№ 1-кп/760/ 797/15

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 грудня 2015 року Солом`янський районний суд м. Києва
в складі: головуючого судді - ОСОБА_1
за участю секретаря - ОСОБА_2
за участю прокурора - ОСОБА_4
обвинуваченого - ОСОБА_3
захисника - ОСОБА_5
ВСТАНОВИВ:
В провадженні Солом`янського районного суду м. Києва знаходиться обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 за вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ст. 15 ч. 3, 186 ч. 2 КК України.
Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 07.10.2015 р. запобіжний захід ОСОБА_3 , був продовжений у виді тримання під вартою.
Двомісячний строк тримання обвинуваченого спливає 15.12.2015 року о 15 г. , однак по провадженню на даний час не прийнято ще остаточного рішення.
Відповідно до ст. 331 ч. 3 КПК України незалежно від клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта.
В судовому засіданні прокурор вважав ,що є необхідність у продовженні строку тримання під вартою ОСОБА_3 ще на 60 днів, оскільки продовжують існувати ризики того, що в разі обрання йому іншого запобіжного заходу він буде ухилятись від суду, тому що обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину. Крім того , прокурор вважав, що з метою недопущення зі сторони обвинуваченого здійснення впливу та свідків та потерпілу ,саме такий запобіжний захід є доцільним .
Захисник обвинуваченого ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_5 заперечувала проти продовження строків тримання під вартою її підзахисному , оскільки вважає, що даних про існування ризиків прокурором не доказано і просила змінити запобіжний захід на домашній арешт. Також просила суд врахувати стан здоров`я її підзахисного , який потребує нагляду з боку лікарів .
Обвинувачений ОСОБА_3 підтримав свого захисника .
Суд вислухав думку учасників процесу, вважає , що оскільки ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, раніше притягався до кримінальної відповідальності за аналогічний злочин і судимість не погашена , а також з метою уникнути незаконного впливу з його сторони на потерпілу ,свідків та перешкоджанню розгляду кримінального правопорушення іншим чином , строк утримання під вартою повинен бути продовженим.
Медична довідка про стан здоров`я ОСОБА_3 , яка датована липнем 2015 року свідчить дійсно про наявність у нього певних захворювань , однак відповідно до неї показань для госпіталізації його до медичної частини не було. На даний час суду також не надано даних про неможливість утримання обвинуваченого в умовах СІЗО .
Тому , суд враховуючи вищевикладене , а також наявні в провадженні матеріали про те, що ОСОБА_3 не був зайнятий суспільно - корисною працею , є наркотично залежною особою , вважає ,що відсутні на даний час підстави для обрання йому більш м`якої міри запобіжного заходу , такої як домашній арешт.
Продовження строку тримання під вартою не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод ,оскільки існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який не заважаючи на презумпцію невинуватості , переважає принцип поваги до особистої свободи.
Керуючись ст. 331 КПК України, суд -,
У х в а л и в:
Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на 60 днів, тобто до 11 лютого 2016 року 15 г. 00 хв.
В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу ОСОБА_3 з тримання під вартою - на домашній арешт відмовити.
Копію ухвали вручити обвинуваченому , прокурору та уповноваженій службовій особі по місцю ув`язнення.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя: