Справа № 599/2111/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"01" лютого 2016 р. Зборівський районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Зборові в залі судових засідань Зборівського районного суду кримінальне провадження №0000341 від 06 грудня 2015 року про обвинувачення:

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Тростянець Зборівського району Тернопільської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня, не працює, не одружений, утриманців не має, раніше не судимий

та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня, не працює, не одружений, утриманців не має, раніше не судимий,

обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.162 КК України, -
В С Т А Н О В И В:

обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 06 грудня 2015 року, близько 19 год., перебуваючи у селі Чернихів Зборівського району Тернопільської області поблизу житлового будинку, що належить на праві приватної власності потерпілій ОСОБА_6 , переконавшись, що за ними ніхто не спостерігає, діючи таємно від сторонніх осіб, умисно, шляхом зриву навісного замка, незаконно проникли до приміщення горища вказаного будинку, чим порушили конституційне право потерпілої на недоторканість іншого володіння особи.
Допитаний обвинувачений ОСОБА_4 надав показання про те, що 06 грудня 2014 року, близько 19 год., він та ОСОБА_5 знаходилися на вулиці села Чернихів Зборівського району Тернопільської області. Проходячи поблизу житлового будинку ОСОБА_6 , вони вирішили піднятися на горище будинку, щоб розпити там пляшку горілки, так як на вулиці було холодно та падав дощ. Вони знали, що господині вдома не було. Переконавшись, що за ними ніхто не спостерігає, він за допомогою металевого прута, який знайшов на подвір`ї, зірвав скобу з навісним замком та вони разом проникли до горища. Через деякий час вони були виявлені сусідами, які викликали працівників правоохоронних органів.
Допитаний обвинувачений ОСОБА_5 надав аналогічні показання.

Обвинувачені у повному обсязі визнали свою вину у вчиненні інкримінованого їм кримінального правопорушення за обставин, викладених у обвинувальному акті, не заперечував фактичних обставин справи, розкаялися у вчиненому.

Прокурор та інші особи не оспорювали фактичних обставини провадження.

Тому суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України. Учасники провадження не заперечують проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст. 349 КПК України і судом встановлено, що учасники, в тому числі обвинувачені, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції.

Враховуючи викладене, допитавши обвинувачених та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинувачених, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення доведена. Вина ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення є доведеною.

Підходячи до кваліфікації дій ОСОБА_4 , суд вважає, що його дії слід кваліфікувати за ч.1 ст.162 КК України, тобто незаконне проникнення до іншого володіння особи.
Дії ОСОБА_5 слід кваліфікувати за ч.1 ст.162 КК України, тобто незаконне проникнення до іншого володіння особи.
Потерпіла цивільного позову не заявляла, претензій до обвинувачених не має.
При призначенні виду покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд у відповідності до вимог ст.ст.50,65 КК України враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке є злочином невеликої тяжкості, його особу, а саме: раніше не судимий; за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

Суд враховує щире розкаяння обвинуваченого у вчиненому та активне сприяння розкриттю злочину, відсутність претензій зі сторони потерпілої. Суд враховує також обтяжуючу обставину вчинення злочину групою осіб за попередньою змовою. Тому суд вважає, що ОСОБА_4 слід призначити покарання у виді обмеження волі, однак звільнити від відбування покарання з випробуванням, на підставі ст. 75 КК України та покласти на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

При призначенні виду покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд у відповідності до вимог ст.ст.50,65 КК України враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке є злочином невеликої тяжкості, його особу, а саме: раніше не судимий; за місцем проживання характеризується негативно, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

Суд враховує щире розкаяння обвинуваченого у вчиненому та активне сприяння розкриттю злочину, відсутність претензій зі сторони потерпілої. Суд враховує також обтяжуючу обставину вчинення злочину групою осіб за попередньою змовою. Тому суд вважає, що ОСОБА_5 слід призначити покарання у виді обмеження волі, однак звільнити від відбування покарання з випробуванням, на підставі ст. 75 КК України та покласти на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 374-375 КПК України,-

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.162 КК України і призначити покарання у виді обмеження волі строком на один рік і три місяці.

На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк один рік.

На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, навчання, роботи.

ОСОБА_5 визнати винним у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.162 КК України і призначити покарання у виді обмеження волі строком на один рік і три місяці.

На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк один рік.

На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, навчання, роботи.

Речові докази навісний замок та металеву скобу повернути потерпілій ОСОБА_6 ; металеву фомку, яка знаходиться в камері зберігання речових доказів Зборівського ВП знищити після набрання вироком законної сили.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо вирок не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Тернопільської області через Зборівський районний суд на протязі 30 діб з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення вручити обвинуваченим, прокурору, потерпілій.

Суддя підпис З оригіналом згідно:

Суддя Зборівського

районного суду ОСОБА_1