ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Вінницький районний суд Вінницької області

м. Вінниця, вул. Вінніченка, 29, 21009, (0432) 61-82-86

03 лютого 2010 року Вінницький районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1,
при секретарі ОСОБА_2,
з участю прокурора ОСОБА_3,
захисників ОСОБА_4, ОСОБА_5,
законного представника підсудного ОСОБА_6,
потерпілого ОСОБА_7,
представника потерпілого ОСОБА_8,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Вінниця кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, який народився в селі Зарванці Вінницького району Вінницької області, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_2, не працюючого, одруженого, проживає в ІНФОРМАЦІЯ_3, раніше судимого:

- 07.08.2006 року Вінницьким районним судом Вінницької області за ст. 186 ч.2, 304, 309 ч.1, 70 КК України до позбавлення волі строком на 5 років. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки,

у вчиненні злочинів, що передбачені ч. 2 ст. 121, ст. 304 КК України, -

ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_4, який народився в селі Зарванці Вінницького району Вінницької області, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_2, не працюючого, навчається на 3-му курсі Транспортного коледжу, не одруженого, проживає в ІНФОРМАЦІЯ_5, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, що передбачений ч.2 ст.121 КК України, -

в с т а н о в и в :

29 червня 2007 року приблизно о 01год. ОСОБА_9, знаходячись в стані алкогольного спяніння на території біля ставка, який належить ОСОБА_7 та розташований в с. Зарванці Вінницького району Вінницької області, вул. Стеценка, буд. 10, вчинив сварку з громадянином ОСОБА_7, під час якої умисно наніс останньому множинні удари кулаками рук та взутими ногами по голові та по тулубу. Після чого покликав собі на допомогу неповнолітнього ОСОБА_10, який знаходився неподалік, святкуючи випуск біля сусіднього озера та спільно з ним продовжив спричиняти руками та взутими ногами тілесні ушкодження ОСОБА_7 в металевому вагончику, куди встиг втекти потерпілий, увірвавшись всередину.

Крім того, ОСОБА_9 достовірно знаючи, що ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_4 є неповнолітньою особою, 29 червня 2007 року, приблизно о 01 год., знаходячись в стані алкогольного спяніння на території біля ставка, який належить ОСОБА_7 покликав собі на допомогу ОСОБА_10 та запропонував останньому разом з ним побити ОСОБА_7, після чого за згодою ОСОБА_10 вони разом почали спричиняти тілесні ушкодження ОСОБА_7 в металевому вагончику, увірвавшись всередину.

ОСОБА_10 29 червня 2007 року приблизно о 01 год., святкуючи випуск зі своїми однокласниками біля озера в с. Зарванці, почув заклики про допомогу ОСОБА_9 зі сторони ставу, який належить ОСОБА_7, та розташований в с. Зарванці Вінницького району Вінницької області, вул. Стеценка, буд. 10. Прибігши до столика, який розташований неподалік ставу побачив, що між ОСОБА_9 та ОСОБА_7 відбувається сварка та ОСОБА_9 наносить удари руками ОСОБА_7 ОСОБА_10 втрутився в дану сварку та спільно з ОСОБА_9 умисно наніс ОСОБА_7, який намагався втекти від них в металевий вагончик, декілька ударів кулаками рук по тулубу останнього. Далі спільно з ОСОБА_9 продовжив спричиняти удари ОСОБА_7 руками та взутими ногами по різним частинам тіла та голові ОСОБА_11 в металевому вагончику, увірвавшись всередину.

В результаті вказаних дій ОСОБА_9 і ОСОБА_10 згідно з висновком експерта №2228 від 26.10.2007 року ОСОБА_7 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми струсу головного мозку, закритого перелому основи черепа (клінічно), розриву шкіри передньої стінки зовнішнього слухового проходу зліва. А під час стаціонарного лікування в нейрохірургічному відділенні Військово-медичного центру ПС ЗС України з 26.07 по 04.08.2007 року було встановлено діагноз: «Стан після ЗЧМТ, струсу головного мозку, оскольчатий перлом V пясної кістки, забоїв мяких тканин тулуба, кінцівок». Перелом основи черепа (лівої скроневої кістки, що підтверджений рентгенологічно) у ОСОБА_7 являвся небезпечним для життя в момент заподіяння, тому наявна в нього черепно-мозкова травма належить до тяжких тілесних ушкоджень. Закриті переломи 8 та 9 ребер зліва, середньої третини діафізу 5-ої пясної кістки правої кисті у ОСОБА_7 належать до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого (понад 21 день) розладу здоровя.

Підсудний ОСОБА_9 свою вину за ч.2 ст.121, ст.304 КК України не визнав і суду пояснив, що того дня він перебував на озері в селі Зарванці Вінницького району Вінницької області, де його племінник ОСОБА_10 з однокласниками святкували випуск. Далі він погодився на пропозицію потерпілого ОСОБА_7 випити з ним горілки,так як у нього був день народження. Спочатку вони не конфліктували між собою, але потім ОСОБА_7, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, почав йому висловлювати претензії з приводу того, що якісь «малолітки» ловлять забороненими знаряддями рибу в його ставку. На відповідь ОСОБА_9 про те, що він не має до них ніякого відношення ОСОБА_7 вдарив його по спині, від чого той впав у ставок, а потерпілий продовжував наносити йому удари палицею по різних частинах тіла. Він кликав на допомогу і хтось прибіг на його крик, проте хто саме це був, він не помітив. Він ОСОБА_12 не бив і не знає, хто це зробив. На досудовому слідстві обмовив себе і ОСОБА_10

Підсудний ОСОБА_10 свою вину за ч.1 ст.121 КК України не визнав і суду пояснив, що того дня він з однокласниками дійсно святкував випуск. Приїхали на місце біля 18 год., посиділи біля години і пішли збирати дрова. ОСОБА_7 в той день бачив тільки тому, що заходили до нього за дровами. Він потерпілого не бив і в його вагончику не був. ОСОБА_9 є його рідним дядьком і він не знає, чому той обмовив його на досудовому слідстві.

Незважаючи на те, що підсудні не визнають свою вину в інкримінованих їм злочинах, їх вина повністю підтверджується показаннями потерпілого, свідків, дослідженими в судовому засіданні матеріалами кримінальної справи.

Так, потерпілий ОСОБА_7 суду показав, що 28 червня 2007 року, в його день народження, коли він був біля орендованого ставка, до нього підійшов ОСОБА_9 та попросив дозволу наловити карасів на юшку. Він погодився з умовою, що ловити рибу будуть лише вудочкою. Далі ОСОБА_9 підійшов до хлопців, які готувалися святкувати випуск біля іншого ставка і повернувся до нього. Пізніше, коли він сидів з ОСОБА_9 за столиком, почув, що в ставку плюскається велика риба і хтось світить ліхтариками у воду та зрозумів, що рибу ловлять не вудочкою, а сітями або електровудкою. Коли він почав висловлювати претензії з цього приводу ОСОБА_9, той схопив його за шию, наніс йому удар кулаком у висок, від чого він втратив свідомість. Коли отямився, ОСОБА_9 сидів навпроти та хотів його знову вдарити, але він схопив його за руку. ОСОБА_9 потягнув його, але він відпустив руку і ОСОБА_9 зі столом і лавкою впав в ставок. Далі ОСОБА_9 покликав когось на допомогу, а він почав тікати, проте отримав удар ззаду та впав. Далі йому наносили удари по різних частинах тіла. Йому вдалося втекти до металевого вагончика, що стоїть на його земельній ділянці, і закритися всередині. Коли він відкрив двері, бо подумав, що нападники пішли, ОСОБА_9 і ОСОБА_10, який приєднався до нього, увірвалися всередину вагончика, повалили його на підлогу і почали бити ногами по різних частинах тіла, в основному по голові, від чого він втрачав свідомість. Хоча у вагончику не було світла, від добре розпізнав як ОСОБА_9, так і ОСОБА_10 Крім того, впізнав їх по голосу, так як запитував, за що вони його бють в його день народження. Крім того, в ході конфлікту у вагончику ОСОБА_9 неодноразово звертався до ОСОБА_10 по імені «Вадим».

Дані покази потерпілого є послідовними й логічними, відповідають показам, що дані потерпілим на досудовому слідстві та іншим обєктивним доказам по справі.

Натомість покази підсудного ОСОБА_9 суперечать його ж показам і поясненням на досудовому слідстві.

Так, даючи пояснення під час дослідчої перевірки (Т1 а.с. 25) ОСОБА_9 вказував на те, що вживав в той день алкоголь з ОСОБА_7 та отямився у ставку, коли останній наносив йому удари палкою по різним частинам тіла. Вибрався із ставу за допомогою двох незнайомих йому людей і був дуже злий на ОСОБА_7, проте чи бив його не памятає.

Далі ОСОБА_9 змінив свою позицію по справі та стверджував, що в ході розпивання спиртних напоїв між ним і ОСОБА_7 виникла сварка і останній наніс йому удар рукою по обличчю. Далі вони штовхали один одного і від ударів ОСОБА_7 він опинився у ставку, звідки йому допомогли вибратися незнайомі хлопці, які вивели його на дорогу.

У власноручно викладених показах під час допиту в якості свідка (Т1 а.с. 119) ОСОБА_9 вказав на те, що після розпивання з ОСОБА_7 спиртних напоїв, після 12 год. ночі потерпілий запитував його чи знає він хлопців, які ловлять рибу в його ставку. Серед них, зокрема, був і його племінник ОСОБА_10. Далі між ними виник конфлікт з приводу того, що він з ними змовився і хлопці нібито ловлять рибу забороненими знаряддями. Дід почав на нього кричати і бити його ломакою. На його крики прибігли 3 хлопці, серед яких він знає лише свого племінника та «набили» діда. Він же погано себе почував, а тому його відвели додому.

Будучи допитаним в якості підозрюваного ОСОБА_9 визнав, що після того, як він вибрався зі ставу, то наздогнав діда ОСОБА_7 (ОСОБА_7П.) та декілька раз вдарив його кулаками рук по обличчю, однак він все ж таки встиг втекти у вагончик. У вагончик ОСОБА_9 зайти не зміг. Натомість туди проникли ОСОБА_10 та його однокласник високого зросту та побили діда. Стоячи поряд, він чув крики діда, звуки ударів (Т1 а.с. 126).

Під час допиту в якості обвинуваченого (Т1 а.с. 283-284) ОСОБА_9 дав аналогічні покази та уточнив, що визнає вину частково, так як вважає, що не міг заподіяти ОСОБА_7 тілесні ушкодження, вказаної в експертизі важкості. Стверджував, що у вагончику ОСОБА_7 він не бив, це зробили ОСОБА_10 і невідомий йому товариш останнього.

Аналізуючи дані показання в сукупності та взаємозвязку з іншими доказами по справі, зокрема, висновком №2228 судово-медичної експертизи, де вказані тілесні ушкодження, що були виявлені у ОСОБА_7 безпосередньо після події, їх характер та локалізація, що відповідають показам потерпілого, і які були перевірені під час додаткового огляду місця події (Т1 а.с. 108-113) та відтворення обстановки та обставин події з його участю (Т1 а.с. 35-43), суд приходить до висновку, що покази підсудного ОСОБА_9 в частині, де він вказує на причетність до скоєння даного злочину ОСОБА_10, відповідають дійсності, в той час як його заперечення факту нанесення тілесних ушкоджень потерпілому не узгоджується із іншими доказами та спрямовані на уникнення від відповідальності за вчинене.

Зокрема, необхідно врахувати, що підсудний ОСОБА_10 є племінником ОСОБА_9, вони перебувають в нормальних родинних відносинах, і в останнього не було жодних підстав обмовляти його.

Натомість його покази в судовому засіданні, де він заперечує присутність під час конфлікту з ОСОБА_7 ОСОБА_10, є намаганням виправдати родича та помякшити свою відповідальність.

Крім того, як вказував потерпілий, в момент, коли ОСОБА_9 намагаючись нанести йому удар впав з лавкою у ставок, він покликав на допомогу саме ОСОБА_10 зі словами: «ОСОБА_10, дід відбивається, давай по повній програмі». Після того потерпілий почав тікати, але отримав удар ззаду.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 суду підтвердила, що в ніч з 28 на 29 червня 2007 року вона з чоловіком в автомобілі "Волга" сиділи поряд зі своїм ставом, що розташований поблизу ставу ОСОБА_7 Біля 24 год. почула, як на земельній ділянці ОСОБА_7 хтось співає, а далі почула нецензурну лайку та сильний крик. Через якийсь час до їх автомобіля підійшли якісь хлопці, серед яких вона впізнала ОСОБА_9 Наступного дня вона приходила до ділянки ОСОБА_7 та бачила, що він побитий та дуже себе погано почуває (на досудовому слідстві показала : з його слів їй стало відомо, що його побили хлопець на ім'я ОСОБА_13 та ОСОБА_9 (Т1 а.с. 115)).

Свідок ОСОБА_14 суду показав, що 28 червня 2007 року, коли він ловив рибу на ставку в с. Зарванці, до нього підходив ОСОБА_9В, а пізніше декілька хлопців, серед яких був і ОСОБА_10В, які повідомили, що святкують випуск біля сусіднього озера. Біля 20 год. 45 хвилин він пішов додому, а хлопці залишились. Від односельчан йому стало відомо про побиття ОСОБА_7, проте хто це зробив, йому невідомо.

Свідок ОСОБА_15, який того вечора ловив рибу з ОСОБА_14, дав суду аналогічні показання. Крім того, додав, що бачив як ОСОБА_9 сидів за столиком зі ОСОБА_7, вживали спиртне. Наступного дня невідомий чоловік запитував його хто побив ОСОБА_7 вночі.

Свідок ОСОБА_16 суду показав, що 28 червня 2007 року він зі своїми однокласниками святкували випуск та мали зустрічати світанок на озері в с. Зарванці. Був з ними і ОСОБА_10, до якого приходили старші товариші і він з ним відлучався від компанії, яка святкувала випуск. Також до нього приходив його родич - ОСОБА_9, якого ОСОБА_10 представив як дядька. ОСОБА_7 в ту ніч хтось сильно побив, проте хто це був, йому невідомо. ОСОБА_10 від місця їх відпочинку в нічний час постійно кудись відлучався зі своїми старшими товаришами, проте про це нічого нікому не казав.

Свідок ОСОБА_17 суду пояснив, що 28 червня 2007 року він відсвяткувавши випуск у школі пішов додому, а інші його однокласники - до озера. Наступного дня від свого однокласника ОСОБА_18 він дізнався, що святкуючи випуск біля озера, їх однокласники ОСОБА_10 та ОСОБА_19 відлучались для того, щоб нібито набрати дров. Як пояснював ОСОБА_18, в них стався конфлікт з якимось чоловіком біля другого озера, поряд з яким стоїть металевий вагончик, і сильно його побили.

В свою чергу ОСОБА_18 суду пояснив, що в розмові з ОСОБА_17 він лише припустив, що діда ОСОБА_7 могли побити ОСОБА_10 та ОСОБА_16, про що говорив хтось з однокласників.

Свідок ОСОБА_20 суду підтвердила, що 28 червня 2007 року її син ОСОБА_18 спільно з однокласниками святкували випуск на озері в с. Зарванці. Вона з іншими батьками перебували поряд, щоб контролювати їх. Біля півночі чула, що на ділянці біля іншого ставу хтось свариться та навіть висловлюється нецензурно. Про те, що господаря іншої ділянки ОСОБА_7 вночі побили, вона дізналася зранку від дітей.

Допитаний як свідок ОСОБА_21 суду пояснив, що в селі Зарванці проживає його батько ОСОБА_7, до якого 28.06.2007 року він разом із братом ОСОБА_11 приїхали святкувати день народження. О 22.00год. вони разом із братом поїхали додому, а батько залишився. 29.06.2007 року він приїхав до батька в Зарванці, та помітив на східцях вагончику, де мешкає останній, плями крові, всередині вагончика на ліжку лежав батько, лице було сильно побите, одяг був о крові, батько повідомив що в нього виникла сварка з ОСОБА_9 через те, що останній хтів ловити рибу в ставку електровудкою. Після цього він разом із братом відвезли батька до лікарні, де його госпіталізували в нейрохірургічне відділення.

Допитана в засіданні ОСОБА_6 суду пояснила, що ОСОБА_10 виховується в повноцінній сімї, яка характеризується позитивно, будь-яких звернень від правоохоронних органів щодо неналежного виховання, незабезпечення умов проживання неповнолітнього ОСОБА_10 до органу опіки та піклування не надходило, позитивно охарактеризувала ОСОБА_10

Допитана свідок ОСОБА_22 суду пояснила, що близько 18.00год. вони приїхали на ставок святкували випуск, близько 01.00год. вони полягали спати, конфліктів не було. Вона разом із іншими однокласниками весь час знаходилась в полі зору батьків, які перебували неподалік.

Вина підсудних підтверджується дослідженими матеріалами справи, зокрема:

-заявами потерпілого ОСОБА_7 від 29.06.2007 року, 04.07.2007 року про вчинений злочин (Т1 а.с. 3, 15);

-додатковими заявами ОСОБА_7 від 04.07.2007 року про вчинений злочин (Т1 а.с. 50-54, 55-61, 62-67);

-протоколом огляду місця події від 29.06.2007 року, в ході яких оглянуто домогосподарство №10 по вул.Стеценка в селі Зарванці Вінницького району Вінницької області (Т1 а.с. 4 );

-протоколом додаткового огляду місця події від 06.12.2007 року/ оглянуто домогосподарство №10 по вул.Стеценка в селі Зарванці Вінницького району Вінницької області/ (Т1 а.с. 108-113);

-актом судово - медичного обстеження №1760 від 02.08.2007 року /у ОСОБА_7 виявлені тілесні ушкодження, які віднесено категорії легких/ (т.1 а.с. 28-29);

-висновком експерта №2228 від 26.10.2007 року згідно якого ОСОБА_7 заподіяно тілесні ушкодження легкого, середнього та тяжкого ступеню (Т1 а.с. 84-86);

-протоколом очної ставки від 07.12.2007 року (поміж потерпілим ОСОБА_7 та підозрюваним ОСОБА_9, під час якої потерпілий ОСОБА_7 прямо вказав на ОСОБА_9 як на особу, яка спричиняла йому тілесні ушкодження як на вулиці біля столика так і в середині в металевому вагончику. ОСОБА_7 також вказав і те, що тілесні ушкодження ОСОБА_9 йому спричиняв спільно з своїм племінником ОСОБА_10 Вадімом, та наголосив на тому, що під чає того як вищевказані особи увірвалися до нього в вагончик, то ногами стали на його руки та почали бити його по різним частинам тіла як ногами так і руками (Т 1 а.с. 127-132);

-протоколом очної ставки від 07.12.2007 року (поміж ОСОБА_10 та ОСОБА_7П, під час якої ОСОБА_7 прямо вказав на ОСОБА_10 як на особу, яка йому спільно з ОСОБА_9, спричиняла тілесні ушкодження як на вулиці так і в вагончику (Т1 а.с.137-138);

-протоколом очної ставки від 07.12.2007 року поміж ОСОБА_9 та ОСОБА_10 /під час якої ОСОБА_9 підтвердив, що він спільно з ОСОБА_10 наносили

тілесні ушкодження ОСОБА_7 (Т 1 а.с.139-142);

-довідкою №9943 від 29.06.2007 року, виданою МКЛ №2 про стан здоровя потерпілого ОСОБА_7 (Т1 а.с. 6);

-протоколом відтворення обстановки та обставин подій від 13.08.2007 року за участю

-ОСОБА_7 /в ході якої потерпілий детально показав яким чином та при яких обставинах ОСОБА_9 спільно з своїм племінником ОСОБА_10 Вадімом спричиняли йому тілесні ушкодження біля ставу, після того увірвалися до нього в вагончик, де продовжили наносити удари ногами та руками, він втрачав свідомість/ (Т 1 а.с. 35-36);

-фототаблицею до протоколу відтворення обстановки та обставин події 13.08.2007року (Т1 а.с. 37-43);

-протоколом огляду речового доказу від 06.12.2007 року, коли оглядались штани та рубашка потерпілого ОСОБА_23 (Т 1, а.с. 99);

-фототаблицею та постановою про приєднання речових доказів до матеріалів справи (Т1 а.с. 100-104);

-висновком експерта №3392 від 21.12.2007 року, наявність тілесних ушкоджень ОСОБА_9 /легкі тілесні, що спричинили короткочасний розлад здоровя/ (Т1 а.с. 170);

-протоколом очної ставки від 19.02.2008 року поміж ОСОБА_7 та

ОСОБА_24 (Т 1 а.с. 261-262);

-оголошеними в судовому засіданні показами свідка ОСОБА_25, згідно яких він та дружина мають земельний участок в с.Зарванці по сусідству з участком ОСОБА_7 28.06.2007 року він з дружиною були на своєму участку, де охороняли свій став. Приїхали туди на власному автомобілі. Бачив, що біля подвіря ОСОБА_26 були його діти, оскільки в нього був день народження. Він чув співи, сміх з його участка, однак потім він заснув в автомобілі. Після того приблизно о 23 годині його розбудила дружина, так як на участку ОСОБА_7 були крики нецензурної брані та сильний крик. Через деякий час він помітив, що до їхнього автомобіля з боку участка ОСОБА_7 підійшли троє хлопців, почали кричати що перевернуть автомобіль. Серед цих хлопців він впізнав ОСОБА_9 Останній став жалітись, що кинув його ОСОБА_7 у став. Він помітив, що у ОСОБА_9 обличчя було в крові та ніби-то подряпане. Також вказав на те, що вранці, наступного дня його дружина ОСОБА_27 приходила до участка ОСОБА_7 та бачила, що він побитий та дуже себе погано почуває. З її слів стало відомо, що ОСОБА_7 побили хлопець на імя ОСОБА_27 та ОСОБА_9 Хлопців, які тієї ночі були разом із ОСОБА_9 він не знає, ОСОБА_10 йому не відомий. Він також пояснив, що зранку бачив, що до ОСОБА_7 приїхав його син та забрав в лікарню. Потім приїжджали працівники міліції та зясовували виясняли обставини події (Т1 а.с. 117-118).

Здобуті та досліджені в судовому засіданні докази є внутрішньо погодженими між собою і в сукупності доводять вину підсудних ОСОБА_9 і ОСОБА_10 у вчиненні злочину, що передбачений ч.2 ст.121 КК України умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, вчинене групою осіб, а підсудного ОСОБА_9, ще й у вчиненні злочину, що передбачений ст.304 КК України (на момент вчинення злочину) - втягнення неповнолітнього в злочинну діяльність.

Обираючи підсудним покарання, суд виходить із встановленої ст.50 КК України його мети кари, виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості (ст. 372 КПК України).

При цьому суд враховує визначені ст.65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи.

При визначенні виду та міри покарання ОСОБА_9 суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчинених ним злочинів /відповідно до ст. 12 КК України середньої тяжкості та тяжкий злочини/, особу винного /раніше судимий, посередньо характеризується за місцем проживання, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, одружений, має малолітню дитину /сина ОСОБА_28, ІНФОРМАЦІЯ_6/.

Обставин, які б помякшували покарання підсудного ОСОБА_9, по справі не встановлено.

Обставинами, що відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання підсудного ОСОБА_9 є вчинення злочину в стані алкогольного спяніння, повторність злочинів.

П.4 ППВС України від 24 жовтня 2003 року N 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» передбачено, що встановлення пом'якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення. При цьому таке рішення має бути повністю самостійним і не ставитись у залежність від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом'якшують чи обтяжують покарання. Суди, зокрема, можуть не визнати окремі з них такими, що пом'якшують чи обтяжують покарання, а також визнати такими обставинами ті, які не зазначено в обвинувальному висновку.

Зважаючи на це, виходячи з обставин даної справи, оскільки підсудний ОСОБА_9 раніше судимий за вчинення умисного злочину, судимість за який не погашена, знову вчинив умисні злочини, суд вважає за необхідне визнати та врахувати при призначенні покарання підсудному ОСОБА_9 обставиною, яка обтяжує його покарання рецидив злочинів. Крім того, слід врахувати і як обтяжуючу обставину вчинення злочину щодо особи похилого віку, оскільки на момент вчинення злочину потерпілий ОСОБА_7 досяг пенсійного віку.

Враховуючи наявність декількох обтяжуючих покарання обставин, відомості характеризуючі особу підсудного, зважаючи на тяжкість скоєних стосовно ст. 12 КК України злочинів, за відсутності помякшуючих покарання обставин, беручи до уваги думку потерпілого ОСОБА_7 щодо призначення суворої міри покарання /шкода взагалі не відшкодована/, суд вважає, що перевиховання та виправлення ОСОБА_9 можливе виключно в умовах ізоляції від суспільства, тому йому необхідно обрати покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкцій ст. 304, ч.2, 121 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим /ст. 70 КК України/, визначивши остаточне покарання, керуючись правилами ст.ст. 71, 72 КК України, оскільки злочини підсудним ОСОБА_9 вчинено протягом іспитового строку.

При визначенні виду та міри покарання підсудному ОСОБА_10 суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого ним злочину /відповідно до ст. 12 КК України тяжкий злочини/, особу винного /його молодий вік, відсутність судимості, позитивні характеристики як за місцем проживання так і навчання, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, проживає в повноцінній сімї/.

Обставиною, яка, відповідно до ст. 66 КК України, помякшує покарання підсудного ОСОБА_10 є вчинення злочину неповнолітнім.

Суд не бере до уваги визначені досудовим слідством яка обтяжуючі покарання обставини ОСОБА_10:

- «вчинення злочину групою осіб», оскільки вона є кваліфікуючою ознакою злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України;

- «вчинення злочину в стані алкогольного спяніння», оскільки не підтверджена належними та допустимими доказами.

Виходячи з обставин даної справи, оскільки підсудний ОСОБА_10 вчинив злочин відносно ОСОБА_7 який на момент вчинення злочину досяг пенсійного віку, суд вважає за необхідне визнати та врахувати при призначення покарання підсудному обставину, яка, відповідно до ст. 67 КК України, його обтяжує, вчинення злочину щодо особи похилого віку.

Враховуючи наявність помякшуючої та обтяжуючої обставин покарання, відомості характеризуючі особу підсудного, зважаючи на тяжкість скоєного стосовно ст. 12 КК України злочину, беручи до уваги думку потерпілого ОСОБА_7 щодо призначення суворої міри покарання /шкода взагалі не відшкодована/, суд вважає, що перевиховання та виправлення ОСОБА_10 можливе виключно в умовах ізоляції від суспільства, тому йому необхідно обрати покарання у вигляді позбавлення волі в мінімально визначеному розмірі, передбаченому санкцією ч.2 ст.121 КК України..

Потерпілим ОСОБА_7 по справі заявлений цивільний позов, який підлягає до задоволення частково з наступних підстав.

Діями підсудних ОСОБА_7 заподіяно матеріальну шкоду, документально підтверджений розмір якої складає 1 416 гривень.

В решті вимог потерпілого щодо стягнення матеріальної шкоди слід відмовити через недоведеність належними та допустимими доказами.

Суд критично оцінює ряд чеків наданих суду потерпілим в судовому засіданні як докази в підтвердження позовних вимог, оскільки згадані чеки не містять інформації щодо особи яка сплатила кошти за ліки, крім того відсутні рецепти лікарів щодо їх призначення, які б вказували на те, у звязку із яким захворюванням застосовувались ті чи інші ліки.

Також слід зазначити що підлягають стягненню реальні витрати, які понесла сторонами, і які вона вимушена була нести і звязку з досліджуваною подією. З цих підстав судом відхиляються вимоги щодо стягнення благодійних внесків, можливих витрат на відпочинок в майбутньому.

Крім того, діями підсудних потерпілому заподіяно й моральну шкоду, яка відповідно до п.1-3 ст.23 ЦК України полягала у фізичному болю та стражданнях, яких зазнав потерпілий у звязку з ушкодженням здоровя, протиправною поведінкою щодо нього, та душевних стражданнях, що їх зазнав потерпілий у звязку з пошкодженням його майна.

Визначаючи розмір грошового відшкодування, суд відповідно до ст.ст. 23, 1167 ЦК України, враховує характер правопорушення шкоду заподіяно вчиненням умисного тяжкого злочину, відносно особи похилого віку, глибину фізичних та душевних страждань потерпілого йому заподіяні тяжкі тілесні ушкодження, що були небезпечними для життя в момент заподіяння, та виходячи з вимог розумності і справедливості, приходить до висновку, що достатнім буде відшкодування в розмірі 15 000 грн.

Визначаючись щодо розміру судових витрат, які поніс потерпілий у звязку із даною справою, виходячи з часткового задоволення позовних вимог останнього, суд вважає за необхідне стягнути на його користь з підсудних 475 грн.

Оскільки шкоду заподіяно спільними діями підсудних, суд приходить до висновку, що вони на підставі ч.1 ст.1190 ЦК України повинні відповідати перед потерпілим солідарно.

Крім того, хоча шкоду заподіяно підсудним ОСОБА_10 в час, коли він був неповнолітнім, на момент винесення вироку у справі він досяг повноліття, а тому відповідно до ч.3 ст.1179 ЦК України повинен особисто відповідати за даним позовом.

Питання про речові докази і судові витрати слід вирішити відповідно до ст. 81, 93 КПК України.

Запобіжні заходи, обрані щодо підсудних до набрання вироком законної сили слід залишити без змін.

Керуючись ст. 323, 324 КПК України, суд, -

з а с у д и в :

Визнати винуватим ОСОБА_9 у вчиненні злочинів, що передбачені ч.2 ст.121 КК України і ст.304 КК України і призначити йому покарання:

за ч.2 ст.121 КК України у виді позбавлення волі строком на 8 (вісім) років;

за ст.304 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

Згідно ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_9 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на вісім років.

В силу ст.ст. 71, 72 КК України, до покарання призначеного за новим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Вінницького районного суду Вінницької області від 07 серпня 2006 року, призначивши остаточну міру покарання ОСОБА_9 у виді позбавлення волі строком на вісім років шість місяців.

Строк відбування покарання ОСОБА_9 рахувати з моменту затримання 28 лютого 2008 року.

Визнати винуватим ОСОБА_10 у вчиненні злочину, що передбачений ч.2 ст.121 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років.

Строк відбування покарання рахувати з моменту звернення вироку до виконання.

Цивільний позов ОСОБА_7 задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_9 і ОСОБА_10 на користь ОСОБА_7 матеріальну шкоду в розмірі 1416 гривень, судові витрати у розмірі 475 гривень, моральну шкоду в розмірі 15 000 грн.

Речовий доказ по справі: штани та рубашку, які перебувають на зберіганні в потерпілого ОСОБА_7 - залишити в останнього.

Запобіжний захід щодо підсудного ОСОБА_9 до набрання вироком законної сили залишити попередній тримання під вартою.

Запобіжний захід щодо підсудного ОСОБА_10 до набрання вироком законної сили залишити попередній підписку про невиїзд.

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Вінницької області протягом пятнадцяти діб з моменту його проголошення в суді, а засудженим, що перебуває під вартою, в той самий строк з моменту вручення копії вироку.

Суддя:/підпис/

Копія вірна.

Суддя:

Секретар: