Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/2833/15-к
Провадження № 1-кп/553/38/2016
У Х В А Л А
Іменем України
27.01.2016м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
потерпілої ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві клопотання потерпілої ОСОБА_6 про відмову у затвердженні угоди від 16 липня 2015 року про визнання винуватості укладеної між старшим прокурором прокуратури Ленінського району м. Полтави ОСОБА_8 та підозрюваним ОСОБА_4 по кримінальному провадженню № 0000517 від 29.05.2015 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ст.198 КК України,-
В С Т А Н О В И В :
На розгляді в Ленінському районному суді м. Полтави перебуває кримінальне провадження №0000517 від 29.05.2015 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. З ст. 15 ст. 198 КК України.

Згідно обвинувального акту, 30.05.2015 в період часу з 04 год. 00 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи по вул. Миру в смт. Артемівка, Чутівського району, Полтавської області, а саме: неподалік магазину «Культтовари» намагався здійснити заздалегідь не обіцяний збут автомобіля Mitsubishi Outlander 2,4 об`єм двигуна 2378 см.куб., 2004 року випуску, сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , вартістю згідно з висновком експерта №85 від 11.06.2015 р. 209 928 грн. 60 коп., який належить ОСОБА_6 , завідомо одержаного злочинним шляхом.

Вироком Ленінського районного суду м. Полтави від 27.07.2015 затверджено угоду про визнання винуватості, укладену 16.07.2015 між старшим прокурором прокуратури Ленінського району м. Полтави ОСОБА_8 та підозрюваним ОСОБА_4 про визнання винуватості.

Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 10.12.2015 вирок Ленінського районного суду м. Полтави від 27.07.2015 скасовано за апеляційною скаргою ОСОБА_6 та призначено новий судовий розгляд в Ленінському районному суді м. Полтави.

У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 та її представник ОСОБА_7 заявили клопотання про відмову в затвердженні угоди про визнання винуватості та повернення обвинувального акта по кримінальному провадженню №0000517 відносно ОСОБА_4 прокурору для продовження досудового розслідування в порядку КПК України посилаючись на те, що нею було повідомлено про злочин, а саме 29.05.2015 року про викрадення в неї автомобіля, 30.05.2015 року вона була допитана як потерпіла, після цього слідчим та прокурором про проведення будь-яких слідчих чи процесуальних дій їй, як потерпілій, не надходило, до суду потерпілу не викликали та справу розглянули без її участі затвердивши угоду. А тому вона була оскаржена та скасована апеляційним судом Полтавської області. Оскільки її права як потерпілої по кримінальному провадженні було істотно порушено, шкода завдана злочином не відшкодована, просила повернути справу для проведення досудового розслідування прокурору.

Прокурор заперечував проти задоволення даного клопотання посилаючись на п. 18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11.12.2015 №13 «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод» згідно якого за наслідками розгляду угоди в судовому засіданні (під час підготовчого судового провадження або під час судового розгляду) суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону і закону про кримінальну відповідальність, врахувавши доводи сторін кримінального провадження та інших учасників судового провадження має право відмовити у затвердженні угоди в разі встановлення підстав, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК та призначити судовий розгляд для проведення судового провадження в загальному порядку у випадку подання прокурором відповідного клопотання, пов`язаного з відсутністю необхідності провадження досудового розслідування внаслідок його фактичного закінчення.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 заперечували проти задоволення клопотання ОСОБА_6 та просили відмовити у його задоволенні посилаючись на його безпідставність та необгрунтованість.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, думку прокурора та дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного.

У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст. ст. 468 - 475 КПК України.

Відповідно до ч. 7 ст. 474 КПК України суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо: 1) умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди; 2) умови угоди не відповідають інтересам суспільства; 3) умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; 4) існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися; 5) очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань; 6) відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.
Встановлено, що відповідно до п.3 ч.7 ст.474 КПК України умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.
Також відповідно до п.8 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11.12.2015 №13 «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод» угода про визнання винуватості укладається між прокурором та підозрюваним/обвинуваченим за ініціативою будь-кого із цих осіб. Участь захисника у разі укладення такої угоди згідно з п. 9 ч. 2 ст. 52 КПК є обов`язковою та забезпечується з моменту ініціювання укладення угоди про визнання винуватості.
Таку угоду не може бути укладено у провадженні, в якому бере участь потерпілий (чи особа, яка могла брати участь, але не надала згоду про залучення її до провадження як потерпілого), тобто щодо злочинів чи кримінальних проступків, внаслідок вчинення яких було завдано шкоди правам та інтересам окремих громадян та/або інтересам юридичних осіб, а також у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи .

Крім того, ОСОБА_6 по факту викрадення автомобіля 30.05.2015 року «Міцубісі», за фактом якого було заведено кримінальне провадження за ст. 289 ч.2 КК України була визнана потерпілою.
Після цього слідчий не поставивши її до відома, дії ОСОБА_4 , у якого був вилучений її легковик, перекваліфікував на ст. 15 ч.3 ст.198 КК України, закінчив досудове розслідування без її участі та направив обвинувальний акт до суду, внаслідок чого судовий розгляд був проведений за її відсутності та було порушено вимоги ст.ст. 56 та 409 КПК України та права ОСОБА_6 .
Оскільки угоду про визнання винуватості було укладено під час досудового розслідування, а вирок суду, яким було затверджено дану угоду ухвалою суду апеляційної інстанції від 10.12.2015 року було скасовано, тому обвинувальний акт та угода про визнання винуватості підлягають поверненню прокурору для продовження досудового розслідування.
Керуючись ст. 474, 476 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Відмовити у затвердженні угоди про визнання винуватості, укладену 16.07.2015 між старшим прокурором прокуратури Ленінського району м. Полтави ОСОБА_8 та підозрюваним ОСОБА_4 про визнання винуватості.

Матеріали кримінального провадження №0000517 від 29.05.2015 року за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч.3 ст. 15 ст. 198 КК України направити прокурору Полтавської місцевої прокуратури для вирішення питання щодо завершення досудового розслідування в загальному порядку.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Полтавської області через Ленінський районний суд м. Полтави протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя Ленінського районного суду м. ПолтавиОСОБА_1