Справа № 11-1134/10 Головуючий у І інстанції
Провадження № - Доповідач у 2 інстанції . .
Категорія 10.11.2010
УХВАЛА

Іменем України

10 листопада 2010 р. колегія суддів судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого- Миколюка О.В.

суддів- Матюшка М.П., ОСОБА_1

прокурора -Нечепоренко С.П.

засудженого - ОСОБА_2

захисника - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальну справу за апеляціями захисника та прокурора, який затвердив обвинувальний висновок, на вирок Переяслав -Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 09 квітня 2010 року, яким

ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2 - Хмельницького району Київської області, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не працюючого, згідно ст. 89 КК України не маючого судимості, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_4 -Хмельницького , АДРЕСА_1,

засуджено за ч. 1 ст. 115 КК України до 14 років позбавлення волі, за ч.1 ст. 263 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 70 КК України остаточне покарання ОСОБА_2 0.1. визначене шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим -14 (чотирнадцять) років позбавлення волі.

Згідно вироку з ОСОБА_2 стягнуто за проведення експертиз на користь НДЕКЦ ГУ МВС України у Київський області 8890 гривень 02 копійок.

Як зазначено у вироку, в кінці жовтня 2009 року ОСОБА_2, перебуваючи поблизу пішохідного мосту через ріку Трубіж по вул. Шевченка в м. Переяслав -Хмельницькому Київської області, на купі сміття знайшов обріз мисливської рушниці 16 калібру невстановленої моделі гладкоствольної та вибухову речовину - тротилову шашку вагою 200 г. Знайдені предмети він приніс до місця свого проживання та сховав у своїй кімнаті. З кінця жовтня 2009 року по 27.11.2009 року ОСОБА_2І, періодично носив вищевказаний обріз мисливської рушниці при собі без передбаченого законом дозволу. 27.11.2009 року працівниками міліції при проведені огляду за місцем проживання підсудного було виявлено шматок речовини жовто-коричневого кольору вагою 200 г., яка згідно висновку судово-хімічної експертизи є вибуховою речовиною бризантної дії -тротилом.

У вечірній час 26.11.2009 року ОСОБА_2 помістив обріз мисливської рушниці за пояс своїх джинсових штанів та пішов гуляти по місту. Близько 2 годин ночі 27.11.2009 року ОСОБА_2 0.1. прийшов по місцю проживання свого знайомого ОСОБА_4 по вул. Андрющенка, 15. ОСОБА_2І постукав у вікно і ОСОБА_4 впустив його у веранду будинку. Під час розмови між ними виникла сварка і ОСОБА_4 вимагав, щоб ОСОБА_2 залишив будинок та почав випихати його на вулицю, але останній наполягав на продовженні розмови та тримався за одвірки, після чого ОСОБА_4 наніс ОСОБА_2 удар головою в область носа.

Від отриманого удару ОСОБА_2 відступив за поріг, а ОСОБА_4 продовжував кричати та вимагати щоб співмешканка подала йому ніж, а коли та відмовилася, то взяв на кухні ножа і попрямував до ОСОБА_2 У ОСОБА_2 із-за дій ОСОБА_4 на грунті особистих неприязних відносин виник умисел на вбивство ОСОБА_4 Реалізуючи злочинний намір, направлений на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, ОСОБА_2 дістав із-за поясу штанів обріз мисливської рушниці та здійснив постріл у напрямку ОСОБА_4, який наближався до нього. Від отриманого вогнепального поранення ОСОБА_4П: помер, а ОСОБА_2 зник з місця вчинення злочину, а знаряддя злочину викинув у річку Альта.

В апеляції прокурор, який затвердив обвинувальний висновок, просить вирок скасувати через істотне порушення вимог кримінально - процесуального закону, а справу повернути на новий судовий розгляд. На думку прокурора суд, в порушення вимог ст. 334 КПК України, не повністю виклав і мотивував у вироку покази підсудного ОСОБА_2 та свідка ОСОБА_5 із яких вбачалося, що підсудний протягом всієї сварки мав можливість залишити будинок не ушкодженим, оскільки потерпілий жодним чином не стримував ОСОБА_2 О,І., а навпаки дії потерпілого були направлені та те, щоб підсудний залишив його будинок. Викладені факти, далі зазначає апелянт, виключають необхідність самооборони з боку ОСОБА_2 і суд не дав їм у вироку належної оцінки, що є істотним порушенням вимог ст. ст. 323 і 334 КПК України.

В апеляції захисник засудженого також просить вирок скасувати, а справу повернути на новий судовий розгляд в той же суд у зв'язку з неправильним застосуванням кримінального закону та за невідповідністю призначеного судом покарання ступені тяжкості злочину та особі засудженого. Обґрунтовуючи апеляцію, захисник вказує, що ОСОБА_4, взявши ножа, наближаючись до ОСОБА_2 і погрожуючи вбивством створив реальну загрозу для життя та здоров'я останнього і він вимушений був захищатися, але при цьому допустив перевищення меж необхідної оборони, а тому його дії слід кваліфікувати за ст. 118 КК України. Крім того судом не в повній мірі враховані пом'якшуючі вину підсудного обставини, а саме: не має судимості, котра погашена, характеризується позитивно, на утриманні неповнолітня дитина, мати похилого віку, щиро розкаявся у скоєному і активно сприяв розкриттю злочину, неправомірна поведінка потерпілого, який ударив, а потім погрожував ножем.

Заслухавши доповідача, захисника і засудженого в підтримку своєї апеляції, прокурора, який заперечував проти апеляції захисника та підтримав прокурора, що затвердив обвинувальний висновок, про відозву апеляції в порядку ст. 335 КПК України, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляції, колегія судців вважає апеляцію захисника не підлягаючою до задоволення з наступних підстав.

Прокурор, який затвердив обвинувальний висновок, до початку розгляду справи відкликав свою апеляцію згідно ст. 355 КПК України, а тому колегія суддів провадження за апеляцією прокурора закриває.

Вина засудженого у зазначених у вироку злочинних діях відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується всією сукупністю досліджених судом доказів, які повно і правильно приведені у вироку, не викликають сумнівів у своїй достовірності, а дії ОСОБА_2 правильно кваліфіковані за ч.1 ст. 115 і ч. 1 ст. 263 КК України. Із матеріалів справи та вироку вбачається, що засуджений сам прийшов до потерпілого в будинок о другій годині ночі зі знаряддям вбивства - обрізом мисливської рушниці, розбудив його, тобто фактично спровокував конфлікт між ними. Показами самого ОСОБА_2 та єдиного очевидця - свідка ОСОБА_5 підтверджується, що ОСОБА_4 не тільки не стримував, а навпаки просив ОСОБА_2 залишити будинок, потім виштовхував його, але засуджений не виходив з веранди на вулицю. Навіть коли потерпілий пішов на кухню за ножем (відстань від трьох до п'яти метрів) засуджений міг безперешкодно залишити помешкання, але не зробив цього. Більше того, ОСОБА_2 дістав зброю і зробив постріл в потерпілого, коли той знаходився на відстані більше ніж 1,5 м від нього, заподіявши вогнепальне шротове поранення грудного відділу аорти, від чого настала смерть ОСОБА_4 Наведені вище факти, на думку колегії суддів, підтверджують умисел засудженого на вчинення умисного вбивства та виключають необхідність самооборони з боку ОСОБА_2, про що йдеться в апеляції.

Призначаючи покарання, суд прийняв до уваги тяжкість вчиненого злочину, особу підсудного, який раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, хоча судимість згідно ст. 89 КК України погашена, а тому, незважаючи на щире каяття, обрав покарання у вигляді позбавлення волі. Враховуючи вищевикладене, колегія суддів знаходить призначене судом першої інстанції ОСОБА_2 покарання за особливо тяжкий злочин в межах санкції інкримінованого діяння та за сукупністю злочинів справедливим, а вимоги апеляції щодо пом'якшення покарання залишає без задоволення.

Керуючись ст. ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляція захисника залишити без задоволення, а вирок Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 09 квітня 2010 року щодо засудженого ОСОБА_2 - без зміни.

Судді