Справа № 471/1339/15-к
Провадження №1-кп/471/7/16
Номер рядка звіту 18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 січня 2016 року

Братський районний суд Миколаївської області

в складі: головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі судового засідання- ОСОБА_2

за участю прокурора- ОСОБА_3

неповнолітніх обвинувачених: ОСОБА_4 , ОСОБА_5

їх законних представників: ОСОБА_6 , ОСОБА_7

та захисників: ОСОБА_8 , ОСОБА_9

розглянувши у судовому засіданні в залі суду с-ща Братське Миколаївської області кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Зелений Яр Братського району Миколаївської області, українця, громадянина України, не одруженого, учня 2-го курсу 14 групи Братського ПТУ-17, інвалідності немає, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 ,

засудженого вироком Братського районного суду Миколаївської області від 26 червня 2015 р. за вчинення 21 листопада 2014 р. кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, із застосування ст.75, ст. 104 КК України, з іспитовим строком 1 рік

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с-ща Братське Миколаївської області, українця, громадянина України, не одруженого, учня 2-го курсу Братського ПТУ-17, інвалідності немає, зареєстрованого проживаючим по АДРЕСА_2 , однак проживаючого без реєстрації по АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

24 травня 2015 року близько 09 години 00 хвилин неповнолітній ОСОБА_4 , 2000 р.н., за попередньою змовою з неповнолітнім ОСОБА_5 , 1998 р.н., з метою крадіжки чужого майна, зайшли на територію домоволодіння ОСОБА_10 , що розташоване по АДРЕСА_1 , звідки таємно із корисних мотивів скоїли крадіжку 10 метрів мідного кабелю від електрозварювального апарату ВВГ 4х10, бувшого у використанні,вартістю з урахуванням зносу 50 грн. 00 коп. за 1 метр, а всього викрали майна на загальну суму (10мх50 грн. 00 коп.)= 500 грн. 00 коп., що належить ОСОБА_10 , чим спричинили останній матеріальну шкоду, після чого викраденим майном розпорядились на власний розсуд.

Своїми діями ОСОБА_4 , ОСОБА_5 вчинили кримінальне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.185 КК України, а саме, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою осіб.

Неповнолітній обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, підтвердив зазначені обставини вчиненого кримінального правопорушення, із кількістю та вартістю викраденого майна повністю згоден, пояснивши, що 24 травня 2015 р. він побачив на вулиці ОСОБА_5 , який при розмові з ним, запропоновував піти до ОСОБА_11 та викрасти в неї майно. Вони пішли до домоволодіння ОСОБА_11 , яке розташоване в с.Зелений Яр Братського району, і ОСОБА_12 зайшов на територію домоволодіння, а він залишився біля хвіртки. Повернувшись, ОСОБА_12 приніс в мішку кабель, який вони занесли на ферму , де випалили. Випалений кабель вони поклали в пакет, понесли в с-ще Братське і здали його ОСОБА_13 як металобрухт. Точну довжину кабелю не пам`ятає. З виручених коштів ОСОБА_12 дав йому 20 грн., а сам пішов до ігрозалу. Відносини з ОСОБА_14 нормальні і підстав для його оговорення немає. Коштами розпорядився на власний розсуд. Цивільний позов визнав в повному обсязі.

Свідчення дані неповнолітнім обвинуваченим ОСОБА_4 співвпадають з даними протоколу проведення слідчого експерименту від 15 жовтня 2015 р.

Сторона захисту неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 вважала недопустим доказом протокол проведення слідчого експерименту від 15 жовтня 2015 р., який не відповідає критеріям та порядку його складання.

Проте, на думку суду, зазначені стороною захисту порушення при складанні протоколу, не можуть бути підставою для визнання доказу недопустимим.

Відповідно до ч. 1 ст. 87 КПК України, недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

В судовому засіданні не було встановлено, що протокол проведення слідчого експерименту від 15 жовтня 2015 р. отриманий внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, а зауваження захисту з приводу форми протоколу, не спростовують його змісту як доказу по справі.

Неповнолітній ОСОБА_5 свою вину у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні не визнав повністю, пояснивши, що він взяв кабель вдома з старого зварювального апарату, щоб здати як металобрухт. Разом з ОСОБА_15 вони пішли на ферму, де випалили кожен свій кабель. Потім вони пішли в с-ще Братське до ОСОБА_16 , якому здали випалений кабель кожен окремо. Отримавши гроші, він пішов в с-ще Братське, а ОСОБА_15 в інший бік. Відносини з ОСОБА_15 нормальні і підстав для його оговорення немає. Цивільний позов не визнав в повному обсязі.

Свідок ОСОБА_17 суду пояснив, що 24 травня 2015 р. до нього прийшли двоє хлопців, одним з яких був ОСОБА_12 , якого він добре знає. Хлопці принесли в одному пакеті випалений мідний кабель, про вартість якого домовлявся ОСОБА_5 . Оговоривши ціну, він дав ОСОБА_18 гроші більше 100 грн., після чого ОСОБА_12 з іншим хлопцем пішли. Інший хлопець мідний кабель йому не здавав. ОСОБА_19 та його батьків він добре знає, відносини нормальні.

Допитавши свідка, дослідивши письмові докази, суд вважає, що провину неповнолітніх обвинувачених: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, повністю доведено.

При призначенні неповнолітнім обвинуваченим: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 виду і міри покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, кількість та вартість викраденого майна, дані про особи обвинувачених, їх неповнолітній вік, те, що вони позитивно характеризуються по місцю проживання, а при призначенні покарання ОСОБА_4 по даному вироку суд враховує, що останній вважається таким, що раніше не засуджений, та визнав свою вину в повному обсязі, в зв`язку з чим суд вважає необхідним призначити неповнолітнім обвинуваченим покарання у вигляді позбавлення волі, а неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_4 із застосуванням правил, передбачених ч.4 ст. 70 КК України, однак не пов`язане з реальним відбуттям покарання, застосувавши ст. ст. 104, 75 КК України та звільнивши з випробовуванням їх від відбування призначеного покарання, якщо вони на протязі іспитового строку не здійснять нового кримінального правопорушення і виконають, передбачені п.п.2,3 ч.1 ст.76 КК України, обов`язки.

Цивільний позов прокурора в інтересах потерпілої ОСОБА_10 про відшкодування витрат на матеріальні збитки в розмірі 500 грн. 00 коп., як такий, що знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, підлягає задоволенню в повному обсязі.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 368, 369-371, 373-374 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні, передбаченому ч.2 ст.185 КК України і призначити йому покарання 2 (два) роки позбавлення волі.

Відповідно до вимог ч.4 ст.70 КК України, шляхом поглинення вищепризначеного покарання покаранням за вироком Братського районного суду Миколаївської області від 26 червня 2015 р. остаточно призначити покарання 3 (три) роки позбавлення волі.

Відповідно до вимог ст.ст. 104, 75 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він на протязі 2 (двох) років іспитового строку не здійснить нового кримінального правопорушення і виконає обов`язки, передбачені п.п.2,3 ч.1 ст. 76 КК України- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти кримінально- виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.

ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні, передбаченому ч.2 ст.185 КК України і призначити йому покарання 1 (один) рік позбавлення волі.

Відповідно до вимог ст.ст. 104, 75 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, якщо він на протязі 1 (одного) року іспитового строку не здійснить нового кримінального правопорушення і виконає обов`язки, передбачені п.п.2,3 ч.1 ст. 76 КК України- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти кримінально- виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.

Цивільний позов прокурора в інтересах потерпілої ОСОБА_10 про відшкодування витрат на матеріальні збитки в розмірі 500 грн. 00 коп. - задовольнити в повному обсязі.

Стягнути солідарно із засуджених з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь потерпілої ОСОБА_10 на відшкодування збитків в розмірі на суму 500 ( п`ятсот ) грн. 00 коп.

На вирок протягом 30 днів може бути подана апеляція до апеляційного суду Миколаївської області через Братський районний суд: засудженими- з моменту отримання ним копії вироку, іншими учасниками судового засідання- з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1