Дніпровський районний суд м.Дніпродзержинська
Справа № 209/4418/15-к
Провадження № 1-кп/209/404/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 жовтня 2015 року Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі :

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 209/4418/15-к відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, громадянина України, працюючого на ПАО «ЄВРАЗ ДКХЗ» барілетником, із професійно-технічною освітою, одруженого, який має неповнолітню доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимого, мешкає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_4 є військовозобов`язаним та придатним для проходження військової служби.

Згідно ст. 9 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу, військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави.

Статтею 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію передбачено, що не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані: заброньовані на період мобілізації та на воєнний час за органами державної влади, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування, а також за підприємствами, установами і організаціями в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України; визнані відповідно до висновку військово-лікарської комісії тимчасово непридатними до військової служби за станом здоров`я на термін до шести місяців (з наступним проходженням військово-лікарської комісії); чоловіки, на утриманні яких перебувають п`ять і більше дітей віком до 16 років (такі чоловіки можуть бути призвані на військову службу у разі їх згоди тільки за місцем проживання); жінки, на утриманні яких перебувають діти віком до 16 років (такі жінки можуть бути призвані на військову службу в разі їх згоди і тільки за місцем проживання); зайняті постійним доглядом за особами, що його потребують, відповідно до законодавства України, в разі відсутності інших осіб, які можуть здійснювати такий догляд; народні депутати України, депутати Верховної Ради Автономної Республіки Крим; інші військовозобов`язані або окремі категорії громадян у передбачених законами випадках.

30.06.2015 року в приміщенні прохідної ПАО «ЄВРАЗ ДКХЗ» працівниками Дніпродзержинського ОМВК Дніпропетровської області на виконання Указу Президента України №15/2015 від 14 січня 2015 року Про часткову мобілізацію, здійснювалось вручення повісток про виклик до Дніпродзержинського ОМВК розташованого за адресою: м.Дніпродзержинськ, вул. Аношкіна, 3-а.

Однак, усупереч вказаних вимог законодавства, військовозобов`язаний ОСОБА_4 , 30.06.2015 року о 10.00 годині, знаходячись в приміщенні прохідної ПАО «ЄВРАЗ ДКХЗ» (м.Дніпродзержинськ, вул.Коліусівська, 1), з метою ухилитися від призову за мобілізацією, будучи придатним за станом здоров`я, для проходження військової служби та не маючи правових підстав на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, відкрито від отримання повістки про виклик до Дніпродзержинського ОМВК для подальшого призову за мобілізацією відмовився, про що юристом Дніпродзержинського ОМВК ОСОБА_6 був складений відповідний акт.

Таким чином, військовозобов`язаний ОСОБА_4 30.06.2015 року в приміщені прохідної ПАО «ЄВРАЗ ДКХЗ», усупереч вимог ст. 65 Конституції України, ст.ст. 1, 22 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, Указу Президента України №15/2015 від 14 січня 2015 року Про часткову мобілізацію, з метою ухилитися від призову за мобілізацією, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, умисно, будучи належним чином попередженим про прибуття, придатним за станом здоров`я для проходження військової служби та не маючи правових підстав на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, без поважних причин, від подальшого призову за мобілізацією відмовився.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав у повному обсязі і надав пояснення про те, що 30 червня 2015 року йому за місцем роботи з військомату принесли повістку. Він відмовився отримувати повістку та з`являтися до військомату. Однак розуміє, що відмовився він всупереч закону. Всю відповідальність розуміє та в скоєному щиро кається.

Відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України суд, з урахуванням позиції обвинуваченого, думки прокурора, що не заперечував проти розгляду справи відповідно до ст. 349 КПК України, вважає за недоцільне дослідження тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно обвинувачений розуміє зміст цих обставин, чи є його позиція добровільною і істинною. Судом обвинуваченому роз`яснено, що в цьому випадку він позбавляється права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

За таких обставин суд вважає, що винність ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України доведена у повному обсязі.

На підставі викладеного, суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ст. 336 КК України, тому що він вчинив умисні дії, які виразилися в ухиленні від призову за мобілізацією.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття обвинуваченого, на утриманні має неповнолітню доньку, 2003 року народження , непрацездатних батьків.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно ст. 67 КК України, судом не встановлені.

Крім того, при обранні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує його відношення до вчиненого, особу обвинуваченого , який є раніше не судимим, скоїв злочин середнього ступеню тяжкості , працює, позитивно характеризується за місцем проживання, на утриманні має неповнолітню доньку ОСОБА_7 , 2003 року народження, непрацездатних батьків .

Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлений.

Процесуальних витрат та речових доказів по по кримінальному провадженню не має.

Керуючись ст.ст. 369, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:
Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки , а на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування призначеного судом покарання з випробувальним строком на 1(один) рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 наступні обов`язки:

-не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя ОСОБА_1