Справа № 405/5663/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 серпня 2015 року Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянув у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Кіровограді обвинувальний акт в кримінальному провадженні № 0000028, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.02.2015 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Новоселицьке Новоселівського району Ставропольського краю Російської Федерації, українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, військовослужбовця по мобілізації на посаді гранатометника відділення охорони взводу охорони роти охорони військової частини - польова пошта НОМЕР_1 , військове звання - солдат, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 407 КК України,

ВСТАНОВИВ:

органом досудового розслідування ОСОБА_5 пред`явлено обвинувачення за ч. 2 ст. 407 КК України - самовільне залишення військової частини та нез`явлення вчасно на службу без поважних причин тривалістю понад десять діб, але не більше місяця, виходячи із наступного:

19.05.2014 року наказом військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 , солдата ОСОБА_5 призвано на військову службу, під час мобілізації відповідно до ст.ст. 4, 10, 11, 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Указу Президента України від 17 березня 2014 року № 303/2014 «Про часткову мобілізацію», і направлено для проходження військової служби у військову частину польова пошта - НОМЕР_1 .

Наказом командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 від 19.05.2014 року №7 солдата ОСОБА_5 зараховано до списків особового складу частини, всі види забезпечення та призначено на посаду гранатометника відділення охорони взводу охорони роти охорони військової частини польова пошта НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_3 .

Будучи військовослужбовцем військової частини польова пошта НОМЕР_1 солдат ОСОБА_5 , відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 548-ХІУ, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 №551-XIV (далі Статутів), зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути дисциплінованим; знати та виконувати свої обов`язки та додержуватись вимог Статутів Збройних Сил України; дорожити честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України; додержуватись правил військової поведінки; постійно бути зразком високої культури, скромності й витримки; завжди пам`ятати, що за його поведінкою судять не лише про нього, а й про Збройні Сили в цілому; не допускати негідних вчинків і стримувати від них інших військовослужбовців.

Діючи умисно, всупереч інтересам служби та наведеним вище вимогам Статутів, солдат ОСОБА_5 , будучи придатним для проходження військової служби, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння та передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, розуміючи необхідність проходження військової служби у військовій частині, 31.01.2015 року близько 21 год. 00 хв. солдат ОСОБА_5 без будь-яких поважних причин та дозволу командира самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_3 , та направився за місцем свого мешкання у житло за адресою: АДРЕСА_2 . Командування військової частини польова пошта НОМЕР_1 та правоохоронні органи або органи військового управління солдат ОСОБА_5 про своє місцезнаходження не повідомив, з приводу будь-яких захворювань до медичних закладів не звертався, органами влади не затримувався, жодних перешкод для прибуття до військової частини не мав, свої службові обов`язки не виконував, заходів для повернення до військової частини не приймав, проводячи службовий час на власний розсуд за місцем свого мешкання та інших місцях.

В подальшому, 28.02.2015 року, близько 12:00 год. солдат ОСОБА_5 добровільно повернувся до військової частини польова пошта НОМЕР_1 .

31.07.2015 року між військовим прокурором Кіровоградського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_5 укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. 472 КПК України.

Згідно даної угоди військовим прокурор Кіровоградського гарнізону Південного регіону України та підозрюваний ОСОБА_5 за участю захисника, дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій підозрюваного за ч.2 ст.407 КК України - самовільне залишення військової частини та нез`явлення вчасно на службу без поважних причин тривалістю понад десять діб, але не більше місяця, істотних для даного кримінального провадження обставин та покарання, яке повинен понести ОСОБА_5 у виді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих доходів громадян, що становить 1700 грн.

Прокурор, підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник в підготовчому судовому засіданні просили затвердити угоду про визнання винуватості.

Розглянувши питання про затвердження угоди про визнання винуватості укладеної між військовим прокурором Кіровоградського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_5 , суд виходить з наступного.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до п. 2 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 407 КК України, військовий прокурор Кіровоградського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_6 та підозрюваний ОСОБА_5 добровільно уклали угоду про визнання винуватості, зміст угоди відповідає вимогам ст. 472 КПК України. Крім цього, суд переконався, що підозрюваний цілком розуміє положення, передбачені ч. 5 ст. 474 КПК України.

Також судом встановлено, що підозрюваний та прокурор розуміють наслідки укладання та затвердження даної угоди, визначені ст. 473 КПК України.

Суд також переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Зміст укладеної сторонами угоди відповідає вимогам ст. 472 КПК України, підстави для відмови в її затвердженні, передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України відсутні.

ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є середньої тяжкості, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, визнав свою вину, вперше притягується до кримінальної відповідальності, покарання яке узгоджене в угоді за ч.2 ст.407 КК України, є покаранням визначене в межах вказаної статті.

За таких підстав суд вважає можливим затвердити угоду про визнання винуватості укладену між військовим прокурором Кіровоградського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_6 та підозрюваним і призначити узгоджену сторонами покарання підозрюваному ОСОБА_5 .

Цивільний позов, речові докази та судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід на досудовому слідстві підозрюваному ОСОБА_5 не обирався.

Керуючись ст. ст. 314, 468-476 КПК України, суд-

УХВАЛИВ:

затвердити угоду від 31 липня 2015 року про визнання винуватості укладену між військовим прокурором Кіровоградського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 407 КК України, призначивши покарання у виді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих доходів громадян, що становить 1700 грн.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили, не обирати.

Цивільний позов, речові докази та судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Кіровоградської області через Ленінський районний суд м. Кіровограда протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку після постановлення ухвали апеляційним судом.

Копію вироку вручити ОСОБА_5 та прокурору після його проголошення, негайно.

Суддя Ленінського районного

суду м. Кіровограда ОСОБА_1