Дата документу 14.12.2015

Справа № 334/8763/15-к
Провадження № 1-кп/334/589/15
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.12.2015р. Ленінського райсуду м.Запоріжжя у складі:

головуючого - ОСОБА_1 ;

при секретарі - ОСОБА_2 ;

за участю прокурора - ОСОБА_3 ;

та адвоката - ОСОБА_4 ;

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м.Запоріжжі, українця, освіта середня-спеціальна, розлученого, не працюючого, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

12.11.2014 року Ленінським районним судом м.Запоріжжя за ст.164 ч.1 КК України до 80 год. громадських робіт;

15.12.2014р. Ленінським райсудом м.Запоріжжя за ст.309 ч.1, 70 ч.4 КК України до 3-х років позбавлення волі із застосуванням ст.75,76 КК України призначений іспитовий строк один рік;

у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185 та ст.164 ч.2 КК України,

В С Т А Н О В И В:

12.06.2015р., приблизно о 22 год., обвинувачений ОСОБА_5 , маючи намір на таємне викрадення чужого майна, діючи із корисливих мотивів, шляхом вільного доступу проник до приміщення літньої кухні, що знаходиться на території буд. АДРЕСА_2 , звідки він викрав: тонометр 200гр., міксер -309гр. та продукти харчування, які не мають цінності, а всього, спричинивши потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 509гр.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Крім того, рішенням Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 07.11.2011р. з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 були стягнуті аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 700гр. щомісяця, починаючі із 01.08.2011р. до повноліття дітей.

Вироком Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 12.11.2014р. ОСОБА_5 був засуджений за ст.164 ч.1 КК України до 80 год. громадських робіт.

Але, він не вжив жодних заходів до виконання рішення суду, не влаштувався на роботу, не став на облік до центру зайнятості, не здійснив жодної сплати на користь колишньої дружини, мати його дітей, в погашення заборгованості по аліментам та не сплачував поточні платежі, в результаті чого, заборгованість по аліментам обвинуваченого ОСОБА_5 на користь потерпілої ОСОБА_7 за період часу з 01.01.2015р. по 16.09.2015р. становить 5950гр., тобто обвинувачений злісно ухилявся від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання неповнолітніх дітей, будучи особою, яка вже має вирок суду за ст.164 ч.1 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину в пред`явленому йому звинуваченні повністю визнав, підтвердивши вищевикладені обставини, він розкаюється у скоєному та просить суд строго його не карати.

Оскільки обвинувачений не оспорює фактичні обставини справи, суд, відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, вважає недоцільним дослідження доказів, відносно обставин, які ніким не оспорюються.

Дії обвинуваченого суд кваліфікує за ст.185 ч.3 КК України, як умисне таємне викрадення чужого майна, поєднане із проникненням в інше приміщення.

Крім того, його дії суд кваліфікує за ст.164 ч.2 КК України, як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей /аліменти/, особою, раніше судимою за злочин, передбачений ст.164 КК України, а саме, вироком Ленінського райсуду м.Запоріжжя від 12.11.2014р.

При призначенні міри покарання обвинуваченому, суд враховує його особу, визнання скоєного злочину та щире каяття, сприяння розслідуванню злочину, а також те, що обвинувачений раніше був двічі засуджений і скоїв злочини, перебуваючи на випробувальному терміни відбування покарання, при цьому, він ніде не працював, та маючи на утриманні двох неповнолітніх дітей, матеріально їм не допомагав, проте, суд враховує і те, що матеріальна шкода по крадіжці повністю відшкодована потерпілій, тяжких наслідків по справі не настало, він позитивно характеризується за місцем реєстрації, тому, суд вважає що виправлення обвинуваченого і його перевиховання можливе в умовах ізоляції від суспільства, але з призначенням йому мінімальної міри покарання.

Крім того, оскільки обвинувачений скоїв злочини перебуваючи на випробувальному терміні за вироком Ленінського райсуду м.Запоріжжя від 15.12.2014р., при призначенні йому нового покарання, слід застосувати ст.71 КК України, шляхом часткового приєднання до нового покарання не відбутої частки покарання за попереднім вироком 2міс. позбавлення волі.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.368-371, 373-374,376 КПК України, суд

З А С У Д И В :

Визнати винним ОСОБА_5 за ст.185 ч.3 та ст.164 ч.2 КК України та призначити покарання:

за ст.185 ч.3 КК України 3роки позбавлення волі;

за ст.164 ч.2 КК України 2 роки обмеження волі.

Відповідно до вимог ст.70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити до відбуття покарання засудженому ОСОБА_5 3 роки позбавлення волі.

Відповідно до вимог ст.71 КК України, шляхом часткового приєднання до нового покарання не відбутої частки покарання за вироком Ленінського райсуду м.Запоріжжя від 15.12.2014р., остаточно призначити покарання обвинуваченому ОСОБА_5 у вигляді трьох років, двох місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід засудженому залишити тримання під вартою, а строк відбуття покарання рахувати з моменту його затримання та застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з 14.09.2015р.

Стягнути із ОСОБА_5 на користь держави судові витрати за проведення товарознавчої експертизи в сумі 306,90гр.

На вирок суду протягом 30 днів може бути подана апеляція до апеляційного суду Запорізької області.

СУДДЯ: