Єдиний унікальний номер 227/280/15-к
Номер провадження 11-кп/775/263/2015

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Донецької області в м. Артемівську

в складі:

головуючої ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянула апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 10 червня 2015 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у с. Ганнівка Добропільського району Донецької області, громадянина України, не працюючого, інваліда 3-ої групи, раніше судимого:

13 грудня 2007 року Добропільським міськрайоним судом Донецької області за ч.3 ст.185, ч.2 ст.289, ч.2 ст.125, ст.70 КК України до 5 років позбавлення волі, із застосуванням ст.ст.75,76 КК України з іспитовим строком на 2 роки;

постановою того ж суду від 05 червня 2009 року скасовано призначене покарання з застосуванням вимог ст.75 КК України, та направлений на реальне відбуття покарання; постановою Микитівського районного суду м. Горлівка Донецької області від 31 січня 2013 року звільнений умовно-достроково на невідбутий строк покарання 10 місяців 21 день;

01 серпня 2014 року Добропільським міськрайонним судом Донецької області за ст.185 ч.2 КК України до 2 років обмеження волі;

який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, та призначено йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 7 (сім) років 6 (шість) місяців із конфіскацією майна, визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, та призначено йому покарання у вигляді позбавлення волі строком 3 (три) роки. Відповідно до ч.1 ст.70 КК України, шляхом часткового складання призначених покарань, призначено покарання у вигляді 8 (восьми) років позбавлення волі із конфіскацією майна. Відповідно до ч.1 ст.71 КК України шляхом часткового приєднання не відбутого покарання за вироком Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 01 серпня 2014 року за ч.2 ст.185 КК України до 2 років обмеження волі, із застосуванням вимог ч.1 ст.72 КК України, остаточно призначено покарання у вигляді 8 (восьми) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі із конфіскацією майна.

По даній справі визнаний винним і засуджений ОСОБА_8 , вирок щодо якого не оскаржується.

ВСТАНОВИЛА:

Обвинуваченим ОСОБА_7 було скоєно кримінальні правопорушення, передбачені ч.3 ст.185, ч.3 ст.187 КК України за наступних обставин.

22 вересня 2014 року приблизно о 23.00 годині ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , діючи умисно, за попередньою змовою, знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, шляхом пошкодження вікна, проникли до домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 та з погрозою психологічного тиску та застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілої ОСОБА_9 , яке виразилось в тому, що ОСОБА_7 обхопивши правою рукою шию потерпілої, повалив її на підлогу у літній кухні буд. АДРЕСА_3 , в свою чергу, ОСОБА_8 демонструючи кухонного ножа перед потерпілою, який він взяв в кухонній шафі літньої кухні вищевказаної адреси, скоїли розбійний напад на останню, після чого відкрито заволоділи майном останньої, а саме: однією алюмінієвою каструлею на 3 літри вартістю 180 грн., одним металевим судком вартістю 35 грн., теплообігрівачем «Сатурн» вартістю 200 грн., DVD програвачем вартістю 400 грн., мобільним телефоном Nokia 2600 вартістю 205,79 грн., мобільним телефоном «Nokia-113» вартістю 137,26 грн., з сім-картою оператора МТС вартістю 15 грн. на якій були грошові кошти в сумі 80 грн., мобільним телефоном «Сіменс» вартістю 110 грн., грошовими коштами в сумі 400 грн., продуктами харчування, побутовою хімією, та іншим майном, яке для потерпілої матеріальної цінності не представляє, та з викраденим зникли, розпорядившись ним на свій розсуд, заподіявши потерпілій ОСОБА_9 матеріальний збиток на загальну суму 1763,05 грн.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 23 вересня 2014 року о 23.00 годині, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , діючи умисно, за попередньою змовою, знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, з корисливих мотивів, з метою викрадення чужого майна і звернення його на свою користь, таємно, повторно, шляхом вільного доступу проникли через огорожу на територію домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_10 , звідки викрали 40 метрів мідного кабелю на 4 жили за 1 метр 18 грн., на загальну суму 720 грн., а також шляхом зриву навісного замка з гаражу, розташованому на території домоволодіння проникли у середину, звідки викрали алюмінієву бочку ємністю 50 літрів, вагою 20 кг на загальну суму 320 грн., і з викраденим зникли, розпорядившись ним на свій розсуд, заподіявши ОСОБА_10 матеріальний збиток на загальну суму 1040 грн.

Крім того, продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , 30 вересня 2014 року приблизно о 02.30 год., діючи умисно за попередньою змовою, знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, шляхом вибиття двері, проникли до домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_4 , та із застосуванням психологічного тиску та фізичного насильства, яке виразилось в нанесенні ОСОБА_7 потерпілій ОСОБА_11 ударів правою рукою по різних частинах тіла, а також в область голови, які потягли тілесні ушкодження у вигляді синця на задній поверхні правого плечового суглоба та рани на фоні ссадини на правій тім`яній височній області, які відносяться до легких тілесних ушкоджень. Після чого, ОСОБА_7 із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, демонструючи перед потерпілою кухонного ножа, який він приніс з собою та зберігав при собі в поясі брюк, відкрито разом з ОСОБА_8 заволоділи майном останньої, а саме: грошовими коштами в сумі 100 грн., гумовими чоботами вартістю 59,40 грн., чоловічою бритвою «Gillete» вартістю 55 грн., продуктами харчування, побутовою хімією, мобільним телефоном «Nokia», модель та документи на який відсутні та який матеріальної цінності для потерпілої не має, в середині якого знаходилась сім-карта оператора МТС вартістю 15 грн., на якій були грошові кошти в сумі 20 грн., та іншим майном, яке для потерпілої матеріальної цінності також не представляє, та з викраденим зникли, розпорядившись ним на свій розсуд, заподіявши потерпілій ОСОБА_11 матеріальний збиток на загальну суму 214,40 грн..

У своїй апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 прохав вирок суду скасувати та свої дії зі ст.187 ч.3 КК України перекваліфікувати на ст.186 КК України. На обґрунтування своєї позиції зазначає, що судом не зроблений детальний аналіз показів обвинувачених, зокрема ОСОБА_8 . Потерпіла ОСОБА_11 змінила покази в частині того, у кого був в руках ніж, в цілому свідчення потерпілих суперечливі. Суд не взяв до уваги, що обвинувальний акт направлявся судом на доопрацювання, однак фактично порушення усунуті не були.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого, і захисника які просили задовольнити апеляційну скаргу, прокурора, який прохав залишити вирок без змін, перевіривши матеріали судової справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що вона задоволенню не підлягає, а вирок суду слід залишити без змін, за таких підстав.

Вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 185 КК України апелянтом не оскаржується.

Суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що вина обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 187 ч. 3 КК України, підтверджується наступними доказами:

Потерпіла ОСОБА_9 показала, що 22 вересня 2014 року приблизно о 23.00 годині вона знаходилась за місцем свого мешкання. В цей час, коли вона знаходилась у літній кухні, шляхом пошкодження вікна, до її домоволодіння проникли ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . ОСОБА_7 обхопив її шию рукою, повалив її на підлогу , чим спричинив фізичний біль, вона злякалась та хвилювалась за своє життя та здоров`я, а ОСОБА_8 , демонструючи кухонного ножа перед нею, заволоділи її майном: алюмінієвою каструлею, металевим судком, теплообігрівачем, ДВД-програвачем, мобільними телефонами «Нокіа» та «Сіменс», а також продуктами харчування і побутової хімії..

Із висновків судово-дактилоскопічної експертизи № 43 від 18 жовтня 2014 року вбачається, що слід ділянки долоні поверхні правої руки, вилучений 23 вересня 2014 року при огляді місця події за адресою: АДРЕСА_2 , з віконної рами спальної кімнати житлового будинку - залишений ОСОБА_7 .

Згідно протоколу огляду та вилучення від 01 жовтня 2014 року, вбачається вилучення майна потерпілої ОСОБА_9 викраденого обвинуваченими ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у АДРЕСА_1 , в якому знаходився ОСОБА_8 , з його письмового дозволу.

Протоколом огляду предмету від 08 жовтня 2014 року підтверджується обставина, що золоті сережки, які потерпіла ОСОБА_9 віддала обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , були надані на огляд ОСОБА_9 .

Потерпіла ОСОБА_11 в судовому засіданні показала, що 30 вересня 2014 року приблизно о 02.30 годині вона знаходилась дома ,в цей час, шляхом вибиття вхідної двері, зайшли ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , побили її, спричинив їй тілесні ушкодження, при цьому ОСОБА_7 стягнув її з ліжка, а потім погрожував ножем. Вони заволоділи її майном : грошима у розмірі 100 грн., продуктами харчування, гумовими чоботами, чоловічою бритвою, побутовою хімією, мобільним телефоном «Нокіа».

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 195 від 30 вересня 2014 року, ОСОБА_11 спричинені легкі тілесні ушкодження у вигляді синця на задній поверхні правого плечового суглоба та рани на фоні садни на правій тім`яній скроневої області.

Із протоколів огляду від 30 вересня, 01 жовтня 2014 року вбачається вилучення за адресою: АДРЕСА_4 , кухонного ножа та відбитків пальців обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , також у ОСОБА_7 вилучені викрадені у гр. ОСОБА_11 гумові чоботи та ліхтар. З лісосмуги в с. Вільне Добропільського району Донецької області вилучені майно та речі, які були викрадені обвинуваченими ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у гр. ОСОБА_11 .

Із протоколів пред`явлення особи для впізнання від 01 жовтня 2014 року за участю потерпілих, вбачається що ті відповідно до норм кримінального процесуального закону впізнали серед представлених осіб, - обвинувачених, які скоїли розбійний напад відносно них.

Протоколами слідчого експерименту від 21 листопада 2014 року за участю потерпілих підтверджуються обставини розбійного нападу на них.

В судовому засіданні прокурором був змінений обвинувальний акт за тих підстав,що в ході судового розгляду з пояснень потерпілої ОСОБА_11 встановлено, що їй погрожував кухонним ножем не ОСОБА_8 , а ОСОБА_7 , який він приніс з собою.

Відповідно до ч.4 ст.95 КК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст.225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями , наданими слідчому,прокурору , або посилатися на них.

Тому посилання апелянта на зміну показань потерпілою ОСОБА_11 є такими, що не заслуговують на увагу.

Суд вірно оцінив докази в даному кримінальному провадженні відповідно до вимог ст.94 КПК України і правильно надав критичну оцінку доводам обвинуваченого про невизнання своєї провини у скоєнні розбійних нападів на потерпілих, але вказані доводи спростовуються фактичними обставинами вчинення ними розбійних нападів, встановленими у судовому засіданні та підтвердженими поясненнями потерпілих, які оцінювали протиправні дії обвинувачених як реальну загрозу для їх життя та здоров`я і суд вірно вважав пояснення правдивими.

Характер та послідовність дій обвинувачених при проникненні до житла, а саме шляхом вибиття вікна та дверей, як до будівлі ОСОБА_9 так і до ОСОБА_11 відповідно, зухвала поведінка обвинувачених відносно жінок похилого віку, застосування психологічного тиску та фізичного насильства, спричинення психологічного тиску відносно ОСОБА_9 та легких тілесних ушкоджень ОСОБА_11 , погроза ножем, оцінка потерпілими реальної загрози життю та здоров`ю свідчать про спрямованість дій обвинувачених на вчинення розбійних нападів відносно потерпілих.

Згідно постанови Пленуму Верховного суду України № 10 від 06.11.2009 року «Про судову практику у справах про злочини проти власності» - розбій як злочин проти власності (стаття 187 КК) - це напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, або з погрозою застосування такого насильства. Під нападом за статтею 187 КК України слід розуміти умисні дії, спрямовані на негайне вилучення чужого майна шляхом застосування фізичного або психічного насильства, зазначеного в частині першій цієї статті. Розбій вважається закінченим з моменту нападу, поєднаного із застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, або з погрозою застосування такого насильства, незалежно від того, заволоділа винна особа майном потерпілого чи ні.

Злочин визначається вчиненим за попередньою змовою групою

осіб у разі його вчинення декількома (двома і більше) суб`єктами

цього злочину, які заздалегідь домовилися про його спільне

вчинення. Учасники вчинення злочину групою осіб діють узгоджено,

зі спільним умислом, і кожен із них безпосередньо виконує діяння,

що повністю чи частково утворює об`єктивну сторону складу злочину.

При цьому можливий розподіл функцій, за якого кожен співучасник

виконує певну роль у вчиненні злочину.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає правильною кваліфікацію дій обвинуваченого за ст.187 ч.3 КК України.

На думку колегії, покарання, призначене обвинуваченому, відповідає вимогам ст. 65 КК України, визначене в межах санкцій ч. 3 ст. 185, ч.3 ст. 187 КК України, відповідно до положень Загальної частини КК України, з урахуванням ступеня тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, конкретних обставин даної судової справи, особи ОСОБА_7 , який ніде не працює, за місцем проживання характеризується негативно, неодноразово судимий за вчинення корисливих кримінальних правопорушень.

Призначене покарання є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Істотних порушень кримінального та кримінального процесуального закону, які могли перешкодити суду повно та всебічно розглянути справу і постановити законний, обґрунтований і справедливий вирок, при перевірці справи в апеляційному порядку колегією суддів не виявлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 05 червня 2015 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді: