Справа № 366/2850/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/117/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 27 28.01.2016

УХВАЛА
Іменем України
« 28 » січня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області у складі :

головуючого - судді ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора - ОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою заступника прокурора прокуратури Київської області ОСОБА_7 на вирок Іванківського районного суду Київської області від 18 листопада 2015, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, українця, гр. України, з середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, проживаючого в АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , раніше судимого:

15.05.2012р.Іванківським райсудом Київської області за ч.1 ст. 249 КК України до штрафу 1700 грн.,-

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 249 КК України та засуджено до покарання у виді штрафу в розмірі 300 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 5100грн. з конфіскацією знарядь і засобів промислу та всього добутого.

в с т а н о в и л а :
За вироком суду ОСОБА_9 визнаний винним та засуджений за вчинення кримінального правопорушення за наступних обставин.

5.10.2015р., близько 19год. ОСОБА_9 , маючи умисел на незаконне зайняття рибним добувним промислом, на автомобілі марки «ЗАЗ» модель 110206, д.н.з. НОМЕР_1 , прибув до берега річки «Тетерів» неподалік с. Лапутьки Іванківського р-ну Київської обл., де в подальшому, на гумовому човні вийшов на воду і за допомогою чотирьох риболовецьких сіток, які є забороненими засобами ловлі риби, протягом дев`яти годин, здійснив вилов риби в наступній кількості: карась сріблястий - 43 шт. вартістю 17 грн. за один примірник на суму 731 грн.; плітка - 66 шт. вартістю 85 грн. за один примірник на суму 5610 грн.; сом - 6 шт. вартістю за один примірник 425 грн. на суму 2550 грн., окунь - 1 шт. вартістю 17 грн.; лящ - 10 шт. вартістю 170 грн. за один примірник на суму 1700 грн., плостирка - 26 шт. вартістю 34 грн. за один примірник на суму 884 грн.; білизна - 2 шт. вартістю 255 грн. за один примірник на суму 510 грн.; сазан - 2 шт. вартістю 306 грн. за один примірник на суму 612 грн., чим порушив ст. 3.15 «Правил любительського і спортивного риболовства у внутрішніх водоймах України», затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України № 19 від 15.02.1999 року, та заподіявши тим самим істотну шкоду державі на загальну суму 12614 гривень.

В апеляційній скарзі прокурор просить вказаний вирок скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та призначити новий розгляд у суді першої інстанції зі стадії підготовчого засідання.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, апелянт послався на те, що обвинувальний акт в порушення вимог, передбачених п.5 ч.2 ст. 291 КПК України не містить належним чином сформульованого обвинувачення у відповідності до диспозиції ч.2 ст. 249 КК України, оскільки згідно фактичних обставин справи ОСОБА_9 здійснив тільки незаконний вилов риби, а звіриним або іншим водним добувним промислом, як про це зазначено в обвинувальному акті та мотивувальній частині вироку, не займався, а тому його дії по цим ознакам злочину кваліфікуватися не можуть.

Крім того, апелянт вказує на те, що суд ОСОБА_10 інстанції вийшов за межі висунутого обвинувачення, чим порушив положення ч.1 ст. 337 КПК України, оскільки додатково кваліфікував дії ОСОБА_9 за ознакою заподіяння істотної шкоди, яка відсутня в обвинувальному акті.

Також апелянт вказує на те, що судом було неправомірно повернуто автомобіль ЗАЗ обвинуваченому, оскільки у відповідності до п.1 ч.9 ст. 100 КПК України він підлягає конфіскації, як знаряддя злочину.

Заслухавши доповідача, думку прокурора ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Доводи апеляційної скарги прокурора в частині незаконності вироку у зв`язку неправильним застосування закону України про кримінальну відповідальність та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, на думку колегії суддів, є обґрунтованими.
Відповідно до вимог ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

З вироку суду І інстанції вбачається, що він не відповідає вказаним вимогам закону.

Згідно ст. 409 КПК України серед інших підстав для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Згідно п.13 ч.1 ст. 13 КПК України обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому КПК України. Процесуальний рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення та яким завершується досудове розслідування відповідно до положень ч.4 ст.110 КПК України, є обвинувальний акт, який повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України.

Відповідно до п.5 ч.2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Як вбачається з обвинувального акту стосовно ОСОБА_8 при його складанні не дотримано вказаних вимог закону, оскільки акт не містить належним чином сформульованого обвинувачення за ч.2 ст. 249 КК України.

Так, згідно обвинувального акту дії ОСОБА_9 кваліфіковані за ч.2 ст. 249 КК України, як незаконне зайняття рибним, звіриним або іншим водним добувним промислом, особою, раніше судимою за злочин, передбачений ст. 249 КК України.

Разом з тим, відповідно до ст. 249 КК України кримінальна відповідальність за вказаний злочин настає за незаконне зайняття рибним, звіриним або іншим водним добувним промислом, якщо воно заподіяло істотну шкоду.

З обвинувального акту слідує, що обвинувачення у заподіянні істотної шкоди ОСОБА_9 не пред`являлося.

Крім того, колегія суддів вважає, що викладене в обвинувальному акті обвинувачення ОСОБА_9 не відповідає фактичним обставинам справи, оскільки дії ОСОБА_9 кваліфіковані, як незаконне зайняття рибним, звіриним або іншим водним добувним промислом, особою, раніше судимою за злочин, передбачений ст. 249 КК України, в той час як органами досудового розслідування встановлено, що фактично ОСОБА_9 здійснив незаконний вилов риби, тобто вчинив незаконне зайняття рибним добувним промислом.

За таких обставин обвинувачення ОСОБА_9 , викладене в обвинувальному акті, не можна вважати конкретним.

Враховуючи те, що відповідно до ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться в межах висунутого обвинувачення, яке є неконкретним, колегія суддів вважає, що вирок постановлений на такому обвинуваченні, не може бути законним і обґрунтованим, а тому підлягає скасуванню з призначенням нового судового розгляду в суді 1 інстанції зі стадії підготовчого засідання.

Керуючись ст. ст. 404, 407, 419 КПК України колегія суддів;-

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу заступника прокурора прокуратури Київської області ОСОБА_7 задовольнити.

Вирок Іванківського районного суду Київської області від 18 листопада 2015 року щодо ОСОБА_8 скасувати.

Призначити новий судовий розгляд в суді 1 інстанції зі стадії підготовчого засідання.

Судді