Миргородський міськрайонний суд Полтавської області
Справа № 541/2432/15-к
№ провадження 1-кп/541/174/2015
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 жовтня 2015 року Миргородський міськрайонний суд Полтавської області

в складі: головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2 ,

з участю прокурора - ОСОБА_3

адвокатів - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миргороді кримінальне провадження (внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000687 від 20 червня 2015 року) по обвинуваченню:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Комишня Миргородського району, Полтавської області, учня 11 класу Комишнянської ЗОШ І-ІІІ ступенів, мешканця АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України,
ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Комишня Миргородського району Полтавської області, громадянина України, учня 2-го курсу ПТУ №25 м. Зіньків, мешканця АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 185 ч.2 КК України,
встановив:
18 червня 2015 року близько 23 години ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за попередньою змовою між собою на таємне викрадення чужого майна: деталей з мотоцикла «ІЖ Юпітер 5», що як було достовірно відомо ОСОБА_6 , стоїть на території будинковолодіння ОСОБА_8 в АДРЕСА_3 , та перебуває в її користуванні, на скутері належному ОСОБА_7 приїхали до вище зазначеного будинковолодіння. В подальшому, ОСОБА_7 залишився за межами будинковолодіння, а ОСОБА_6 зайшов на територію будинковолодіння, де з допомогою інструментів, які приніс з собою, демонтував з мотоцикла «ІЖ Юпітер 5» наступні деталі: паливний бак, сидіння мотоцикла, до якого були прикріплені щиток, номерний знак та стоп-сигнали. Дані речі ОСОБА_6 передав ОСОБА_7 , а сам знову повернувся до мотоцикла і зняв з нього фари, акумулятор. Потім до нього приєднався ОСОБА_9 і вони разом зняли з мотоцикла панель приборів, після чого ОСОБА_7 забрав зняті з мотоцикла деталі та вийшов за межі будинковолодіння. Вслід за ним вийшов ОСОБА_6 винісши ручки та повороти з мотоцикла, який вони разом розукомплектували.

З викраденим майном ОСОБА_6 та ОСОБА_7 залишили місце вчинення злочину, розпорядившись ним на власний розсуд, заподіявши потерпілій ОСОБА_8 матеріальної шкоди, згідно висновку авто - товарознавчої експертизи на загальну суму 1960 грн., а саме, по деталям: ручки до мотоцикла вартістю 200 грн., прибори вартістю 180 грн., акумулятор вартістю 450 грн., стоп-сигнали вартістю 80 грн., щиток вартістю 120 грн., паливний бак вартістю 250 грн., сидіння вартістю 450 грн., фари вартістю 150 грн., повороти вартістю 80 грн. за 2 штуки.

Свою винність в інкримінованому йому діянні обвинувачений ОСОБА_6 визнав повністю. Пояснив, що в червні 2015 року запропонував ОСОБА_7 вчинити крадіжку деталей з мотоцикла , який, як йому було відомо стоїть в дворі ОСОБА_8 . Вночі вони на скутері ОСОБА_7 приїхали до двору ОСОБА_8 . При цьому ОСОБА_7 залишився за межами будинковолодіння, а він зайшов до двору та став розбирати мотоцикл, виносячи деталі ОСОБА_7 . Потім до нього приєднався ОСОБА_7 і вони разом стали розбирати мотоцикл. Викрадені деталі вони розділили та використали на власний розсуд. Шкоду заподіяну злочином потерпілій відшкодували. У вчиненому щиро розкаюється.

Свою винність в інкримінованому йому діянні обвинувачений ОСОБА_7 визнав повністю. Пояснив, що в червні 2015 року ОСОБА_6 запропонував йому вчинити крадіжку деталей з мотоцикла, який стояв на території двору ОСОБА_8 . Він відвіз ОСОБА_6 до будинковолодіння ОСОБА_8 , а сам чекав його за межами будинковолодіння, в той час як ОСОБА_6 пішов до двору та розбирав мотоцикл і виносив йому деталі. Потім він також пішов в двір та допоміг ОСОБА_6 зняти панель приборів. Викрадені деталі вони використали на власний розсуд. У вчиненому щиро розкаюється, заподіяну потерпілій шкоду вони відшкодували.

Винність ОСОБА_6 і ОСОБА_7 в інкримінованому їм діянні підтверджується наступними доказами перевіреними в судовому засіданні.

- показаннями потерпілої ОСОБА_8 , яка пояснила, що на території її двору стоїть належний їй мотоцикл «ІЖ-Юпітер 5». Вранці 18.06.2015 року вона виявила, що з мотоцикла викрадені запчастини про що повідомила в міліцію. Працівниками міліції було з`ясовано, що крадіжку вчинили ОСОБА_7 і ОСОБА_6 . Обвинувачені в повному об`ємі відшкодували заподіяну їй злочином шкоду, а тому жодних претензій матеріального та морального характеру вона до них не має;

- показаннями свідка ОСОБА_10 , який пояснив, що обвинувачений ОСОБА_6 його син. Влітку 2015 року син запропонував йому купити мотор від мотоцикла, повідомивши, що знайомі хлопці розібрали мотоцикл та продають запчастини. Він купив мотор. В подальшому дізнався, що його син вчинив крадіжку. Мотор у нього було вилучено працівниками міліції;

- протоколом огляду місця пригоди території будинковолодіння за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_6 , в якому дається докладний опис території будинковолодіння та зафіксовано вилучення з приміщення гаражу запчастин до мотоциклів;

- протоколом огляду місця події території домогосподарства ОСОБА_11 (діда обвинуваченого ОСОБА_7 ), з якого вбачається, що в приміщенні гаража було виявлено та вилучено запчастини до мотоцикла ІЖ-Юпітер;

- висновком авто-товарознавчої експертизи в якій дається оціночна вартість з врахуванням проценту зносу запчастин викрадених з мотоцикла ІЖ-Юпітер, належного потерпілій ОСОБА_8 ;

- протоколом слідчого експерименту з участю обвинуваченого ОСОБА_6 , з якого вбачається, що обвинувачений ОСОБА_6 в присутності понятих та захисника і законного представника докладно розповів про обставини за яких він разом з ОСОБА_7 викрав запчастини з мотоциклу, що стояв на території домоволодіння потерпілої ОСОБА_8 ;

- протоколом слідчого експерименту з участю обвинуваченого ОСОБА_7 , з якого вбачається, що обвинувачений добровільно, в присутності понятих, законного представника та захисника розповів про обставини за яких він разом з ОСОБА_6 викрав запчастини з мотоциклу;

- висновком судово-психіатричної експертизи обвинуваченого ОСОБА_6 , з якої вбачається, що ОСОБА_6 в період часу, що відноситься до інкримінованого йому протиправного діяння яким-небудь хронічним психічним захворюванням, тимчасовим розладом психічної діяльності, недоумством та іншим хворобливим станом психіки не страждав, міг повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними. На даний час будь-яким хронічним психічним захворюванням, недоумством, тимчасовим розладом психічної діяльності та іншим хворобливим станом психіки не страждає. Під дію ст.19 ч.2, ч.3 та ст. 20 КК України не підпадає. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує. Може постати перед слідством і судом;

- висновком судово-психіатричної експертизи обвинуваченого ОСОБА_7 , з якої вбачається, що ОСОБА_7 в період часу, що відноситься до інкримінованого йому протиправного діяння будь-яким хронічним психічним захворюванням, тимчасовим розладом психічної діяльності чи іншим хворобливим станом психіки не страждав. В період часу, що відноситься до інкримінованого йому протиправного діяння міг повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними. На даний час ОСОБА_7 будь-яким хронічним психічним захворюванням тимчасовим розладом психічної діяльності, недоумством та іншим хворобливим станом психіки не страждає, може усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_7 під дію ст. 19 ч.2, ч.3 та ст. 20 КК України не підпадає. Може постати перед слідством і судом.

Таким чином, протиправні дії ОСОБА_6 та ОСОБА_7 слід кваліфікувати по ст. 185 ч. 2 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб.
Обставини, які б обтяжували покарання обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 відсутні.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , суд, в порядку ст. 66 КК України визнає: активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування заподіяного збитку, вчинення злочину неповнолітнім.

При призначенні покарання обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого ними злочину, кількість та вартість викраденого ними майна, те що шкода заподіяна злочином обвинуваченими повністю відшкодована, відношення потерпілої до вчиненого злочину, особи винних які за місцем проживання характеризуються виключно позитивно, обставини, що пом`якшують їх покарання, умови життя та виховання кожного з обвинувачених.

ОСОБА_6 та ОСОБА_7 є неповнолітніми особами, через що норми особливої частини Кримінального кодексу України застосовуються до них з урахуванням особливостей визначених у главі ХV цього Кодексу.

При цьому суд виходить з того, що відповідно до вимог пункту 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування законодавства у справах про злочини неповнолітніх» позбавлення волі на певний строк є найсуворішим покаранням, що може бути призначене особам, яким на момент вчинення злочину не виповнилося 18 років. Це покарання має застосовуватися до таких осіб тільки тоді, коли у суду є переконання, що застосування більш м`якого покарання не сприятиме виправленню засудженого. Висновок суду про необхідність застосування до неповнолітнього позбавлення волі, якщо санкцією статті, за якою він засуджується, передбачені інші види покарань, повинен бути вмотивованим у вироку.

Санкція ч.2 ст. 185 КК України передбачає покарання у виді арешту, обмеження волі та позбавлення волі на певний строк

При цьому, відповідно до ст. 98 КК України покарання у виді обмеження волі до неповнолітніх не застосовується.

Оскільки самим діючим законодавством в цьому випадку встановлена альтернативна позбавленню волі на певний строк міра покарання у виді арешту, та вона повністю відповідає особам неповнолітніх обвинувачених та скоєному ними діянню, суд вважає за необхідне застосувати до обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 покарання у виді арешту.

При визначенні міри покарання у виді арешту, який слід застосувати до неповнолітніх обвинувачених в зв`язку з вчиненням ними злочину, що передбачений ч.2 ст. 185 КК України, суд виходитиме з вимог ст. 101 КК України, оскільки ця норма є спеціальною.

За таких обставин, суд приходить до переконання про можливість виправлення і перевиховання обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 без реального відбуття ними покарання, та вважає за доцільне звільнити їх від відбування покарання з випробуванням, застосувавши ст. 75, 104 КК України.

Речовими доказами по справі переданими на зберігання потерпілій ОСОБА_8 деталями до мотоцикла ІЖ- Юпітер 5», дозволити потерпілій розпоряджатися на власний розсуд, як власністю.

Керуючись ст.ст. 368; 370; 374; 376; 349 КПК України, суд, -
засудив:
ОСОБА_6 , визнати винним і призначити йому покарання по ст. 185 ч. 2 КК України з врахуванням вимог ст. 101 КК України у виді 30 (тридцяти) діб арешту.
Згідно ст. 75, 104 КК України ОСОБА_6 звільнити від відбування покарання призначеного судом з випробуванням на іспитовий строк 1 (один) рік.
Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки: повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання; не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції.
ОСОБА_7 , визнати винним і призначити йому покарання по ст. 185 ч. 2 КК України з врахуванням вимог ст. 101 КК України у виді 30 (тридцяти) діб арешту.
Згідно ст. 75, 104 КК України ОСОБА_7 звільнити від відбування покарання призначеного судом з випробуванням на іспитовий строк 1 (один) рік.
Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_7 наступні обов`язки: повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання; не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції.
Речовими доказами по справі - переданими на зберігання потерпілій ОСОБА_8 деталями до мотоцикла ІЖ- Юпітер 5», дозволити потерпілій розпоряджатися на власний розсуд, як власністю.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Полтавської області на протязі 30 днів, шляхом подачі апеляційних скарг через Миргородський міськрайонний суд.

Суддя ОСОБА_12