В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03.02.2016

Рiвненський мiський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю: секретарів судового засідання ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0000034 по обвинуваченню ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця міста Рівне , зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого, у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.28, ч.3 ст.305, ч.3 ст.311 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

14 червня 2014 року ОСОБА_7 , в порушення вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15 лютого 1995 року та «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06 травня 2000 року, приховав у сміттєвому баку автобуса міжнародного сполучення «Варшава (Республіка Польща) Рівне (Україна)», державний номерний знак НОМЕР_1 , який слідував з Республіки Польща в Україну, 415 пігулок білого кольору, які у своєму складі містять прекурсор псевдоефедрин загальною масою 38,595 грами.

14 червня 2014 року о 23 годині 08 хвилин ОСОБА_7 , діючи з прямим умислом та з корисливих мотивів, достовірно знаючи порядок проходження митного контролю, перебуваючи у стані наркотичного сп`яніння, перемістив через митний кордон України в зоні діяльності міжнародного пункту пропуску для автомобільного сполучення «Ягодин» Ягодинської митниці Міндоходів України з приховуванням від митного контролю пігулки в кількості 415 штук, які разом у своєму складі містять прекурсор псевдоефедрин загальною масою 38,595 грами.

Відповідно до списку 1 таблиці IV «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06 травня 2000 року, псевдоефедрин віднесений до прекурсорів, обіг яких обмежено і стосовно яких встановлюються заходи контролю.

Відповідно до таблиці 3 «Великі та особливо великі розміри прекурсорів, що знаходяться у незаконному обігу», затвердженої Наказом МОЗ України № 188 від 01 серпня 2000 року, псевдоефедрин масою 38,595 грами становить особливо великий розмір.

Крім того, ОСОБА_7 в період з 07 червня 2014 року по 14 червня 2014 року незаконно, в порушення вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15 лютого 1995 року та «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06 травня 2000 року, в невстановленому слідством місці на території Республіки Польща, а також у невстановлені слідством час та спосіб, придбав з метою збуту прекурсор псевдоефедрин загальною масою 38,595 грами, що становить особливо великий розмір, який до 02 години 25 хвилин 15 червня 2014 року з метою збуту зберігав у сміттєвому баку автобуса міжнародного сполучення «Варшава (Республіка Польща) Рівне (Україна)», державний номерний знак НОМЕР_1 , та в період з 23 години 08 хвилин 14 червня 2014 року до 02 години 25 хвилин 15 червня 2014 року, перебуваючи на митній території України, перевозив з метою збуту у вказаному автобусі.

Відповідно до списку 1 таблиці IV «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06 травня 2000 року, псевдоефедрин віднесений до прекурсорів, обіг яких обмежено і стосовно яких встановлюються заходи контролю.

Відповідно до таблиці 3 «Великі та особливо великі розміри прекурсорів, що знаходяться у незаконному обігу», затвердженої Наказом МОЗ України № 188 від 01 серпня 2000 року, псевдоефедрин масою 38,595 грами становить особливо великий розмір.

Пред`явлене ОСОБА_7 обвинувачення суд визнає доведеним і кваліфікує його дії за ч.3 ст.305 КК України як переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю прекурсорів в особливо великих розмірах, тобто як контрабанду прекурсорів, предметом якої були прекурсори в особливо великих розмірах, та за ч.3 ст.311 КК України як незаконне придбання, зберігання та перевезення прекурсорів з метою збуту, в особливо великих розмірах, та визнає ОСОБА_7 винним у вчиненні вказаних злочинів.

Обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні винним себе у вчиненні інкримінованих йому злочинів не визнав і показав суду, що цих злочинів не вчиняв.

Щодо обставин події обвинувачений ОСОБА_7 суду показав, що в Польщу їздив на заробітки, де працював на базі морозильних камер на кордоні з Німеччиною. 14 червня 2014 року автобусом повертався до України. Ніяких пігулок з собою не віз і у сміттєвий бак в автобусі їх не ховав. Виявлені в автобусі пігулки йому не належать. Раніше він вживав наркотичні засоби та психотропні речовини, якими його пригощали, але зараз їх не вживає. Наркотичних засобів та психотропних речовин не купляв та не збував. Перед його поїздкою до Польщі ОСОБА_9 у нього нічого не замовляв. З проханнями продажу псевдоефедрину до нього ніхто не звертався.

Також вважає, що докази, зібрані під час досудового розслідування, на які посилається сторона обвинувачення, в тому числі протокол огляду місця події від 15 червня 2014 року та висновок експерта від 15 червня 2014 року, є недопустимими, оскільки отримані з грубими порушеннями вимог КПК України.

Крім того, посилається на те, що з боку працівників СБУ до нього застосовувався психологічний тиск. Йому погрожували, що якщо він не визнає свою вину, його посадять до СІЗО.

Не дивлячись на невизнання обвинуваченим своєї вини, його винність у вчиненні інкримінованих злочинів повністю доведена доказами, безпосередньо дослідженими під час судового розгляду.

Так, з показань допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_10 , співробітника УСБУ в Рівненській області, слідує, що за отриманою УСБУ у Рівненській області оперативною інформацією про контрабанду прекурсорів мешканцем міста Рівне, в рамках заведеної оперативно-розшукової справи була встановлена причетність до контрабанди ОСОБА_7 . Була зафіксована розмова ОСОБА_7 з ОСОБА_9 , з якої слідувало, що переміщення прекурсорів через митний кордон України має відбутися автобусом. У зв`язку з цим група співробітників УСБУ у Рівненській області виїхала в Ягодин, де на митному посту, при огляді автобуса, в якому слідував ОСОБА_7 , в сміттєвому баку була виявлена шкарпетка з ефедриновмісткими пігулками.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , співробітники УСБУ в Рівненській області, дали суду показання, аналогічні показанням свідка ОСОБА_10 .

Свідок ОСОБА_14 , кінолог Волинської митниці, в судовому засіданні показав, що у червні 2014 року працював на митному посту «Ягодин». Надійшло орієнтування від СБУ, що в автобусі можуть бути наркотичні засоби. Підтвердив свою участь в огляді місця події 15 червня 2014 року та ту обставину, що при огляді автобуса, в сміттєвому баку, була виявлена шкарпетка з пігулками.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_15 , інспектор ІНФОРМАЦІЯ_2 , дав суду показання, аналогічні показанням свідка ОСОБА_14 .

Свідок ОСОБА_9 суду показав, що є знайомим ОСОБА_7 . З показань свідка слідує, що перед поїздкою ОСОБА_7 до Польщі, останній запропонував йому придбати пігулки, які містять прекурсор псевдоефедрин і які він мав привезти з Польщі. ОСОБА_9 домовився з ОСОБА_7 і замовив таких пігулок на 100 доларів США. З цих пігулок хотів зробити для себе первитин. Кошти в сумі 100 доларів США мав переслати ОСОБА_7 в Польщу по «Вестерн Юніон». Про те, як він буде перевозити пігулки з Польщі в Україну ОСОБА_7 йому не казав.

Як слідує з показань допитаних в судовому засіданні свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , а також свідків зі зміненими анкетними даними, щодо яких застосовувалися заходи безпеки, - ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , їм, як знайомим, ОСОБА_7 або пропонував психотропну речовину метамфетамін (первитин), або вживав її разом з ними, або збував їм цю психотропну речовину.

Крім того, свідок ОСОБА_21 показав суду, що від знайомих йому відомо про те, що ОСОБА_7 їздив у Польщу, звідки привозив пігулки «судафет», які реалізовував тим, хто з нього виготовляв первитин. Також зазначив, що після поїздок ОСОБА_7 до Польщі купляв у нього первитин.

Свідок ОСОБА_22 також показав суду, що ОСОБА_7 повідомляв його про те, що їздить у Польщу на роботу і привозить звідти пігулки, з яких виготовляється первитин, та пропонував йому купити ці пігулки.

Свідок ОСОБА_23 показав суду, що про поїздки ОСОБА_7 до Польщі за пігулками, з яких виготовляється метамфетамін, йому повідомляв як ОСОБА_9 під час спільного куріння метамфетаміну, так і сам ОСОБА_7 .

Свідок ОСОБА_24 суду показав, що під час зустрічі з ОСОБА_7 , останній говорив йому про те, що має можливість їздити до Польщі і привозити ефедриновмісткі пігулки для виготовлення метамфетаміну. Про спосіб перевезення таких пігулок ОСОБА_7 йому не говорив.

Свідок ОСОБА_19 суду також показала, що ОСОБА_7 розповідав їй про те, що у Польщі продаються пігулки, з яких виготовляється метамфетамін.

Згідно витягу з бази даних «Відомості про осіб, які перетнули державний кодон України» оперативно-розшукового відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 в період з 15 липня 2012 року до 14 червня 2014 року десять разів виїжджав з України за кордон через митний пост «Ягодин» (т.2, а.с.26-27).

З показань допитаних в судовому засіданні свідків ОСОБА_25 і ОСОБА_26 , водіїв автобуса міжнародного сполучення «Варшава (Республіка Польща) Рівне (Україна)», державний номерний знак НОМЕР_1 , а також свідка ОСОБА_27 , пасажира вказаного автобуса, слідує, що 14 червня 2014 року ОСОБА_7 слідував цим автобусом з міста Варшави до міста Рівне. Під час поїздки ОСОБА_7 займав у автобусі місця № 21 22, безпосередньо біля яких збоку знаходиться сміттєвий бак, в якому при огляді були виявлені пігулки, що містять прекурсор - псевдоефедрин.

Під час досудового розслідування свідки ОСОБА_28 , ОСОБА_26 та ОСОБА_27 впізнали ОСОБА_7 , як особу, яка слідувала у вказаному автобусі, про що свідчать протоколи пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 09 липня, 14 липня та 28 липня 2014 року відповідно (т.2, а.с.188-191, 192-195, 196-199).

Про факт перетину ОСОБА_7 митного кордону України через митний пост «Ягодин» 14 червня 2014 року свідчить і заповнена ним власноручно митна декларація, у якій він вказав на відсутність товарів, переміщення яких через державний кордон України обмежено або заборонено, та зазначив про обізнаність того, що повідомлення у митній декларації недостовірних відомостей тягне за собою відповідальність згідно із законом (т.1, а.с.19).

Згідно висновку експерта від 09 липня 2014 року № 06-14 рукописний текст та підписи на митній декларації виконані особисто ОСОБА_7 (т.1, а.с.201-204).

Як слідує з протоколу огляду місця події від 15 червня 2014 року, під час огляду на митному посту «Ягодин» Ягодинської митниці Міндоходів України автобуса міжнародного сполучення «Варшава (Республіка Польща) Рівне (Україна)», державний номерний знак НОМЕР_1 , в сміттєвому баку, що знаходиться біля місць № 21-22, була виявлена шкарпетка темно-сірого кольору з трьома пакетиками білого кольору з написами на іноземній мові, в яких знаходилися пігулки білого кольору круглої форми з наявним на кожній колом, загальною кількістю 415 пігулок, які в ході проведення огляду були вилучені. (т.1, а.с.16-18).

Згідно висновку експерта від 15 червня 2014 року № 487 вказані пігулки, які були вилучені в ході проведення огляду місця події 15 червня 2014 року, містять прекурсор псевдоефедрин. За висновком експерта маса псевдоефедрину в перерахунку на 415 пігулок становить 38,595 грами. (т.1, а.с.181-183).

З показань допитаного в судовому засіданні експерта ОСОБА_29 , який підтримав свій висновок від 15 червня 2014 року № 487, слідує, що при проведенні дослідження пігулок ним застосовувалися методики проведення судових експертиз, які вказані у висновку експерта і які зареєстровані Міністерством юстиції України, а саме: 8.6.47. Дослідження наркотичних засобів (наркотиків), поширених на території України, ЦКД МВС України, 1996, та 8.6.52. Дослідження прекурсорів, ДНДЕКЦ МВС України, 2002. Оскільки представлені на дослідження пігулки є однорідними за зовнішнім виглядом, масою тощо, згідно правил відбору зразків згаданих методик ним було відібрано кількість пігулок, що рівна кореню квадратному від загальної кількості. При дослідженні було встановлено, що одна пігулка містить в середньому 0,093 грами псевдоефедрину, що в перерахунку на 415 пігулок становить 38,595 грами.

Речові докази, а саме, пігулки та шкарпетка, в якій вони знаходилися при вилученні з місця події, були оглянуті у судовому засіданні.

Згідно довідки апеляційного суду Рівненської області від 22 вересня 2014 року № 1732, апеляційним судом Рівненської області, у відповідності до вимог ч.1, ч.3 ст.8 Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність», ухвалою слідчого судді № 639цт від 16 квітня 2014 року надавався дозвіл на проведення оперативно-розшукових заходів: аудіо-, відеоконтроль особи, спостереження за особою, зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж та установлення місцезнаходження радіоелектронного засобу стосовно ОСОБА_7 . Строк дії ухвали з 16 квітня 2014 року по 16 червня 2014 року. (т.5, а.с.115).

Прослухані в судовому засіданні звукозаписи телефонних розмов ОСОБА_7 з ОСОБА_9 та іншими особами, роздруківка яких наведена у протоколах за результатами проведення негласного оперативно-розшукового заходу за оперативно розшуковою справою № 11 від 31 липня 2014 року (т.1, а.с207-243, 244-264), підтверджують обставини, викладені свідком ОСОБА_30 щодо його домовленості про придбання у ОСОБА_7 пігулок, що містять прекурсор псевдоефедрин, а також свідчать про те, що ОСОБА_7 окремим особам у завуальованій формі пропонувалося вжити з ним або придбати у нього наркотичні засоби та психотропні речовини.

Як слідує з висновку № 3160/3161 криміналістичної експертизи відеозвукозапису по кримінальному провадженню № 0000034 від 14 жовтня 2014 року, в звукозаписах вказаних розмов серед інших зафіксоване усне мовлення ОСОБА_7 та ОСОБА_9 .

Як слідує з протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 15 червня 2014 року, в ході особистого обшуку у затриманого ОСОБА_7 було виявлено та вилучено: паспорт громадянина України для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_7 серії НОМЕР_2 від 22 травня 2012 року; мобільний телефон марки «Nokia» та акумулятор до нього; SIM-картки операторів сотового зв`язку «djuice» (№ НОМЕР_3 ), «Lyca mobile» (№ НОМЕР_4 ), «Київстар» (№ НОМЕР_5 ); прозорий поліетиленовий пакет з застіжкою зверху розміром 15х10см, на якому наявна бірка білого кольору з написом «ООО «ПК Реквизит»* печатки для работы с имитатором ОПИЯ-сырца» (т.1, а.с.25-29).

Згідно протоколів огляду від 17 червня 2014 року та 01 липня 2014 року, при огляді мобільного телефону та вмісту SIM-карток, вилучених у ОСОБА_7 при його затриманні, в телефоні та на всіх SIM-картках міститься номер мобільного телефону ОСОБА_9 (т.2, а.с.200,208-212).

Відповідно до вимог частини другої статті 8 та частини п`ятої статті 9 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні та кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Як зазначено у рішеннях Європейського суду з прав людини у справі «Олександр Смирнов проти України» від 15 липня 2010 року, остаточне рішення від 15 жовтня 2010 року (пункт 53) та у справі «Бочаров проти України» від 17 березня 2011 року, остаточне рішення від 17 червня 2011 року (пункт 45), суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів.

Оцінюючи досліджені по справі докази з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд прийшов до висновку, що стороною обвинувачення доведено як подію кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_7 , а саме, у незаконному придбанні, зберіганні та перевезенні прекурсорів з метою збуту, в особливо великих розмірах, та у їх контрабанді, так і те, що вказані кримінальні правопорушення вчинено саме обвинуваченим ОСОБА_7 .

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_7 щодо контрабанди прекурсорів, предметом якої були прекурсори в особливо великих розмірах, кваліфіковані за ч.2 ст.28, ч.3 ст.305 КК України, тобто, крім іншого, за кваліфікуючою ознакою як контрабанду, вчинену за попередньою змовою групою осіб, а саме, за попередньою змовою з ОСОБА_9 .

Відповідно до ч.2 ст.28 КК України злочин визнається вчиненим за попередньою змовою групою осіб, якщо його спільно вчинили декілька осіб (дві і більше), які заздалегідь, тобто до початку злочину, домовились про спільне його вчинення.

Враховуючи склад злочину, передбачений ст.305 КК України, умисел співучасників, які домовилися про спільне його вчинення, а також їх узгоджені дії повинні бути направлені саме на переміщення наркотичних засобів, психотропних речовин або прекурсорів через митний кордон України поза митним контролем або з приховуванням від митного контролю.

ОСОБА_7 винним себе у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.305 КК України, не визнав і заперечив свою причетність до контрабанди прекурсорів.

ОСОБА_9 дав суду показання, з яких слідує, що він лише замовив у ОСОБА_7 пігулки, що містять прекурсор, однак йому не було відомо, яким чином вказані пігулки ОСОБА_7 буде переміщувати через митний кордон України, оскільки останній про це не говорив.

Стороною обвинувачення суду не надано жодних належних та допустимих доказів, на підставі яких суд міг би встановити ту обставину, що між ОСОБА_7 та ОСОБА_9 існувала змова чи домовленість про переміщення прекурсорів через митний кордон України саме з приховуванням від митного контролю.

За наведених обставин, суд вважає необхідним виключити із обвинувачення ОСОБА_7 за ч.3 ст.305 КК України таку кваліфікуючу ознаку, як вчинення за попередньою змовою групою осіб, і, відповідно, кваліфікацію його дій за ч.2 ст.28 КК України.

Що стосується посилань обвинуваченого ОСОБА_7 на недопустимість доказів, які, на його думку, були отримані з грубим порушенням вимог КПК України, в тому числі, протоколу огляду місця події від 15 червня 2014 року та висновку експерта від 15 червня 2014 року № 487, то суд вважає їх безпідставними.

Суд визнає, що досліджені судом та наведені у даному вироку докази є належними та допустимими, оскільки вони були отримані з дотриманням прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України.

Не приймає до уваги суд і посилання ОСОБА_7 на психологічний тиск з боку співробітників СБУ щодо нього, оскільки вважає їх надуманими. Як зазначив сам ОСОБА_7 в судовому засіданні, із заявами та скаргами на дії співробітників СБУ він нікуди не звертався.

Пpи пpизначеннi покаpання суд вpаховує, що ОСОБА_7 вчинив умислі злочини у сфері обігу прекурсорів, один з яких, відповідно до ст.12 КК України, відноситься до тяжких злочинів (ч.3 ст.311 КК України), а інший до особливо тяжких (ч.3 ст.305 КК України).

Обставин, які пом`якшують покарання, судом не встановлено.

Обставиною, яка обтяжує покаpання, суд визнає вчинення злочину в стані наркотичного сп`яніння.

Як слідує з виписки з протоколу № 957 медичного освідчення на предмет сп`яніння, станом на 19 годину 45 хвилин 15 червня 2014 року ОСОБА_7 перебував у стані наркотичного сп`яніння, в його сечі виявлено маріхуану (т.2, а.с.289).

Що стосується особи обвинуваченого, суд враховує, що ОСОБА_7 раніше не судимий, до адміністративної відповідальності не притягувався. Притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, однак 10 жовтня 2011 року Рівненським міським судом був звільнений від кримінальної відповідальності на підставі ч.4 ст.309 КК України. Позитивно характеризується за місцем проживання. З 22 березня 2012 року перебуває на диспансерному обліку у лікаря-нарколога з приводу психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання канабіоїдів, стан залежності. На диспансерному обліку у лікаря-психіатра не перебуває.

Вpаховуючи тяжкiсть вчинених злочинів, їх наслiдки, особу обвинуваченого, а також iншi обставини справи, суд дiйшов висновку, що виправлення обвинуваченого, а також запобігання вчинення ним нових злочинів неможливе без ізоляції його від суспільства, а тому вважає необхідним призначити йому покарання у виді позбавлення волі.

Питання про долю речових доказів підлягає вирішенню відповідно до вимог ч.9 ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати, а саме, витрати, пов`язані із залученням експерта в розмірі 2017 гривень 32 копійки, підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави на підставі ч.2 ст.124 КПК України.

Керуючись ст.ст.369-371,374,376, 392-395 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_7 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.305, ч.3 ст.311 КК України і призначити йому покарання:

-за ч.3 ст.305 КК України десять років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна;

-за ч.3 ст.311 КК України п`ять років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

Вiдповiдно до ч.1 ст.70 КК Укpаїни, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_7 остаточне покарання десять років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з 03 лютого 2016 року, зарахувавши до нього строк попереднього ув`язнення з 15 червня 2014 року до 09 жовтня 2014 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_7 змінити з домашнього арешту на тримання під вартою та взяти його під варту в залі судового засідання.

Речові докази по справі: пігулки білого кольору в кількості 395 штук, які містяь у собі псевдоефедрин, три поліетиленових пакети білого кольору, шкарпетку темно-сірого кольору, вилучені 15 червня 2014 року в ході огляду місця події, прозорий поліетиленовий пакет з застіжкою зверху розміром 15х10см, на якому наявна бірка білого кольору з написом «ООО «ПК Реквизит»* печатки для работы с имитатором ОПИЯ-сырца», вилучений в ході особистого обшуку ОСОБА_7 , які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів слідчого відділу УСБУ в Рівненській області, - знищити; митну декларацію ОСОБА_7 від 14 червня 2014 року на в`їзд з Республіки Польща в Україну, яка зберігається в матеріалах кримінального провадження, - залишити в матеріалах кримінального провадження № 0000034; паспорт громадянина України для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_7 серії НОМЕР_2 від 22 травня 2012 року, який знаходиться в матеріалах кримінального провадження, - повернути ОСОБА_7 ; мобільний телефон марки «Nokia» та акумулятор до нього; SIM-картки операторів сотового зв`язку «djuice» (№ НОМЕР_3 ), «Lyca mobile» (№ НОМЕР_4 ), «Київстар» (№ НОМЕР_5 ), які знаходяться в матеріалах кримінального провадження, - конфіскувати.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави 2017 (дві тисячі сімнадцять) гривень 32 копійки витрат на залучення експерта.

На вирок суду може бути подана апеляцiя до апеляцiйного суду Рiвненської областi через Рiвненський мiський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3