Апеляційний суд Житомирської області
Справа № 11/0690/237/11
Стаття 203 ч.1 КК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2011 року Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого суддіШеніна П.О.

суддів: Мельничук Н.М. , Ткаченко В.Л.

з участю прокурора Сидоренка О.П.

обвинуваченої ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальну справу за апеляцією пом. прокурора Корольовського району м. Житомира на постанову Корольовського району м. Житомира від 04 лютого 2011 року, -

Встановила:

Зазначеною постановою ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканка АДРЕСА_1, домогосподарка і пенсіонерка, пенсія 850 грн., не судима, -

була звільнена від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК України і ст. ст. 7-8. 237, 240-241 КПК України за вчинення злочину, передбаченого ст. 203 ч.1 КК України, у зв'язку із дійовим каяттям, дану кримінальну справу відносно неї було закрито.

Речові докази по справі вирішено знищити.

Запобіжний захід відносно обвинуваченої у вигляді підписки про невиїзд - скасовано.

Згідно матеріалів справи, ОСОБА_1 за місцем свого помешкання у АДРЕСА_2 незаконно займалась господарського діяльністю, щодо якої є спеціальна заборона, а саме виготовленням та збутом міцного алкогольного (спирто-вмісного) напою кустарного виробництва - самогону.

Згідно ч.1 ст.2 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19.12.1995 року, виробництво спирту етилового (у тому числі як лікарського засобу) може здійснюватись лише на державних підприємствах за наявності у них ліцензій.

Згідно ч.3 ст.2 того ж Закону України, виробництво алкогольних напоїв здійснюється суб'єктами підприємницької діяльності незалежно від форм власності за умови одержання ліцензії.

Частинами 1 і 7 ст.15 зазначеного закону передбачено, що оптова і роздрібна торгівля алкогольними напоями може здійснюватися суб'єктами підприємницької діяльності всіх форм власності, у тому числі її виробниками, лише за наявності у них ліцензій.

Не маючи вказаних ліцензій і будучи зареєстрованою як приватний підприємець, ОСОБА_1 виготовляла і продавала спиртні напої.

Так, 04.01.2011 р. ОСОБА_1 вдома виготовила самогон, наступного дня близько 16 год. 30 хв. збула по 0, 25 л самогону за 6 грн. гр-нам ОСОБА_2 та близько 18 год. 40 хв. ОСОБА_3

Того ж дня вдома у ОСОБА_1 було виявлено і вилучено пляшку ємкістю 1,5 л із самогоном міцністю 39 %, частина апарату для виготовлення самогону.

На постанову суду подана апеляція пом. прокурора Корольовського району м. Житомира, в якій останній просить скасувати судове рішення та направити справу на новий судовий розгляд. Посилається на те, що злочин скоєно не вперше, ОСОБА_1 вже звільнялася від кримінальної відповідальності за ст. 203 ч.1 КК України 15.05.2009 року за дійовим каяттям. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України „ Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності від 23.12.2005 р. за №12, таке звільнення від кримінальної відповідальності можливе щодо особи, яка вчинила злочин вперше. Тобто, як зазначає пом. прокурора, особа або взагалі не вчиняла злочини, або він втратив правове значення. Новий злочин відносно даних про особу ОСОБА_1 таким чином розцінити не можна.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, думку прокурора про підтримку апеляції і необхідність скасування постанови з направленням справи на новий судовий розгляд, обвинувачену ОСОБА_1, яка просила залишити судове рішення без зміни, перевіривши справу, задовольняє апеляцію пом. прокурора р-ну з наступних міркувань.

Вчинення інкримінованого ОСОБА_1 порушення закону ніким із учасників процесу не оспорюється. В апеляції пом. прокурора р-ну вірно зазначені розяснення, які містяться у частинах 2 і 3 п. 3 постанови Пленуму ВСУ від 23.12.2005 року №12 щодо закриття справи у звязку з дійовим каяттям. Місцевий суд недостатньо врахував, що нещодавно, 15.05.2009 року тим же судом /а.с. 18/ за аналогічні дії ОСОБА_1 була звільнена від кримінальної відповідальності теж за дійовим каяттям за ст. 45 КК України.

Таким чином, звільнення за тим же самим законом від кримінальної відповідальності за вчинення аналогічних незаконних дій суперечить змісту поняття „дійове каяття, вищевказаним розясненням Пленуму ВСУ і вимогам ст. 45 КК України. В порядку ст. 365 КПК України колегія суддів констатує, що окрім того, поруч із ст. 7 КПК, у постанові зазначені зовсім інші обставини для закриття справи /ст. 8 КПК України/, які не мають відношення до даної справи.

Тому постанова суду підлягає скасуванню.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 365, 366, КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію помічника прокурора Корольовського району м. Житомира - задовольнити, а постанову Корольовського районного суду м. Житомира від 04 лютого 2011 року щодо ОСОБА_1 скасувати. Направити справу щодо неї на новий судовий розгляд, в той же суд, в іншому складі.

Судді: