Макарівський районний суд Київської області
Справа № 370/2693/15-к
У Х В А Л А
09.10.2015

Слідчий суддя Макарівського районного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора прокуратури Макарівського району Київської області ОСОБА_3 розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Макарів Київської області питання про продовження строків тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 за результатами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000665 від 10.08.2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, -

в с т а н о в и в:
При розгляді кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України у судовому засідання прокурор прокуратури ОСОБА_3 заявила клопотання про продовження строку тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_4 .

Обвинувачений ОСОБА_4 щодо продовження строку тримання під вартою заперечив, вказав, що нікуди тікати не збирався.

Захисник ОСОБА_5 заперечив проти задоволення клопотання про продовження строку тримання під вартою.

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши подані матеріали кримінального провадження, слідчим суддею встановлено, що 10.08.2015 року, близько 02 години 00 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи на автостоянці АЗС «Пегас» в с. Березівка-2 по вул. Київська, 51-А Макарівського району Київської області, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, умисно наніс ножем одну колото-різану рану в область черевної порожнини знизу ОСОБА_6 . Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_6 був госпіталізований в Макарівську центральну районну лікарню та прооперований.
Згідно висновку експерта №154 від 14.08.2015 року ОСОБА_6 заподіяно проникаюче колото-різане поранення нижньої частини передньої черевної стінки з ліва в пахвинній ділянці, з ушкодженням походу ранового каналу сечового міхура, яке могло утворитися внаслідок одноразової дії гострого предмету (можливо колючо-ріжучого предмету типу клинка-ножа), зазначене поранення як небезпечне для життя на час заподіяння відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 121 КК України, а саме нанесення умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння.

Даний факт було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000665 від « 10 » серпня 2015 року.

13.08.2015 року о 15:00 год. ОСОБА_4 затримано в порядку ст.208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України та поміщено до ІТТ Макарівського РВ ГУМВС України в Київській області.

14.08.2015 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України за ознаками умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння.

Підозрюваний ОСОБА_4 є громадянином Грузії, тимчасово проживає в місті Бровари Київської області, неодружений, неповнолітніх дітей на утриманні немає,тимчасово не працюючий. З інформації, яка міститься в матеріалах справи слідує, що підозрюваний постійно змінює місце проживання; неодноразово був засуджений на території України, а саме: 17.05.2007 року Дніпровським РС в м. Києві за ст.. 186 ч. 1 КК України, до позбавлення волі строком на 3 роки, 08.07.2011 року Броварським районим судом Київської області за ч.2 ст. 289 КК України до позбавлення волі 5 років з випробувальним терміном 3 роки. Наявність негативного досвіду у вчиненні кримінальних правопорушень свідчить про стійке не бажання підозрюваного ставати на шлях виправлення. А тому, слідчий суддя вважає, що підозрюваний ОСОБА_4 має схильність до вчинення кримінальних правопорушень.

Відсутність міцних соціальних звязків у підозрюваного, громадянство Грузії та тяжкість вчиненого злочину, за яке передбачено покарання понад пять років, дають підстави вважати, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування; знищити, сховати або спотворити речі, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; вчинити інше кримінальне правопорушення; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Наявність вищевказаних обставин дають підстави вважати, що застосувавши до ОСОБА_4 більш м`який запобіжний захід, які передбаченні чинним Кримінальним процесуальним кодексом України, зокрема особисте зобов`язання, особиста порука, застава та домашній арешт не зможе запобігти ризикам, передбаченими ст.177 КПК України.

У результаті чого, суд приходить до висновку, що необхідно ОСОБА_4 , продовжити строк тримання під ватою.

З норм ч.3 ст.176 КПК України випливає обов`язок слідчого, прокурора довести, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу обставини є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів передбачених частинною першою цієї статті не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється.

Відповідно до ч. 4 ст. 184 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Відповідно до ч.3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати:

1) шести місяців - у кримінальному провадженні щодо, злочинів невеликої або середньої тяжкості;

2) дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

Враховуючи викладене, суд вважає, необхідно ОСОБА_4 , продовжити строк тримання під ватою.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.132, 176-178, 183, 184, 197, 199 КПК У країн

у х в а л и в :
Продовжити ОСОБА_4 строк тримання під вартою, вжитий згідно ухвали слідчого судді Макарівського районного суду Київської області ОСОБА_7 від 14 серпня 2015 року.

Ухвала про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_4 є чиною по 07 грудня 2015 року.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з моменту проголошення безпосередньо до Апеляційного суду Київської області.

Ухвала підлягає негайному виконанню, а її оскарження не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1