УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Cудової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого-судді ОСОБА_5,
суддів ОСОБА_6 і ОСОБА_7

розглянувши в судовому засіданні в м. Києві 29 вересня 2015 року заяву ОСОБА_4 про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 31 серпня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 червня 2015 року ОСОБА_4 відмовлено у задоволенні його скарги на постанову слідчого про закриття кримінального провадження.

Апеляційний суд Дніпропетровської області ухвалою від 10 липня 2015 року зазначену ухвалу слідчого судді залишив без зміни.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 31 серпня 2015 року ОСОБА_4 відмовлено у відкритті касаційного провадження за його касаційною скаргою на вказані судові рішення на підставі пункту 1 частини 2 статті 428 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), у зв'язку з тим, що касаційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

ОСОБА_4 подав заяву про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 31 серпня 2015 року, ухвали слідчого судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 червня 2015 року та ухвали Апеляційного суду Дніпропетровської області від 10 липня 2015 року.

У своїй заяві ОСОБА_4 посилаючись на статтю 445 КПК, порушує питання про перегляд Верховним Судом України зазначених судових рішень, які просить скасувати та прийняти рішення щодо задоволення його скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

Обґрунтовуючи свої вимоги посилається на невідповідність оскаржуваного рішення суду касаційної інстанції висновку щодо застосування норм права, викладеному в постановах Пленуму Верховного Суду України № 9 від 1 листопада 1996 року «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» та № 6 від 4 червня 2010 року «Про деякі питання, що виникають під час розгляду судами України скарг на постанови органів дізнання, слідчого, прокурора про порушення кримінальної справи». Крім того зазначає, що це рішення касаційного суду суперечить положенням статті 129 Конституції України, якою гарантується забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи, викладені у заяві ОСОБА_4, колегія суддів вважає, що справа не підлягає допуску до провадження Верховного Суду України у зв'язку з відсутністю передбаченої кримінальним процесуальним законом підстави для перегляду справи.

Відповідно до статті 1 КПК порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.

Згідно зі статтею 445 КПК Верховний Суд України переглядає судові рішення у кримінальних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом. Визначений цією статтею перелік підстав для перегляду є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Зокрема, пунктом 3 частини 1 статті 445 КПК України передбачено, що підставою для перегляду Верховним Судом України судових рішень, що набрали законної сили, є невідповідність судового рішення суду касаційної інстанції висновку щодо застосування норми права, викладеному в постанові Верховного Суду України.

При цьому, виходячи з аналізу положень статей 445 і 458 КПК, під «постановою Верховного Суду України» в пункті 3 частини 1 статті 445 КПК розуміється судове рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду конкретної кримінальної справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини 1 статті 445 КПК (неоднакове застосування судом касаційної інстанції однієї і тієї самої норми права, передбаченої законом про кримінальну відповідальність у подібних правовідносинах чи передбаченої КПК, що зумовило ухвалення різних за змістом судових рішень), яке містить висновок щодо застосування відповідної норми права, обов'язковий для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності цю норму права, та для всіх судів загальної юрисдикції.

Разом із тим, постанови Пленуму Верховного Суду України, в тому числі й ті, на які послався в своїй заяві ОСОБА_4, до таких судових рішень не відносяться, оскільки приймалися Пленумом не в кримінальному процесуальному порядку за результатами розгляду конкретної кримінальної справи, а за даними узагальнень практики вирішення судами тих чи інших категорій справ, та мали лише роз'яснювальний, а не обов'язковий характер для всіх судів.

Отже, ОСОБА_4 у заяві, хоча і послався на статтю 445 КПК, фактично ставить під сумнів висновки судів першої, апеляційної та касаційної інстанцій, вважаючи, що ухвала Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 31 серпня 2015 року не відповідає роз'ясненням, викладеним у постановах Пленуму Верховного Суду України, на які він послався у своїй заяві, а це, згідно з чинним кримінальним процесуальним законодавством, не є підставою для перегляду Верховним Судом України рішення суду касаційної інстанції.

Крім того, відповідно до частини першої статті 446 КПК, особи, визначені у статті 425 цього Кодексу, мають право подати заяву про перегляд судового рішення з підстав, передбачених пунктами 1-3 частини першої статті 445 цього Кодексу, після його перегляду в касаційному порядку.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної ОСОБА_4 ухвали касаційного суду від 31 серпня 2015 року, йому було відмовлено у відкритті касаційного провадження, а відповідно оскаржувані ним судові рішення у касаційному порядку не переглядались. Отже, зазначені у заяві ОСОБА_4 судові рішення не можуть бути предметом перегляду Верховним Судом України в порядку, передбаченому статтею 445 КПК.

З огляду на викладене, колегія суддів Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України вважає, що подана ОСОБА_4 заява про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 31 серпня 2015 року є необґрунтованою, і не вбачає підстав для допуску справи до провадження Верховного Суду України.

На підставі наведеного, керуючись статтями 445, 446, 451 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

відмовити ОСОБА_4 у допуску справи до провадження Верховного Суду України за його заявою про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 31 серпня 2015 року.

Судді:

ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_7