АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 11-кп/790/1602/15 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: Умисне вбивство
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
8 вересня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченої - ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Харківської області апеляційні скарги обвинуваченої та захисника на вирок Комінтернівського районного суду м.Харкова від 29 травня 2015 року, -

В С Т А Н О В И Л А:
Зазначеним вироком,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народилась в м.Харкові, громадянка України, освіта середня, розлучена, не працює, зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима;

Засуджена за ч.1 ст.115 КК України до 7 років позбавлення волі.

Вироком встановлено, що 15 жовтня 2014 року, в період часу з 13.00 до 14.00 години, перебуваючи в приміщенні кухні за місцем свого мешкання, за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_7 зі своїм співмешканцем ОСОБА_9 вживала спиртні напої. Під час сварки, яка виникла на ґрунті особистих неприязних стосунків, маючи умисел на протиправне позбавлення життя іншої людини, ОСОБА_7 , будучи у стані алкогольного сп`яніння, реалізуючи свій умисел нанесла ОСОБА_9 удар кухонним ножем в область грудної клітини, спричинивши ОСОБА_9 тяжкі тілесні ушкодження у виді проникаючого колото-різаного поранення грудної клітини праворуч, з перетинанням внутрішньої грудної артерії праворуч, пораненням судин кореня правої легені, пораненням 5-го сегменту правої легені, що є тяжким тілесним ушкодженням, за критерієм небезпеки для життя. Усвідомлюючи скоєне, ОСОБА_7 викликала бригаду швидкої допомоги, ОСОБА_9 був доставлений до лікарні, де у той же день помер в наслідок дій обвинуваченої.

Причиною смерті стало проникаюче колото-різане поранення грудної клітини праворуч, що ускладнилось травматичним шоком.

В апеляційних скаргах обвинувачена та захисник просили перекваліфікувати дії ОСОБА_7 з ч.1 ст.115 КК України на ч.2 ст.121 КК України, пом`якшити покарання, застосувати положення ст.69 КК України.

В обґрунтування своїх доводів вони зазначили, що ОСОБА_7 не мала умислу на позбавлення ОСОБА_9 життя, про що свідчать її дії виклик швидкої допомоги.

Крім того вони вважали що суд першої інстанції не в достатній мірі врахував обставини, що пом`якшують покарання, а також дані про особу ОСОБА_7 .

Заслухавши доповідь судді, обвинувачену та захисника, які підтримали свої апеляційні скарги, прокурора, який вважав, що відсутні підстави для задоволення апеляційних скарг обвинуваченої та захисника, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги обвинуваченої та захисника не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_7 в умисному вбивстві ОСОБА_9 підтверджується сукупністю доказів, зібраних у встановленому порядку і безпосередньо досліджених судом, яким дана належна оцінка.

Висновки суду, зокрема, ґрунтуються на показаннях самої засудженої, яка по суті не оспорює факт завдання потерпілому тілесних ушкоджень, які були виявлені у результаті судово-медичної експертизи трупа при обставинах наведених у вироку.

Показання обвинуваченої, щодо механізму, локалізації і обставин нанесення потерпілому удару ножем потерпілому не суперечать даним судово-медичної експертизи, якою у ОСОБА_9 встановлені зазначені у вироку тілесні ушкодження, які стали причиною його смерті.

Ці показання також узгоджуються з даними, що містяться в протоколах огляду місця події та слідчого експерименту за участю обвинуваченої.

Що ж стосується доводів апелянтів про те, що обвинувачена не мала умислу на вбивство потерпілого, то суд першої інстанції дав їм належну оцінку, і колегія суддів погоджується з ними, виходячи з наступного.

ОСОБА_7 , застосовуючи знаряддя злочину ніж, завдала потерпілому удар у грудну клітину, де розташовані життєво важливі органи, з достатньою силою про що свідчать глибина проникнення клинка ножа, кількість поранених органів потерпілого, та характер тілесного ушкодження.

При цьому вона усвідомлювала суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачала його суспільно небезпечні наслідки і хоча не бажала, але свідомо допускала їх настання, тобто діяла умисно, а тому суд першої інстанції вірно кваліфікував дії обвинуваченої за ч.1 ст.115 КК України.

Що ж стосується послідуючих дій обвинуваченої, яка викликала швидку допомогу, то їх слід розцінювати як дієве каяття.

Суд першої інстанції, призначаючи обвинуваченій покарання, дотримався вимог ст.65 КК України і в повному обсязі врахував ступінь тяжкості скоєного злочину, дані про особу обвинуваченої, у тому числі і ті, на які посилаються апелянти.

В якості обставини, що обтяжує покарання обвинуваченої, суд визнав вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, а обставини, що пом`якшує покарання щире каяття.

За таких обставин покарання, що призначено обвинуваченому є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Відповідно до положень ст.ст. 404, 405, 419 КПК України,

П О С Т А Н О В И Л А:
Вирок Комінтернівського районного суду м.Харкова від 29 травня 2015 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційні скарги обвинуваченої ОСОБА_7 та її захисника без задоволення.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, що тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий суддя: ОСОБА_2

Судді: ОСОБА_4

ОСОБА_3