Справа № 215/889/15-к
1-кп/215/294/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАїНИ
27 липня 2015 року Тернівський районий суд м. Кривого Рогу
в складі: головуючого, судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кривого Рогу, Дніпропетровської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, одруженого, не працюючого, зареєстрованому та мешкаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого:
за ст.164 ч.1 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
Рішенням Тернівського районного суду № 2/441/1742 від 14.05.2012 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був зобов`язаний виплачувати аліменти на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходів, але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму, до повноліття дитини на користь матері ОСОБА_6 , починаючи стягнення з 19.03.2012 року.

З 01.07.2014 року ОСОБА_4 , діючи з метою невиконання рішення суду про стягнення аліментів на утримання дитини, незважаючи на неодноразові попередження державного виконавця про працевлаштування, необхідності виконання своїх обов`язків і можливості притягнення до кримінальної відповідальності за злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини, аліменти не виплачував і ніякої іншої матеріальної допомоги на утримання дитини не надавав. В Тернівський районний центр зайнятості звертався 10.09.2013 року, як шукаючий роботу, але станом на дату надання відповіді, останнє відвідування центру зайнятості ОСОБА_4 - 30.01.2014 року. Центром зайнятості за період перебування на обліку видано ОСОБА_4 10 направлень на працевлаштування, але останній не з`являвся на запропоновані підприємства. Допомога по безробіттю ОСОБА_4 за час перебування на обліку в Центрі зайнятості не призначалась.

Згідно довідки ПАТ «Криворіжхліб» ОСОБА_4 працював на посаді водія, звідки 04.05.2014 року звільнений за власним бажанням. Однак, незважаючи на обов`язок, в Тернівський ВДВС Криворізького МУЮ не повідомив, чим продовжив злісно ухилятися від сплати аліментів.

Державним виконавцем ОСОБА_4 неодноразово попереджався про необхідність працевлаштування, виконання своїх обов`язків, а також про притягнення до кримінальної відповідальності за злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини. Однак, ОСОБА_4 , належних висновків не зробив, на попередження державного виконавця не реагував, ніяких заходів, направлених на погашення заборгованості по виплаті аліментів не вживав та продовжував злісно ухилятись від сплати аліментів.

Згідно до п.10 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» зі змінами від 09.03.2011 року розмір щомісячних виплат розраховувався державним виконавцем, виходячи із середнього розміру заробітної плати по даній місцевості. Період злісного ухилення ОСОБА_4 від сплати аліментів складає 7 місяців та дні з 01.07.2014 року по 04.02.2015 року.

Ухилення ОСОБА_4 від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини привело до утворення заборгованості по аліментах на адресу матері дитини ОСОБА_6 , яка станом на 04.02.2015 року в загальній сумі склала 20229,29 гривень, що згідно Закону України "Про виконавче провадження" зі змінами від 09.03.2011 року перевищує суму сукупно нарахованих відповідних платежів за 6 місяців, яка за станом на 04.02.2015 року складає 6132 гривень.

В судовому засіданні обвинувачений винуватим себе визнав повністю, розкаявся, підтвердив фактичні обставини ухилення від сплати аліментів. Вказує, що з липня 2014 р. не сплачував аліменти потерпілій. Знаходився за межами України, пересилав гроші третій особі для передачі потерпілій, але з`ясувалося що гроші не були передані.

Учасники судового процесу не заперечують визнати недоцільним дослідження доказів відносно тих обставин справи, які ніким не оспорюються.

Обвинувачений не оспорює фактичні обставини справи, правильно розуміє зміст цих обставин, у суду не має сумнівів у добровільності його позиції.

Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилася.

Судом роз`яснено обвинуваченому правила ст.349 ч.3-4 КПК України, про те, що в цьому разі він буде позбавлений права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Аналізуючи зібрані по справі докази, суд вважає обвинуваченого винуватим в кримінальному правопорушенні за ч.1 ст.164 КК України за ознаками злісного ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів).
Призначаючи покарання суд враховує, що ОСОБА_4 раніше не судимий, в скоєному злочині розкаявся. З урахуванням ступеню тяжкості скоєного злочину, який згідно ст.12 КК України не відноситься до категорії тяжких, вищезазначених обставин що пом`якшують відповідальність відповідно до ст.66 КК України, суд вважає необхідним та достатнім призначити обвинуваченому покарання у вигляді обмеження волі зі звільненням від покарання з іспитовим строком відповідально до ст.ст.75, 76 КК України.

Керуючись ст.ст.373-376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні та призначити покарання за ст.164 ч.1 КК України - 1 рік обмеження волі.

На підставі ст.ст.75, 76 КК України ОСОБА_4 від покарання звільнити з іспитовим строком на 1 рік, зобов`язавши не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання або роботи.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області через Тернівський районний суд м.Кривого Рогу протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку за виключенням підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися відповідно до положень ст.349 ч.3 КПК України, а засудженим ОСОБА_4 в той же строк з дня отримання копії вироку.

.

СУДДЯ: