Справа № 11а-301 / 2010 р. Головуючий у І інстанції Павлів В.Р.
Постанова про умовно-дострокове Доповідач Яременко О.Д.

про звільнення від покарання

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2010 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Львівської області в складі :

головуючого Леона О.Д.,

суддів Валько Н.М., Яременка О.Д.,

з участю прокурора Фединця В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові справу за апеляцією засудженого ОСОБА_1 на постанову Миколаївського районного суду Львівської області від 09 лютого 2010 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Цією постановою суду відмовлено в поданні начальника Миколаївської виправної колонії № 50 та голови спостережної комісії при Миколаївській райдержадміністрації про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

українця, громадянина України,

засудженого вироком Ковельського міськрайонного

суду Волинської області від 08 лютого 2008 року

за ч.3 ст.152 КК України, із застосуванням ст. 69 КК

України, на пять років позбавлення волі.

В мотивах постанови зазначено, що суд вважає неможливим застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання до ОСОБА_1, враховуючи тяжкість вчиненого ним злочину та термін, що йому залишився до кінця відбуття покарання. Вказано, що судом не було здобуто переконливих доказів того, що ОСОБА_1 став на шлях виправлення, підтвердив це своїми реальними діями, зразковою поведінкою і чесним ставленням до виконання покладених на нього обовязків, оскільки за час відбуття покарання він зарекомендував себе посередньо, неодноразово йому оголошувались догани, призначалось позачергове прибирання, застосовувалось поміщення в ДІЗО.

На вказану постанову засуджений ОСОБА_1 подав апеляцію.

В своїй апеляції засуджений вважає рішення суду незаконним, покликається на те, що судом не було взято до уваги, що стягнення, які були у нього під час відбування покарання, були погашені, що він мав подяки за зразкову поведінку та сумлінне ставлення до праці.

Просить дану постанову суду скасувати та звільнити його від подальшого відбування покарання.

Заслухавши доповідь судді, виступ прокурора, який заперечив проти поданої апеляції та просив постанову суду залишити без зміни, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляція до задоволення не підлягає, виходячи із наступного.

Відповідно до вимог ч.2 ст.81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 засуджений за вчинення особливо тяжкого злочину, під час відбування покарання неодноразово притягувався до дисциплінарної відповідальності у виді різних стягнень, мав догани, поміщення в ДІЗО на п'ятнадцять діб.

За таких обставин суд дійшов правильного висновку, що не має переконливих доказів того, що ОСОБА_1 став на шлях виправлення, підтвердив це своїми реальними діями, зразковою поведінкою і чесним ставленням до виконання покладених на нього обовязків. На думку колегії суддів, суд першої інстанції правильно критично поставився до характеристики ОСОБА_1 від 03 листопада 2009 року, відповідно до якої він характеризується позитивно, зразковою поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, оскільки дана характеристика суперечить іншим наявним у справі даним, які характеризують ОСОБА_1

На підставі наведеного колегія суддів приходить до висновку про необхідність відмовити засудженому в задоволенні його апеляції.

Керуючись ст. ст. 362, 366 КПК України колегія суддів,

УХВАЛИЛА :

Апеляцію засудженого ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Миколаївського районного суду Львівської області від 09 лютого 2010 року, якою засудженому ОСОБА_1 відмовлено в умовно-достроковому звільненні від відбування покарання залишити без зміни.

Головуючий :

Судді :