Справа№1-133/11
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2011 року м. Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова в складі

головуючого судді: Шипова І. М.

при секретарі Крохмальна Л. В.

адвоката ОСОБА_1, ОСОБА_2,

потерпілого ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові справу про обвинувачення ОСОБА_4, 09.10.1934р.народження, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, гр-на України, одруженого, ІНФОРМАЦІЯ_2, пенсіонера, раніше не судимого, мешкає, АДРЕСА_1 за ст.125 ч.2 КК України,

Встановив:

04.05.2010 року, близько 12 години, знаходячись у дворі буд.15 по пров. Вокзальний м. Чернігова, ОСОБА_4, на ґрунті триваючих неприязних відносин, в ході сварки, наніс декілька ударів руками по різним частинам тіла ОСОБА_3, який в наслідок цього отримав тілесні ушкодження, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоровя.

Допитаний в суді як підсудний ОСОБА_4, вину в предявленому обвинуваченні не визнав, при цьому по предявленому обвинуваченні показав, що дійсно він 04.05.2011 року посварився зі своїм сусідом ОСОБА_3. при цьому зазначив, що Гула на нього напав та бив його, а він захищався та міг при цьому заподіяти йому тілесні ушкодження, однак вважає, що в усьому винен сам Гула. У нього маються також тілесні ушкодження.

Таку поведінку підсудного суд оцінює критично, як природну захисну реакцію на предявлене обвинувачення з метою уникнути покарання за вчинений злочин, заплутати суд та перешкодити встановленню істині у справі. Крім того покази підсудного не відповідають дійсності, обставинам справи, характеру скоєного злочину, повністю спростовуються показами потерпілого та матеріалами справи, а саме:

Допитаний як потерпілий ОСОБА_3 показав, що 04.05.2010 року він знаходився у дворі свого будинку. Біля 12 год. на двір вийшов ОСОБА_4 та став з ним сваритись, а потім безпричинно почав його бити. Він захищався, однак ОСОБА_4 бив його по обличчю та голові руками, а потім взуттям та деревяним поліном. Після бійки він звернувся до міліції та медичного закладу, де йому було встановлено ступінь тяжкості отриманих тілесних ушкоджень. Також зазначає, що ОСОБА_4 постійно свариться з усіма мешканцями будинку. Неодноразово його попереджували працівники міліції про недопустимість такої поведінки.

Крім наведеного вина підсудного повністю підтверджується;

- висновком судово-медичної експертизи № 965 від 20.06.2011р., згідно якої у ОСОБА_3 мали місце тілесні ушкодження у вигляді: забитої рани волосяної частини голови, синців та забиття мяких тканин голови, обличчя, саден на обличчі, тулубі, правому колінному суглобі, осадження епідермісу лівого колінного суглобу, котрі виникли від дії тупих, твердих предметів, в тому числі і від нанесення ударів рукою, черевиком, деревяним поліном і могли утворитись 04.05.2010 року. забита рана волосяної частини голови, відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоровя, інші тілесні ушкодження є легкими. Утворення їх комплексу, внаслідок падіння з висоти власного зросту та послідуючому ударі об виступаючі предмети є практично неможливим. (а.с.60-61)

Аналізуючи викладені докази суд приходить до висновку, що умисні дії підсудного, які виразились в заподіянні ОСОБА_3 легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоровя, підлягають кваліфікації за ст.125 ч.2 КК України.

Обставин, що помякшує відповідальність підсудного та обставин, що обтяжують його відповідальність, судом не виявлено.

Підсудний ОСОБА_4 від застосування відносно нього Закону України «Про амністію у 2011 році» №3680VI від 08.07.2011 року категорично відмовився.

Призначаючи міру покарання підсудному, суд враховує ступінь суспільної небезпеки скоєного, враховується особа підсудного, його характеристики які є позитивними, те, що він раніше ні до кримінальної ні до адміністративної відповідальності не притягувався, злочин скоїв вперше, та враховуючи його вік, стан здоровя, сімейний та матеріальний стан і виходячи з зазначеного, суд приходить до висновку, що покарання за скоєне підсудному може бути призначене у вигляді штрафу.

Керуючись ст.ст. 323-324 КПК України, суд -

засудив:

ОСОБА_4 визнати винним по ст.125 ч.2 КК України і призначити йому покарання у вигляді штрафу в сумі 850 грн., який стягнути в доход держави.

Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу ОСОБА_4 залишити підписку про невиїзд з постійного місця проживання.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Чернігівської області протягом 15 днів з наступного дня після його проголошення.

Суддя І.М. Шипов