Справа № 712/8192/14-к
Провадження № 1кп/712/21/15
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 вересня 2015 року м. Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

захисників - адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_6

представника потерпілого ОСОБА_7

представника цивільного відповідача ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Матусів Шполянського району Черкаської області, громадянин України, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину 2014 року народження, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово не працюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_9 , 29 грудня 2013 року близько 22 години 00 хвилин, керуючи автомобілем «GEELI FE-1» д.н.з. НОМЕР_1 та рухаючись по проспекту Хіміків у м. Черкаси від вулиці Руднєва до вулиці Рози Люксембург на перехресті з вулицею Рози Люксембург, порушив п.2.3.6) Правил дорожнього руху України, не був уважним, належним чином не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не відреагував на її зміну, та п.12.3. Правил дорожнього руху України, у момент виникнення небезпеки у вигляді пішохода ОСОБА_10 , яка порушуючи вимоги п.4.7 Правил дорожнього руху України, перетинала проїзну частину проспекту Хіміків не по пішохідному переходу, зліва на право відносно напрямку руху транспортного засобу, яку водій спроможний був виявити, негайно не вжив заходів для зменшення швидкості, аж до зупинки транспортного засобу, скоїв наїзд на зазначеного пішохода, в результаті чого пішохід потерпіла ОСОБА_10 , 1964 року народження, отримала травми у вигляді закритої травми грудної клітки у вигляді численних двосторонніх переломів ребер, перелому правої ключиці, перелому хребта у грудному відділі з ушкодженням спинного мозку на даному рівні, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя, закритого перелому лівої променевої кістки, закритого перелому кісток правої гомілки, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, синці на голові, кінцівках, ділянці лобка, садна на животі та кінцівках, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, та була доставлена до Третьої Черкаської міської лікарні Швидкої медичної допомоги, де зазначені тілесні ушкодження ускладнились розвитком полі органної недостатності від чого 05 січня 2014 року настала смерть потерпілої.

Порушення правил безпеки дорожнього руху водієм автомобіля «GEELI FE-1» н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_9 , а саме п.п. 2.3б), 12.3, Правил дорожнього руху України, знаходяться в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді смерті потерпілої ОСОБА_10 .

Обвинувачений ОСОБА_9 в судовому засіданні вину у вчиненні кримінального правопорушення і цивільний позов не визнав та пояснив, що 29.12.2013 року керував автомобілем «GEELI FE-1» по проспекту Хіміків у м. Черкаси від вул. Пастерівська до вул. Р. Люксембург у напрямку ВАТ« Азот» на зелене світло світлофору зі швидкістю 40-60 км/год. Разом з ним в автомобілі знаходилися його дружина та дочка. На вулиці працювало міське вуличне освітлення, асфальт був вологий, оскільки була мрячка, однак видимість була нормальна. Не доїхавши до перехрестя з вул. Р. Люксембург він побачив, що зліва направо, відносно напрямку його руху, рухається пішохід жінка в чорній одежі. Спочатку жінка йшла спокійно, та пройшовши половину зустрічної смуги руху пішохід призупинилась, а потім різко почала бігти. У момент початку бігу, він відразу застосував екстрене гальмування, але уникнути наїзду не зміг і відбувся контакт з пішоходом. Після контакту жінка впала на кришку капоту моторного відсіку та скла, а потім на проїзну частину. Він одразу зупинився і вийшов з машини, потерпіла була у свідомості. Він викликав швидку допомогу та працівників міліції. До нього підійшов свідок ДТП чоловік на ім`я ОСОБА_11 та залишив свій мобільний телефон. Після ДТП обвинувачений підходив до водіїв такси, які були на протилежній стороні дороги, щоб вони змогли засвідчити ДТП, але вони відмовились. До прибуття швидкої медичної допомоги до місця події прибули працівники „Грифон на автомобілі ВАЗ 2107. Винною у ДТП вважає ОСОБА_10 , оскільки вона перебувала в стані алкогольного сп`яніння і переходила дорогу на заборонений сигнал світлофора та в забороненому місці.

Незважаючи на невизнання своєї вини обвинуваченим, його вина повністю підтверджується наступними зібраними та дослідженими в судовому засіданні доказами:
- показами потерпілого ОСОБА_12 , який в судовому засіданні пояснив, що його матір ОСОБА_10 проживала разом з сестрою. Вона працювала на базі ОПС та 29 грудня 2013 року знаходилась на роботі разом зі своїми знайомими та відмічала «Новий рік». О 21 годині мати телефонувала сестрі - ОСОБА_13 та повідомила, що поїде додому на маршрутному автобусі № 30. Близько 22 години 30 хвилин сестра подзвонила до матері, але вона не відповідала. Потім слухавку взяла медична сестра із Третьої Черкаської міської лікарні Швидкої медичної допомоги та повідомила, що мати потрапила у ДТП. Він відразу поїхав до вказаного медичного закладу. Близько 23 години він приїхав до лікарні. Мати була у свідомості, але у тяжкому стані їй було надано першочергову медичну допомогу та госпіталізовано до нейрореанімаційного відділення. 30 грудня 2013 року розмовляючи з матір`ю, вона йому повідомила, що перетинала дорогу на зелений сигнал світлофору, та більше нічого не пам`ятала. ІНФОРМАЦІЯ_2 мати померла. Він зустрічався із водієм ОСОБА_9 і він відшкодував матеріальні збитки за лікування та поховання матері у сумі 6600 грн.

- показами свідка ОСОБА_14 , який в судовому засіданні пояснив, що 29 грудня 2013 року близько 22 години 00 хвилин він ішов від магазину «АТБ», який розташований на перехресті вулиці Рози Люксембург та проспекту Хіміків у м. Черкаси. На вулиці було темно, опадів не було, але був туман. Підійшовши до правого краю проїзної частини проспекту Хіміків у м. Черкаси ближче до перехрестя з вулицею Руднєва він побачив автомобіль «Джилі», який рухався зі швидкістю близько 50-60 км/год. в середній смузі руху та через декілька секунд почув звук удару, на який він обернувся та побачив, що на світлофорі, що встановлений на перехресті проспекту Хіміків та вулиці Рози Люксембург, по напрямку руху автомобіля, мигав зелений сигнал світлофора. Він пішов у напрямку зупинки автомобіля. Підійшовши до нього, він побачив, що біля правої сторони автомобіля лежала жінка, яка була притомна та як йому здалося, вона була напідпитку. Із автомобіля вийшов водій, який викликав швидку медичну допомогу та працівників міліції. До пішохідного переходу було приблизно 100-150 метрів. До місця події прибула швидка медична допомога, яка забрала потерпілу. Він залишив свій номер мобільного телефону водію, та з місця події пішов.

- показами свідка ОСОБА_15 , яка в судовому засіданні пояснила, що 29.12.2013 року близько 22:00 годин перебувала в якості пасажира в автомобілі «GEELI FE-1» під керуванням її чоловіка ОСОБА_9 на передньому пасажирському сидінні. Вони рухались по проспекту Хіміків у м. Черкаси від мосту у напрямку заводу „Азот, була темна пора доби, освітлення було хороше швидкість руху 40-45 км/год, дорожнє покриття вологе. Під`їжджаючи до перехрестя на світлофорі для них горів зелений сигнал світлофору і їх автомобіль рухався в середній смузі руху. Раптом вона відчула удар об лобове скло і побачила, що вони збили жінку. Жінку на дорозі спочатку вона не бачила, а побачила її за 2-3 секунди до зіткнення. Жінка на дорозі з`явилась миттєво. Іі чоловік одразу ж зупинив автомобіль і вийшов. Потім приїхала швидка медична допомога та забрала жінку до лікарні.
- показами свідка ОСОБА_16 , який повідомив, що працює в СБСМ „Грифон командиром відділення, 29.12.2013 року близько 22:00 год. він перебував в якості пасажира в службовому автомобілі ВАЗ 2107 н.з. НОМЕР_2 , керував автомобілем старший прапорщик ОСОБА_17 , на передньому пасажирському сидінні лейтенант ОСОБА_18 , а поряд з ним на задньому пасажирському сидінні ліворуч сержант ОСОБА_19 , вони рухалися по проспекту Хіміків від вул. Чорновола до вул. Рози Люксембург, погода була мрячна, дорога мокра, освітлення дороги було нормальне, від ліхтарів. Під`їжджаючи до перехрестя із вул. Р. Люксембург він побачив, що у зустрічному напрямку стояв легковий автомобіль із ввімкненими світлом фар. Біля правої сторони автомобіля лежала жінка. З автомобіля вийшов чоловік, який в подальшому викликав швидку допомогу та працівників ДАІ. Вони залишались на місці події приблизно 15 хв. З водієм не спілкувались. До місця події підійшов незнайомий чоловік, пояснив, що бачив обставини ДТП та залишив свій номер мобільного телефону водію автомобіля, який скоїв наїзд на пішохода. Потерпіла жінка була у свідомому стані та казала тільки про те, що у неї болить. При цьому при повторному допиті додав, що на дорозі знаходився лише їх автомобіль, більше ніяких автомобілів зі спец сигналами не було.
- аналогічними показами свідків ОСОБА_17 , ОСОБА_19 , ОСОБА_18 (працівників СБСМ «Грифон»), даними в судовому засіданні.

- показами свідка ОСОБА_20 , який в судовому засіданні пояснив, що був понятим на відтворенні наїзду на пішохода разом з чоловіком та статистом. До нього передзвонив потерпілий ОСОБА_21 та попросив приїхати, оскільки був потрібен понятий, тому він приїхав на відтворення, яке проходило в темний час доби по проспекту Хіміків вул. Рози Люксембург. Він стояв на відстані від пішохідного переходу 3 5 метрів. Статист знаходився на протилежній половині дороги перед перехрестям, та на нього не виходив. Після відтворення підписав протокол і схему ДТП.
- показами свідка ОСОБА_22 , який в судовому засіданні пояснив, що був понятим при відтворенні ДТП по проспекту Хіміків вул. Рози Люксембург. Слідчий експеримент тривав 1 годину. Автомобіль їздив вперед та назад, переключались режими фар. Статистом була жінка і була одягнута в пальто темного кольору та рухалась по проїжджій частині дороги. Після відтворення підписав протокол і схему ДТП.
- показами експерта ОСОБА_23 який в судовому засіданні пояснив, що він проводив експертизу по даному кримінальному провадженню і підтримав її висновки. Експертиза проводилась відповідно до вихідних даних, які були надані слідчим, і водій мав можливість уникнути наїзду на пішохода. Питання швидкості досліджувалось, швидкість була 37-39 км/год. При огляді місця події у учасників претензій не було. Додав, що небезпека виникає з моменту попадання пішохода в поле зору і ніяка експертиза не дасть оцінку діям пішохода.

- показами експерта ОСОБА_24 , який в судовому засіданні пояснив, що тілесні ушкодження, які мали місце могли виникнути під час ДТП, механізм настання тілесних ушкоджень є вірним, так як зазначено в його експертизі. У постраждалої мала місце полі органна недостатність, яку спричинила травма багатьох органів. Також додав, що алкогольне сп`яніння не впливає на полі органну недостатність. Під час експертизи було виявлено 0.67 проміле алкоголю в крові, що прирівнюється до стану легкого сп`яніння, дана кількість ніяким чином не впливає на швидкість реакції.

- даними протоколу огляду місця події від 29.12.2013 року з схемою та фототаблицею до нього, яким виявлено та зафіксовано місце та наслідки дорожньо-транспортної пригоди, розташування автомобіля та вид пошкодження передньої частини автомобіля «GEELI FE-1» н.з. НОМЕР_1 . В процесі проведення даної слідчої дії також зафіксовано місце наїзду на пішохода, сліди гальмування, дорожню обстановку, яка була на момент дорожньо-транспортної пригоди.( а.м.к.п.7-15).
- даними висновку судово-медичної експертизи № 20 від 06.01.2014 року, згідно якої причиною смерті ОСОБА_10 , 1964 р.н., являється сполучена травма грудної клітки та кінцівок, яка ускладнилась розвитком полі органної недостатності. (а.м.к.п.42-43).
- даними висновку додаткової судово-медичної експертизи № 20/9 від 18.03.2014 року, згідно якої не виключається можливість утворення виявлених у потерпілої тілесних ушкоджень внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, механізм якої зазначений у постанові. Між отриманою сполученою травмою грудної клітки та кінцівок та настанням смерті існує прямий причинний зв`язок. В момент первинного контакту з автомобілем «GEELI FE-1» н.з. НОМЕР_1 потерпіла знаходилась в вертикальному положенні (або положенні наближеному до такого). Первинний контакт із виступаючими частинами передньої поверхні автомобіля відбувся із задньою поверхнею лівої гомілки та задньою внутрішньою поверхнею правої гомілки. (а.м. к.п.89).
- даними висновку додаткової судово-медичної експертизи № 20/11 від 03.04.2014 року згідно якої, концентрація 0,67 проміле етилового спирту у крові ОСОБА_10 відповідає легкому ступеню алкогольного сп`яніння у людей із середньою стійкістю до алкоголю. (а.м.к.п. 104).
- даними висновку судової експертизи технічного стану транспортного засобу №4/52 від 27.02.2014 року, відповідно якої до пригоди деталі ходової частини, робочої гальмівної системи, рульового керування автомобіля «GEELI FE-1» н.з. НОМЕР_1 знаходилась у працездатному стані. (а.м.к.п.65-74).
- даними висновку судової авто - технічної експертизи № 4/176 від 22.04.2014 року, згідно висновків якої в дорожній ситуації, що склалася безпосередньо перед дорожньо - транспортною пригодою водій автомобіля «GEELI FE-1» н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_9 повинен був керуватися вимогами п.п.12.2, 12.3 Правил дорожнього руху України. В момент виникнення небезпеки, водій автомобіля «GEELI FE-1» н.з. НОМЕР_1 мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_10 шляхом своєчасного застосування екстреного гальмування в умовах місця пригоди. В причинному зв`язку із виникненням даної ДТП знаходиться несвоєчасне прийняття мір водієм автомобіля «GEELI FE-1» н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_9 по уникненню наїзду на пішохода ОСОБА_10 , тобто невідповідність дій водія ОСОБА_9 вимогам п.12.3. Правил дорожнього руху України. (а.м.к.п.141-144).
- відповідно до висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 96 від 30.12.2013 року у ОСОБА_9 , ознак сп`яніння не встановлено, тобто на момент ДТП він був тверезий. (а.м.к.п. 18).

Невизнання вини обвинуваченим суд оцінює як обраний спосіб захисту, переслідуючи мету уникнути відповідальності за скоєне.

Так, твердження обвинуваченого та сторони захисту, що винною в дорожньо-транспортній пригоді є ОСОБА_10 , оскільки вона перебувала в стані алкогольного сп`яніння, переходила дорогу на заборонений сигнал світлофора, а він не зміг уникнути зіткнення, оскільки дорожнє покриття було мокрим , спростовується наступним :

-показами експерта ОСОБА_23 , про те, що водій ОСОБА_9 мав можливість уникнути наїзду на пішохода; що небезпека для водія виникає з моменту попадання пішохода в поле зору і ніяка експертиза не дасть оцінку діям пішохода.

-показами експерта ОСОБА_24 , про те, що алкогольне сп`яніння не впливає на полі органну недостатність та те, що під час експертизи в крові потерпілої було виявлено 0.67 проміле алкоголю в крові, що прирівнюється до стану легкого сп`яніння, дана кількість ніяким чином не впливає на швидкість реакції;

-даними висновку додаткової судово-медичної експертизи № 20/9 від 18.03.2014 року, згідно якої не виключається можливість утворення виявлених у потерпілої тілесних ушкоджень внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, механізм якої зазначений у постанові. Між отриманою сполученою травмою грудної клітки та кінцівок та настанням смерті існує прямий причинний зв`язок;
-даними висновку судової авто - технічної експертизи № 4/176 від 22.04.2014 року, згідно висновків якої, в причинному зв`язку із виникненням даної ДТП знаходиться несвоєчасне прийняття мір водієм автомобіля «GEELI FE-1» н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_9 по уникненню наїзду на пішохода ОСОБА_10 , тобто невідповідність дій водія ОСОБА_9 вимогам п.12.3. Правил дорожнього руху України.
При цьому суд критично оцінює твердження обвинуваченого та його захисника,про те, що висновки авто технічної експертизи не відповідають дійсним обставинам справи, оскільки у вихідних даних при призначенні експертизи не було вказано про те, що на момент події був серпанок і дорожнє покриття було вологим, так як всі допитані свідки, і сам обвинувачений стверджували про те, що хоча на вулиці і був серпанок, однак видимість дороги була хороша, потерпілу обвинувачений побачив заздалегідь, і тому він, як особа, яка володіє та користується джерелом підвищеної небезпеки, повинен був бути уважним, прийняти всі можливі міри для безпеки пішохода і при цьому розраховувати на будь-яку поведінку пішохода незалежно від того, в якому місці останній знаходиться на дорозі. Інших достатніх доказів, які б давали підстави суду вважати, що висновок експерта є неповним та винесений з порушенням вимог законодавства, сторона захисту не представила. Посилання сторони захисту на те, що обвинувачений був обмежений у своїх правах на стадії досудового розслідування, оскільки слідчий експеримент проводився без його участі і не на його автомобілі, суд також не може взяти до уваги, оскільки від проведення слідчого експерименту обвинувачений відмовився в присутності захисника, посилаючись на те, що пройшло два місяці з моменту події, а тому він не може вказати на деталі ДТП, від показів на стадії досудового розслідування також відмовлявся.

До показів свідка Кобилянського, який не був допитаний на досудовому розслідуванні, а в судовому засіданні показав про те, що він був очевидцем ДТП, бачив подію, яка відбулася 29.12.2013 року о 22 годині вечора, а саме те, що він керуючи своїм автомобілем бачив, що в зустрічному напрямку поперек дороги на червоний сигнал світлофора бігла жінка в темному одязі, яка різко змінила напрямок руху, і впала на капот автомобіля, суд відноситься критично, оскільки вказані покази свідок вирішив дати лише під час розгляду справи в суді, більш як через рік після події. Крім того, вони спростовуються матеріалами справи та показами інших свідків. Так викликає сумніви той факт, що ОСОБА_25 був безпосереднім свідком ДТП, однак не дочекавшись ОСОБА_26 уїхав з місця пригоди, а вже через годину, їхавши назад дав свій номер телефону водію. При цьому незрозуміло чому обвинувачений не заявив про даного свідка на стадії досудового розслідування, а знайшов його лише через рік. Крім того свідок зазначив, що на світлофорі стояв автомобіль спеціального призначення, хоча інші свідки, працівники батальйону «Грифон», які безпосередньо знаходилися на місці ДТП в автомобілі ВАЗ, спростовують дані покази, що дає підстави сумніватися в тому, що свідок дійсно бачив ДТП.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, в результаті повного, всебічного і об`єктивного їх дослідження в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що пред`явлене обвинувачення доведене.

Суд вважає, що наведені по справі докази вини обвинуваченого, зібрані у відповідності з чинним кримінально-процесуальним законодавством. Підстав для сумніву в їх об`єктивності у суду немає. Покази потерпілого та свідків, належним чином перевірені, як на стадії досудового слідства так і в судовому засіданні. Вказані покази послідовні.

Дії обвинуваченого ОСОБА_9 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

В якості обставин, що пом`якшують відповідальність обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України, суд враховує часткове відшкодування завданих збитків.

Обставин, що обтяжують відповідальність обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

При призначенні покарання ОСОБА_9 суд враховує особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується позитивно, на обліках у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, має на утриманні малолітню дитину, частково відшкодував завдану шкоду, характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного ним злочину, обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого та відсутність обтяжуючих обставин і вважає, що його виправлення та перевиховання можливе при призначенні йому покарання у вигляді позбавлення волі, без реального відбування покарання із застосуванням іспитового строку та приймаючи до уваги наслідки заподіяні злочином, з позбавленням права керування транспортними засобами.

Що стосується цивільного позову, то суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позовні вимоги ОСОБА_12 в частині стягнення з ТДВ СК „Кредо страхового відшкодування у вигляді витрат на поховання та моральної шкоди підлягає залишенню без розгляду в зв`язку з відмовою потерпілого від позову.

Позовні вимоги ОСОБА_12 в частині стягнення моральної шкоди з ПАТ КБ „Приватбанк не підлягають до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та основною ознакою є матеріальне або фактичне володіння джерела підвищеної небезпеки і означає, що особа повинна здійснювати фактичне володіння (експлуатацію, використання, зберігання, утримання) небезпечними об`єктами.

Доказами, що підтверджують правову підставу володіння автомобілем, можуть бути свідоцтво про реєстрацію автомобіля або документ, що підтверджує право користування та (або) розпорядження вказаним автомобілем.

Відповідно п. 6 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди.

Виходячи з вищезазначеного, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка керувала транспортним засобом.

Згідно ч. 2 ст. 23 ЦК моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких особа зазнала у зв`язку з каліцтвом, або іншими ушкодженнями здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку зі знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також у завданні шкоди діловій репутації фізичної або юридичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Зокрема, враховується стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, заподіяної ОСОБА_12 , судом враховується ступінь його страждань та переживань те, що подія 29.12.2013 року змінила звичний ритм його життя та зусилля, які необхідні для відновлення попереднього стану, оскільки він втратив рідну людину - матір.

З урахуванням вищенаведеного, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає, що цивільний позов в частині відшкодування моральної шкоди з обвинуваченого ОСОБА_9 підлягає до часткового задоволення в розмірі 40 000 грн.

Підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_9 на користь держави процесуальні витрати за проведення судової авто технічної експертизи у розмірі 491,92 грн. та судової експертизи технічного стану транспортного засобу у розмірі 734,16 грн. на загальну суму 1226,08 грн.

Долю речових доказів по кримінальному провадженню необхідно вирішити у відповідності із вимогами ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 366-368, 371, 374, 376, 377, 395 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

Визнати ОСОБА_9 винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання 4 (чотири) роки позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_9 від призначеного основного покарання, якщо він протягом 2 (двох) років не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 ч. 1 п. п. 2, 3, 4 КК України зобов`язати ОСОБА_9 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально виконавчої інспекції; повідомляти кримінально виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції.

Запобіжний захід ОСОБА_9 до набуття вироком чинності залишити без змін особисте зобов`язання.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_12 моральну шкоду, завдану кримінальним правопорушенням в сумі 40 000 грн.

Позовні вимоги ОСОБА_12 в частині стягнення з ТДВ СК „Кредо страхового відшкодування у вигляді витрат на поховання та моральної шкоди - залишити без розгляду.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_12 в частині стягнення моральної шкоди з ПАТ КБ „Приватбанк відмовити.

Стягнути з ОСОБА_9 в дохід держави процесуальні витрати за проведення судової автотехнічної експертизи у розмірі 491,92 грн. та судової експертизи технічного стану транспортного засобу у розмірі 734,16 грн. на загальну суму 1226,08 грн.

Речові докази:

- автомобіль ««GEELI FE-1» н.з. НОМЕР_1 , якій знаходиться на зберіганні у ОСОБА_9 залишити за належністю.

На вирок протягом 30 діб може бути подана апеляція до апеляційного суду Черкаської області.

Головуючий : ОСОБА_1