Справа № 502/1882/14-к
УХВАЛА

18 листопада 2014 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , неповнолітнього потерпілого ОСОБА_5 , його законного представника ОСОБА_6 , неповнолітнього потерпілого ОСОБА_7 , його законного представника ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт за звинуваченням

ОСОБА_10 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кричунове Любашівського р-ну Одеської обл., гр-на України, освіта н/вища , проживає однією сім`єю без реєстрації шлюбу, має на утриманні малолітню дочку, постійного місця роботи не маючого, проживає в АДРЕСА_1 , раніше не судимого ,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 126 ч.1 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Кілійського районного суду Одеської області знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 126 ч. 2 КК України , а саме :

20 квітня 2014 року, о 21 год. 00 хв., ОСОБА_11 , знаходячись біля мосту, що розташованого неподалік с. Ліски Кілійського району Одеської області, вчинив сварку з неповнолітніми ОСОБА_5 , 1998 року народження, та ОСОБА_7 , 1999 року народження, в ході якої наніс останнім декілька ударів руками по різним частинам тіла , чим спричинив їм фізичну біль та не спричинив тілесних ушкоджень.

Дїї ОСОБА_10 кваліфіковані як умисне завдання удару або вчинення інших насильницьких дій , які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень ,- тобто кримінальне правопорушення , передбачене ст. 126 ч.1 КК України.

Дослідженими в судовому засіданні доказами встановлено наступні обставини :

- неповнолітній потерпілий ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , показав, що 20 квітня 2014 року , приблизно о 21 год. він підвіз на мопеді свою знайому ОСОБА_13 , яка була в них в гостях. Біля дому ОСОБА_14 знаходився обвинувачений а з ним ще двоє чоловіків , яких він знає як ОСОБА_15 та ОСОБА_16 . ОСОБА_17 визвав ОСОБА_7 та сказав , що він хоче з ним поговорити. Він примусив їх сісти в його автомобіль, після чого виїхав за межі міста Вилкове , а потім до мосту біля села Ліски. Весь цей час ОСОБА_18 та інші звинувачувати їх у вчиненні крадіжки ноутбуків з дому ОСОБА_9 , вимагати визнати це та показати, де вони сховали викрадене. При цьому ОСОБА_18 кілька разів вдарив його по обличчю, а також ногою в живіт.

- законний представник неповнолітнього потерпілого ОСОБА_6 показала, що 20.04.2014 року в них були гості з приводу ОСОБА_19 . Ввечері її син ОСОБА_5 поїхав відвести додому дівчину ОСОБА_13 . Коли він поїхав, до їх будинку приїхав ОСОБА_18 , спитав її сина , а дізнавшись , що той поїхав до ОСОБА_14 , теж поїхав. Син довго не повертався. Потім їй зателефонувала ОСОБА_8 , яка була дуже схвильована . Вона сказала, що дітей тобто її сина та ОСОБА_7 , невідомі вивезли на автомобілі. Вона одразу звернулася до дільничного інспектора міліції , разом з яким почали розшукувати дітей та тих осіб, які їх забрали. Під час пошуків дільничний інспектор дзвонив по телефону різним особам , потів сказав, що дітей зараз провезуть до відділення міліції. Це було приблизно о 24 годині. Вони приїхали до відділення міліції, а потім туди приїхав ОСОБА_18 , який привіз її неповнолітнього сина ОСОБА_20 , неповнолітніх ОСОБА_7 та ОСОБА_21 . Її син був побитий в зв`язку з чим вони звернулись до лікарні. Син розповів , що ОСОБА_18 вимагав від них визнати вчинення крадіжки та вимагав повернути викрадене і при цьому бив їх.

- неповнолітній потерпілий ОСОБА_7 показав , що ввечері 20.04.2014 року він був вдома. Його сестра ОСОБА_22 по телефону сказала, що приїхав ОСОБА_23 з ОСОБА_24 та ОСОБА_25 та викликають його. Він вийшов на вулицю, де побачив їх ОСОБА_9 а також чоловіки , яких вона знає як ОСОБА_26 та ОСОБА_25 . Там же був ОСОБА_5 . Також свідок побачив , що в багажнику автомобіля ОСОБА_9 знаходився ОСОБА_27 , якого пересадили в салон. На вимогу ОСОБА_9 вони сіли в його автомобіль і вони виїхали за місто Вилкове , де почали звинувачувати їх у крадіжці ноутбуку з будинку ОСОБА_9 , яку вони не вчиняли. Артур а також ОСОБА_28 били його , а також ОСОБА_7 і ОСОБА_21 , вимагаючи сказати їм, де вони сховали викрадене. Коли вони приїхали до мосту через канал в с. Ліски , там його взяли за ноги та звішували з мосту над водою, вимагаючи сказати , де вони сховали викрадене. Потім ОСОБА_29 на мобільний телефон подзвонив , як він зрозумів, працівник міліції і ОСОБА_18 відвіз їх до відділення міліції, де їх чекали матері.

- законний представник неповнолітнього потерпілого ОСОБА_8 показала, що 20.04.2014 року її дочка ОСОБА_22 сказала їй , що її сина ОСОБА_7 , та ОСОБА_30 посадили в автомобіль чоловіки , серед яких був чоловік , якого називають ОСОБА_16 , та повезли в невідомому напрямку. Вона подзвонила на мобільний телефон сина , він відповів , але розмова одразу була зупинена і більш він не відповідав. Вона одразу повідомила матері ОСОБА_31 і вони звернулися до відділення міліції. ОСОБА_6 поїхала в працівниками міліції шукати дітей. Через деякий час їй сказали, що дітей везуть до міліції. Коли вона побачила сина, в нього на обличчі був синець на обличчі біля ока, забій грудної клітини , слід від удару , як сказав син, арматурою по ребрах. Син розповів , що його а також ОСОБА_5 , який підвіз до дому її дочку, забрали ОСОБА_18 , який був з двома своїми друзями, вони примусили їх сісти в автомобіль ОСОБА_9 , вивезли за місто , по черзі поміщали їх в багажник автомобіля , погрожували , вимагали визнати вчинення крадіжки , а також били. Представник показала також , що вже після цього випадку друзі ОСОБА_9 вимагали забрати її заяви з міліції, вимагали не приходити в суд для участі в розгляду справи.

- неповнолітній свідок ОСОБА_13 показала, що 20 квітня 2014 року приблизно між 20 та 21 годиною ОСОБА_5 на мопеді підвіз її додому. ОСОБА_32 від її дому вони побачили легковий автомобіль, на якому знаходились ОСОБА_18 а також чоловіки яких вона знає як « ОСОБА_15 », та « ОСОБА_16 ». Вони зупинили ОСОБА_5 , сказали їм викликати її брата ОСОБА_7 . Вони викликали ОСОБА_7 , який вийшов з будинку до них. Тим часом ОСОБА_18 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 випустили з багажника автомобіля ОСОБА_21 . Потім вони за руки посадили в салон автомобіля її брата, ОСОБА_5 та ОСОБА_21 , і сказавши, що їм треба поговорити, поїхали. Вона одразу побігла додому , повідомила про це матері, яка подзвонила на мобільний телефон сина, той відповів, але одразу зв`язок перервався. Мати пішла до відділення міліції. В цілому її брат, ОСОБА_33 та ОСОБА_34 були відсутніми приблизно чотири години , після чого їх привезли до відділення міліції ті чоловіки, які забрали їх.

18.11.2014 року до канцелярії Кілійського районного суду Одеської області надійшли письмові заяви потерпілих та їх законних представників в яких вони просить закрити кримінальне провадження зв`язку з відмовою від обвинувачення у кримінальному провадженні.

Заслухавши думку прокурора, який не заперечує проти задоволення заяв , обвинуваченого ОСОБА_9 , який підтримав заяви та згоден із закриттям провадження , а також проаналізувавши дослідженні в судовому засіданні докази , які вказують на відсутність в діях обвинуваченого складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126 ч.1 КК України, суд приходить до висновку, що заяви неповнолітніх потерпілих та їх законних представників, є такими , що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 п.1 ст. 477 КПК України , кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення є провадження, яке може бути розпочате слідчим , прокурором лише на підставі заяви потерпілого щодо кримінальних правопорушень, передбачених в тому числі ст.. 126 (умисне завдання удару, побоїв або вчинення інших насильницьких дій , без обтяжуючих обставин).

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається у разі, якщо потерпілий, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представник , відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

У відповідності до ч. 6 ст. 284 КПК України якщо обставини, передбачені пунктами 1, 2 частини першої цієї статті, виявляються під час судового розгляду, суд зобов`язаний ухвалити виправдувальний вирок. Якщо обставини, передбачені пунктами 5, 6, 7, 8 частини першої цієї статті, виявляються під час судового провадження, а також у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження.

Відповідно до ст. 350 КПК України клопотання учасників судового провадження розглядаються судом після того, як буде заслухана думка щодо них інших учасників судового провадження, про що постановляється ухвала. Відмова в задоволенні клопотання не перешкоджає його повторному заявленню з інших підстав.

Оскільки в судовому засіданні достовірно встановлено, що ОСОБА_18 обвинувачується у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, а потерпілі відмовились від обвинувачення, кримінальне провадження підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 284, 350 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Заяву неповнолітніх потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , та їх законних представників ОСОБА_6 та ОСОБА_8 задовольнити.

Закрити кримінальне провадження № 502/1882/14-к , за обвинуваченням ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 126 ч.2 КК України.

Ухвалу може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області шляхом подання апеляційної скарги через Кілійський районний суд Одеської області протягом семи днів з дня оголошення ухвали.

Суддя Кілійського районного суду ОСОБА_1