуванням іспитовим строком
на 3 роки ;
-16.09.2011 р. Святошинським районним судом м. Києва за ст.ст. 190 ч. 2,
353, 71 КК України на 5 років 6 місяців позбавлення волі ;
Звільнився з місць позбавлення волі 26.06.2015 р. згідно ухвали
Червонозаводського райсуду м. Харкова на підставі ЗУ «Про амністію у
2014 році» ,-

у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ст. 186 ч. 2 КК України, -
за участю прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
ОСОБА_7
обвинувачених - ОСОБА_8 , ОСОБА_9
потерпілого - ОСОБА_10 . Порохова

в с т а н о в и в :
15.07.2015 р. біля 22г. 30 хв., обвинувачений ОСОБА_9 вступив в злочинну змову із обвинуваченим ОСОБА_8 ,направлену на збагачення за рахунок чужого майна. Знаходячись в цей час на АДРЕСА_3 побачили раніше невідомого їм ОСОБА_11 ,який стояв поруч з цим будинком та разом підійшли до нього.
Реалізуючи свій злочинний намір , направлений на повторне відкрите викрадення чужого майна , обвинувачений ОСОБА_9 , відповідно до відведеної йому ролі ,висунув ОСОБА_11 вимогу про передачу їм грошових коштів , що останній має при собі.
Отримавши від ОСОБА_11 відповідь про те, що він грошей не має , продовжуючи свої злочинні дії ОСОБА_9 вихопив з рук потерпілого мобільний телефон марки « LG D - 802 » , вартістю 5600 гривень та передав його в руки ОСОБА_8 .
В подальшому обидва обвинувачених , утримуючи при собі викрадене майно , з місця злочину зникли , а майном розпорядились на власний розсуд , чим спричинили потерпілому ОСОБА_11 матеріальну шкоду на суму 5600 гривні .
Обвинувачений ОСОБА_9 в судовому засіданні повністю визнав себе винним.
Підтвердив ,що дійсно 15.07.2015 р. біля 22 г.30 знаходився разом зі своїм знайомим ОСОБА_8 біля будинку № 16 по вул. Чернушевського в м. Києві , де і побачили раніше незнайомого їм ОСОБА_11 .
Вони підійшли до нього і він особисто попрохав у потерпілого цигарок та декілька гривень , на що отримали від нього відмову.
В руках у потерпілого він побачив мобільний телефон та вихопив його з рук і передав ОСОБА_8 . Потім вони втекли з місця вчинення злочину та разом здали викрадений телефон до ломбарду за 2000 гривень , а гроші поділили між собою.
На даний час потерпілому збитки відшкодовані , він жалкує про вчинене і розкаюється.
Обвинувачений ОСОБА_8 також повністю визнав свою вину і аналогічно виклав обставини вчинення злочину. У вчиненому розкаявся.
Відповідно до ст. 349 ч. 3 КПК України суд обмежив дослідження доказів допитом обвинувачених та потерпілого.
Потерпілий ОСОБА_12 в суді пояснив, що 15.07.2015 р. біля 22 г. 00 хв. знаходився на вул. Чернишевського в м. Києві ,бо мав зустрітись із друзями.
До нього підійшли раніше незнайомі обвинувачені ОСОБА_9 та ОСОБА_8 .
ОСОБА_9 звертаючись до нього ,висловив вимогу передати йому гроші ,на що він відповів ,що грошей не має. В цей час у нього задзвонив телефон ,він дістав його з кишені . ОСОБА_9 наказав віддати йому телефон , а він побоюючись обвинувачених, бо їх було двоє , передав йому телефон. ОСОБА_9 , в свою чергу , передав телефон ОСОБА_8 і вони пішли . Він зрозумів , що телефон йому не повернуть і звернувся до працівників міліції.
На даний час він не має претензій до обвинувачених , йому повністю відшкодовані збитки і тому просить суворо їх не карати.
Таким чином , суд приходить до висновку про винність як обвинуваченого ОСОБА_9 , так і обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні умисних дій, що виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчинених повторно за попередньою змовою групою осіб.
Дії кожного з них суд вважає необхідним кваліфікувати за ст. 186 ч. 2 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченим суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого ними злочину - відповідно до ст. 12 КК України вони вчинили тяжкий злочин , особу кожного , раніше неодноразово судимих і судимості які не погашені в установленому законом порядку, і вважає , що як ОСОБА_9 , так і ОСОБА_8 заслуговують на покарання у виді позбавлення волі ,бо їх виправлення неможливе без ізоляції від суспільства .
Крім того , в суді встановлено , що ОСОБА_9 вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 08.07.2015 р. було засуджено за ст. 185 ч. 2 КК України на 2 роки позбавлення волі і на підставі ст. 75 КК України був звільнений від відбуття покарання з випробуванням іспитовим строком на 2 роки і відповідно до ст. 70 ч. 4 КК України підлягає самостійному виконанню.
Обставини, що пом`якшують покарання кожного із обвинувачених суд визнає розкаяння у вчиненому, відшкодування збитків .
Обставинами, що обтяжують покарання обвинувачених суд враховує рецидив злочину.
Керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд -
з а с у д и в:
Визнати ОСОБА_9 винним за ст. 186 ч. 2 КК України і призначити йому покарання у виді 4( чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.
Вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 08.07.2015 року підлягає самостійному виконанню.

Строк покарання рахувати з 18 січня 2016 року.

Взяти під варту в залі суду і тримати під вартою до набрання вироком чинності .

Визнати ОСОБА_8 винним за ст. 186 ч. 2 КК України і призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років 6 місяців позбавлення волі.

Строк покарання рахувати з 18 січня 2016 року.

Взяти під варту в залі суду і тримати його під вартою до набрання вироком чинності.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через районний суд протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку .

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору .

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику провадження ,який не був присутній в судовому засіданні.

Суддя