Знам'янський міськрайонний суд Кіровоградської області
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 грудня 2010 року Знам'янський міськрайонний суд

Кіровоградської області

в складі: головуючого судді Шевцової Н.В.

при секретарі Магась Ю.О.

з участю прокурора Підлубного Я.В.

захисника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду міста Знамянка кримінальну справу по обвинуваченню

КонстантіноваМиколиМиколайовича, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, співмешкаючого, утриманців не маючого, не працюючого, не військовозобовязаного, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_4, в силу ст.89 КК України не маючого судимості,

за ч.2 ст.187 КК України

В С Т А Н О В И В :

Підсудний ОСОБА_2 скоїв напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоровя особи, яка зазнала нападу (розбій) вчинений за попередньою змовою групою осіб за наступних обставин.

ОСОБА_3 25 червня 2009 року приблизно о 12 годині, вступивши в злочинний зговір з особою, справу щодо якої виділено в окреме провадження у зв'язку з розшуком, та реалізовуючи свій злочинний умисел направлений напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством, небезпечним для життя чи здоровя особи яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, діючи цілеспрямовано, спільно та узгоджено, з метою власної наживи, наздогнали по вул. Володарського в м. Знамянка неповнолітніх ОСОБА_4 та ОСОБА_5 Розподіливши між собою обовязки ОСОБА_3, підбігши до ОСОБА_4, застосував до нього фізичну силу у вигляді здавлювання ліктьовим суглобом шиї потерпілого, чим зломив можливий його опір, та позбавив можливості подачі сигналу тривоги чи виклику допомоги і в наслідок даних дій ОСОБА_4, реально сприймаючи погрозу своєму життю чи здоровю, боячись за своє життя, відчуваючи затруднення дихання внаслідок здавлювання шиї, передав Константі нову М.М. мобільний телефон «Нокіа 5310» вартістю 1078 грн. із сім-картою оператора МТС вартістю 25 грн. та флеш-картою памяті обємом на 1 гб. вартістю 69 грн.

В момент того як ОСОБА_3 застосував фізичну силу до потерпілого ОСОБА_4 та заволодів його майном., особа, справу щодо якої виділено в окреме провадження у зв'язку з розшуком, виконуючи свою роль у вчиненні даного злочину, підбіг до ОСОБА_5 та також застосував до нього фізичну силу у вигляді здавлювання шиї ліктьовим суглобом, та вимагав від потерпілого передати йому майно, а саме гроші чи мобільний телефон. Однак ОСОБА_5, вирвавшись від захвату нападаючого, намагався перешкодити вчиненню злочину відносно ОСОБА_4 В свою чергу особа, справу щодо якої виділено в окреме провадження у зв'язку з розшуком, загородив дорогу ОСОБА_5 погрожуючи при цьому фізичною розправою чим попередив можливість перешкоджанню вчиненню злочину.

Після того як ОСОБА_3 заволодів майном та дії особи, справу щодо якої виділено в окреме провадження у зв'язку з розшуком, по стримуванню потерпілого ОСОБА_5 не мали потреби, вони з місця скоєння злочину зникли, викраденим майном розпорядились на власний розсуд, чим завдали потерпілому ОСОБА_4 матеріальної шкоди на загальну суму 1172 грн.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_3 вину в скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України визнав частково. Пояснив, що 25.06.2009 року близько 12 годин зі своїм знайомим ОСОБА_6 йшли по мосту через залізничні колії. На мосту побачили двох хлопців, які йшли з мобільними телефонами. Оскільки ОСОБА_6 необхідні були гроші, він запропонував заволодіти телефонами хлопців. За ініціативою ОСОБА_6, вони пішли за хлопцями в провулок, ОСОБА_3 напав на ОСОБА_4, а Гуров на ОСОБА_5 . ОСОБА_3 схопив ОСОБА_4 за грудну клітину сзаду і наказав віддати телефон. ОСОБА_4 не погоджувався, однак він його не відпускав і той сам віддав телефон. Отримавши телефон, побіг, бачив, що в цей час Гуров щось робить з іншим потерпілим. Через деякий час Гуров наздогнав його. Телефон вони продали, майже всі кошти Гуров забрав собі, віддавши Констатнінову лише 50 грн. Не визнає вину в тому, що він здавлював ОСОБА_4 за шию, стверджує, що держав потерпілого за тулуб в районі грудної клітини. На досудовому слідстві давав покази з приводу того, що душив ОСОБА_4 за шию для того, щоб його звільнили з-під варти. Крім того, після затримання з боку працівників міліції до нього були застосовані недозволені засоби.

Незважаючи на часткове визнання своєї вини вина підсудного доведена дослідженими в суді доказами.

Потерпілий ОСОБА_7, який на час скоєння злочину носив прізвище Кузін, пояснив, що 25.06.2009 року на них з ОСОБА_5 сзаду напали двоє чоловіків. На нього напав ОСОБА_3, схопив його зігнутим ліктем за шию, став вимагати віддати все, що є в кишенях. Коли потерпілий відмовився віддавати телефон, ОСОБА_3 почав сильно здавлювати шию. Відчувши недостаток дихання, потерпілий вимушений був віддати підсудному телефон. В цей час інший чоловік напав на ОСОБА_5. Телефон йому повернули працівники міліції, претензій до ОСОБА_3 не предявляє, однак вважає, що Константі нова необхідно позбавити волі.

Законний представник неповнолітнього потерпілого ОСОБА_7 ОСОБА_8, пояснила, що її син повідомив її про те, що на них з ОСОБА_9 напали двоє чоловіків та відібрали мобільний телефон. Той, хто напав на ОСОБА_7 схопив його сзаду за шию та здавлював її.

При проведенні очної ставки потерпілого ОСОБА_7 з підсудним ОСОБА_3 (а.с.41) потерпілий наполягав на тому, що при нападу підсудний здавлював йому шию, йому було боляче та важко дихати.

Потерпілий ОСОБА_5 пояснив, що 25.06.2009 року вони з ОСОБА_4 йшли з навчання через міст. Коли зійшли з мосту, їх наздогнали два чоловіки. Його схопив другий невідомий чоловік, що був з Константі новим М.М., схопив за шию рукою, а іншою вдарив кулаком в щелепу. При цьому вимагав гроші. Потерпілий вивернувся від захвату а ОСОБА_4 відпустив ОСОБА_3. Вони намагалися догнати нападавших, однак не змогли. Претензій до підсудного не предявляє, оскільки з його боку дій відносно нього не було.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засідання пояснив, що його брат ОСОБА_11 приніс телефон «Нокіа» і запропонував купити. Ні він, ні його брат не знали, що телефон викрадений. Через місця телефон у нього вилучили працівники міліції.

Свідок ОСОБА_12, який перебуває під вартою, на досудовому слідстві показав, що червні 2009 року він зустрів свого знайомого ОСОБА_3 який запропонував йому купити у нього мобільний телефон. Він, знаючи що його брату ОСОБА_10 необхідний телефон, зателефонував йому та запропонував купити телефон. Після зустрічі ОСОБА_10 погодився купити його за 500 грн. та передав ОСОБА_11 пластикову картку з метою того щоб він зняв з неї грош. Зробивши це, він передав брату телефон який йому дав ОСОБА_3 а він в свою чергу передав гроші ОСОБА_6 та ОСОБА_3. Про те що даний телефон крадений він не знав та ОСОБА_3 запевнив його що телефон йому та ОСОБА_6 віддали за борги (а.с.67 ).

З висновкутоварознавчої експертизи № 2386/25 від 17 серпня 2009 року залишкова вартість з урахуванням зносу мобільного телефону «Нокія 5310» складає 1078 грн.(а.с.56-62).

Довідкою ТОВ «АЛЛО» встановлено, що вартість стартового пакету «МТС» складає 25 грн. та вартість картки памяті «Мікро СД» складає 69 грн. (а.с.63-64).

Згідно протоколуособистого обшуку у ОСОБА_10 було виявлено та вилучено мобільний телефон «Нокія 5310» (а.с.14).

Таким чином, аналізуючи і оцінюючи всі докази по справі, суд приходить до висновку, що підсудний ОСОБА_13 винен у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоровя особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб і його дії правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 187 КК України

Суд не приймає до уваги доводи підсудного що він не здавлював потерпілого ОСОБА_7 за шию, а тримав його за тулуб. Так, на протязі усього досудового слідства ОСОБА_13 пояснював, що схопив потерпілого за шию та здавив її. (а.с.23, 72, 116) В тому числі будучи допитаний особисто Знамянським міжрайонним прокурором (а.с.25) стверджував, що схопив потерпілого за шию, обігнувши її правою рукою та утримуючи. Суд не може прийняти до уваги доводи підсудного про те, що той пояснював про те, що схопив потерпілого за шию, а не в області грудної клітини, для того, щоб вийти з-під варти, оскільки ОСОБА_3 був допитаний, вже не перебуваючи під вартою. Проведеною прокурором перевіркою в порядку ст. 97 КПК України факти насильства щодо ОСОБА_14 не підтвердились.

Покази підсудного в цій частині повністю спростовуються показами потерпілого ОСОБА_7, який як і на досудовому слідстві так і в суді пояснював, що підсудний здавлював його шию, в результаті чого було забруднено дихання. Саме через такі дії ОСОБА_3 потерпілий, відчуваючи реальну загрозу за своє життя та здоровя, вимушений був віддати підсудному телефон. Вказані покази потерпілого не викликають сумніву, оскільки логічні, послідовні, підтверджуються показами законного представника ОСОБА_8, якій він відразу розповів про напад, самого ОСОБА_3, який на досудовому слідстві визнавав, що схватив та утримував потерпілого за шию. Суд розцінює зміну підсудним свої показів стосовно того, що він утримував потерпілого за тулуб а не за шию як намагання помякшити покарання.

Відповідно до п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України 06.11.2009 N 10 «Про судову практику у справах про злочини проти власності Небезпечне для життя чи здоров'я насильство - умисне заподіяння потерпілому легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров'я або незначну втрату працездатності, середньої тяжкості або тяжке тілесне ушкодження, а також інші насильницькі дії, які не призвели до вказаних наслідків, але були небезпечними для життя чи здоров'я в момент їх вчинення, в тому числі і придушення за шию.

Таким чином, з огляду на те, що напад на ОСОБА_7 мав несподіваний характер, супроводжувався здавлюванням шиї, яке утруднило дихання потерпілого, суд вважає, що дії підсудного правильно кваліфіковані саме як розбійний напад.

Під час розгляду даної справи 19 травня 2010 року була оголошена перерва на 31 травня 2010 року, однак підсудний ОСОБА_3 у судове засідання не зявився, хоча про час, місце і дату розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, поважні причини своєї неявки суду не повідомив. В зв'язку з тим, що підсудний ОСОБА_3 на судовий розгляд по кримінальній справі за його обвинуваченням не зявився, в силу ст.262 КПК України участь в якій є обов'язковою, і не повідомив суду поважні причини своєї неявки, суд своєю постановою від 31.05.2010 року змінив підсудному міру запобіжного заходу з підписки про невиїзд на взяття під варту, в зв'язку з чим оголосив перерву на 10 червня 2010 року.

Однак 10 червня 2010 року, в зв'язку з тим що підсудного затримано не було, суд своєю постановою оголосив ОСОБА_3 у розшук та зупинив провадження у даній справі.

20.12.2010 року до суду від Знам'янського МВ УМВС в Кіровоградській області надійшло повідомлення про те, що розшукову справу відносно ОСОБА_3 закрито в зв'язку із тим, що ОСОБА_3 помер. Тому дану кримінальну справу було призначено до розгляду на 27.12.2010 року.

27.12.2010 року в судовому засіданні за клопотанням прокурора, було приєднано до справи копію свідоцтва про смерть ОСОБА_3

Згідно ст.6 п.8 КПК України порушена кримінальна справа підлягає закриттю щодо померлого, за винятком випадків, коли провадження в справі є необхідним для реабілітації померлого або відновлення справи щодо інших осіб за нововиявленими обставинам.

Враховуючи викладене, те, що підсудний ОСОБА_3 помер і це підтверджується матеріалами справи, вислухавши думку прокурора, який вважав за необхідне провадження по справі закрити, суд вважає, що кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_3 в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України необхідно провадженням закрити в звязку зі смертю підсудного.

Керуючись п.8 ст.6, ст.282 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_3 в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України провадженням закрити в звязку зі смертю підсудного.

Речові докази по справі мобільний телефон «Нокія 5310», зданий на зберігання представнику неповнолітнього потерпілого, - ОСОБА_8, - залишити у власність останній.

На постанову протягом 7-ми діб з дня її винесення може бути подана апеляція до апеляційного суду Кіровоградської області.

Суддя Знамянського

міськрайонного суду ОСОБА_15