Справа № 314/2443/15-к
Провадження № 1-в/314/993/2015
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 грудня 2015 року м. Вільнянськ
Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю прокурора: ОСОБА_2 ,

представника адміністрації колонії: ОСОБА_3

засудженого: ОСОБА_4 ,

секретаря: ОСОБА_5 ,

розглянувши у дистанційному судовому засіданні клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про вирішення питання щодо його умовно-дострокового звільнення,

ВСТАНОВИВ:
До Вільнянського районного суду Запорізької області від засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який відбуває покарання у Кам`янській виправній колонії управління Державної пенітенціарної служби України в Запорізькій області (№ 101), надійшло клопотання про вирішення питання щодо його умовно-дострокового звільнення.

У судовому засіданні засуджений ОСОБА_4 своє клопотання підтримав та пояснив, що у скоєному злочині щиро розкаюється, зробив для себе належні висновки, просить суд звільнити його умовно-достроково на невідбутий строк, що залишився.

Представник адміністрації виправної колонії не заперечив проти задоволення даного клопотання і суду пояснив, що засуджений ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відбуває покарання в Кам`янській виправній колонії управління Державної пенітенціарної служби України в Запорізькій області (№ 101), раніше судимий: 19.07.1991 Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ст.ст. 140 ч. 2, 140 ч. 3, 142 ч. 3, 42 КК України до 4 років позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнений 24.11.1994 по відбуттю строку покарання; 02.07.1996 Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ст.ст. 215-3 ч. 2, 17, 140 ч. 2 КК України до 2 років позбавлення волі, звільнений 04.09.1997 на підставі Закону України «Про амністію»; 24.02.1999 Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ст. 140 ч. 3 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки та штрафом у сумі 680 гривень, постановою Оріхівського районного суду Запорізької області від 16.08.2000 іспитовий строк скасований, направлений в місця позбавлення волі для відбуття покарання за вироком суду строком на 3 роки; 03.07.2003 Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ст.ст. 309 ч. 2, 311 ч. 3, 70, 71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі, звільнений 18.02.2005 умовно-достроково на невідбутий строк 6 місяців 14 днів; 06.09.2005 Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ст. 309 ч. 2 КК України до 2 років 3 місяців позбавлення волі. По справі, за якою відбуває покарання, засуджений: 29.08.2012 Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ст.ст. 307 ч. 2, 69 КК України до 4 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Початок строку: 18.05.2012, кінець строку: 18.05.2016. За час відбування покарання характеризується наступним чином: вимоги режиму відбування покарання не порушував. Стягнень не мав. За сумлінну поведінку та ставлення до праці два рази заохочувався правами начальника відділення та один раз правами начальника колонії. У період з 01.11.2013 по 31.10.2015 працевлаштований вахтером в житловій зоні та будівельником, до праці ставиться сумлінно, надану роботу виконує вчасно. У 2015 працевлаштований не був. Згідно ст. 118 ч. 5 КВК України, залучався без оплати праці до роботи з благоустрою колонії, прилеглої території та поліпшення житлово-побутових умов засуджених. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом. Утримує у чистоті та порядку спальне місце та приліжкову тумбочку, має охайний зовнішній вигляд. Виконує передбачені законом вимоги персоналу установи. Самостійно виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. До виконання робіт із благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою. Вимог пожежної безпеки і безпеки праці не порушує. У скоєному злочині щиро розкаюється, вину визнає, міру призначеного судом покарання вважає справедливою. Відповідно до ст. 123 КВК України, приймає участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу «Правова просвіта», «Духовне відродження» та «Підготовка до звільнення». Сумлінна поведінка і ставлення до праці ОСОБА_4 свідчить про те, що він довів своє виправлення і до нього можливо застосувати умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Прокурор проти задоволення клопотання не заперечував, вважає, що його належить задовольнити, оскільки засуджений довів своє виправлення сумлінною працею та зразковою поведінкою і заслуговує на умовно-дострокове звільнення.

Суд, заслухавши представника адміністрації установи, засудженого, думку прокурора, дослідивши матеріали справи, вважає клопотання обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, зважаючи, що згідно поданих та перевірених у судовому засіданні доказів слідує, що засуджений довів своє виправлення і заслуговує на звільнення його від відбуття покарання умовно-достроково на строк, який залишився.

Керуючись ст. 81 КК України, п. 2 ч. 1 ст. 537, п. 1 ч. 2 ст. 539 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про вирішення питання щодо його умовно-дострокового звільнення задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , умовно-достроково від відбування покарання, призначеного йому згідно вироку Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 29.08.2012, на невідбутий строк, що складає 4 місяці 24 дні.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області через Вільнянський районний суд Запорізької області протягом 7 діб з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1

22.12.2015
22.12.2015

30.12.2015