В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2015 року м.Рівне

Рiвненський мiський суд Рівненської області у складі

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника-адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт та угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні № 0000175 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Дубно Рівненської області, проживаючого в АДРЕСА_1 , неодруженого, непрацюючого, раніше судимого Дубенським міським судом Рівненської області за вчинення злочинів, передбачених ч.2 ст.186 та ч.2 ст.190 КК України, із призначенням покарання у виді позбавлення волі на строк два роки сім місяців, у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.383 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

29 липня 2015 року житель міста Дубно Рівненської області гр. ОСОБА_4 звернувся до Управління СБ України в Рівненській області із письмовою заявою про те, що старший дільничний інспектор міліції Дубенського МВ УМВС України в Рівненській області майор міліції ОСОБА_6 вимагає у нього неправомірну вигоду в сумі 1 000,00 лоларів США за не притягнення його до кримінальної відповідальності, тобто вчиняє кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.368 КК України, яке, згідно ч.4 ст.12 КК України, є тяжким.

При цьому, у наведеній вище заяві ОСОБА_4 власноручно зазначив про те, що він повідомлений про кримінальну відповідальність за ст..383 КК України, тобто за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину. До заяви гр. ОСОБА_4 додав два аркуші білого паперу із наявними на них рукописними текстами, з його слів, власноручно виконаними ОСОБА_6 , а також ком пакт-диск із записом його розмови із останнім від 28.07.2015 року, який нібито підтверджуються викладені у заяві обставини.

В день надходження вказана заява із вищезазначеними додатками до неї зареєстрована в Управлінні СБ України в рівненській області та, у відповідності з вимогами ст..ст.214-216 КПК України, скерована до прокуратури Рівненської області, де того ж дня за викладеними у ній фактами в Єдиному реєстрі досудових розслідувань зареєстровано кримінальне провадження за фактом вчинення майором міліції ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

При допиті у якості свідка 29.07.2015 року, будучи повторно повідомленим про кримінальну відповідальність за ст..383 КК України, гр.. ОСОБА_4 деталізував обставини, викладені у вказаній вище заяві, та показав, що 21.07.2015 року ОСОБА_6 усно поставив перед ним вимогу про передачу 1 000 доларів США за невжиття заходів щодо притягнення його до кримінальної відповідальності за побиття гр.. ОСОБА_7 , яка мешкає у одному під`їзді із ОСОБА_4 . При цьому, зі слів ОСОБА_4 , ОСОБА_6 повідомив йому, що у випадку невиконання наведеної вище вимоги про передачу грошових коштів у сумі 1 000 доларів США, останній інкримінує йому будь-яке кримінальне правопорушення, вчинене в місті Дубно, а також підкине в квартиру наркотичні засоби.

В ході досудового розслідування зазначеного кримінального провадження встановлено, що обставини вчинення майором міліції ОСОБА_6 вищевказаного кримінального правопорушення, викладені у заяві гр.. ОСОБА_4 , та деталізовані при допиті його у якості свідка 29.07.2015 року, не відповідають дійсності та умисно вигадані останнім для дискредитації ОСОБА_6 .

Так, близько 09 год. 00 хв. 31.07.2015 року майор міліції ОСОБА_6 прибув до місця проживання ОСОБА_4 за вищевказаною адресою та відмовився від пропозиції останнього отримати 600 доларів США за не притягнення його до кримінальної відповідальності, повідомивши, що йому вказані грошові кошти не потрібні. Крім цього, ОСОБА_6 зазначив, що гр. ОСОБА_4 повинен передати для громадянки ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 1 500 грн. у якості відшкодування завданої шкоди.

Після цього, ОСОБА_6 передав отримані ним у гр. ОСОБА_4 готівкові грошові кошти в сумі 1 500 грн. для гр. ОСОБА_7 , отримавши які, остання власноручно написала заяву на ім`я начальника Дубенського МВ УМВС України в Рівненській області, у якій зазначила про відсутність до гр. ОСОБА_4 будь-яких претензій, в тому числі і майнового характеру.

Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.2 ст. 383 КК України, а саме : завідомо неправдиве повідомлення органу досудового розслідування про вчинення злочину, поєднане з обвинуваченням особи у тяжкому злочині.

25 серпня 2015 року між прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях прокуратури Рівненської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000175 була укладена угода про визнання винуватості.

Обставини, що враховані прокурором при укладенні з підозрюваним ОСОБА_4 угоди про визнання ним винуватості: беззастережне визнання підозрюваним своєї винуватості у вчиненні інкримінованого злочину, наявність суспільного інтересу в забезпеченні швидкого досудового розслідування і судового провадження.

В угоді про визнання винуватості прокурор ОСОБА_8 та підозрюваний ОСОБА_4 узгодили призначення ОСОБА_4 покарання за ч.2 ст. 383 КК України- два роки позбавлення волі та, на підставі ст..75 КК України, звільнення ОСОБА_4 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі строком на два роки з випробуванням з іспитовим строком на два роки та з покладенням на нього, у відповідності до п.п.2, 3, 4 та ч. 1 ст. 76 КК України обов`язків : не виїжджати за межі України без дозволу органів кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтись в органи кримінально-виконавчої інспекції.

В судовому засіданні судом з`ясовано, що підозрюваний ОСОБА_4 цілком розуміє свої права, передбачені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, визначені п.1 ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

В судовому засіданні суд переконався у тому, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При перевірці угоди про визнання винуватості на відповідність вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України судом встановлено, що угода у повному обсязі відповідає вимогам вказаного законодавства, дії підозрюваного ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч.2 ст.383 КК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, відсутні будь-які підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, обвинувачена спроможна виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, узгоджене сторонами покарання відповідає загальним засадам призначення покарання та санкції ч.4 ст.358 КК України.

У судовому засіданні прокурор, захисник та підозрюваний висловили думку щодо можливості затвердження угоди про визнання винуватості.

Враховуючи встановлені обставини, суд прийшов до висновку, що укладена між прокурором ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 угода про визнання винуватості підлягає затвердженню.

Керуючись ст.ст.369-371,374,376,475,392-395 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 25 серпня 2015 року між прокурором ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000175.

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 383 КК України, і призначити йому узгоджене сторонами в угоді про визнання винуватості покарання у виді двох років позбавлення волі та, на підставі ст..75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі строком на два роки з випробуванням з іспитовим строком на два роки та з покладенням на нього, у відповідності до п.п.2, 3, 4 та ч. 1 ст. 76 КК України обов`язків : не виїжджати за межі України без дозволу органів кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтись в органи кримінально-виконавчої інспекції.

На вирок суду може бути подана апеляцiя до апеляцiйного суду Рiвненської областi через Рiвненський мiський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя Рівненського

міського суду ОСОБА_1