Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/6268/15-к
Провадження № 1-КП/758/433/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 листопада 2015 року Подільський районний суд міста Києва
в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
з участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурорів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
потерпілої - ОСОБА_5 ,
обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Києві кримінальне провадження № 0002598 відносно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, громадянина України, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , з професійно-технічною освітою, одруженого, маючого на утриманні дітей: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , працюючого прибиральником території Міського кладовища Ритуальної служби СКП «Спеціалізований комбінат підприємств комунально-побутового обслуговування», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого.
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,-

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_6 19 квітня 2015 року приблизно об 11 годині 35 хвилин керуючи технічно-справним автомобілем «SKODA OCTAVIA», державний номерний знак НОМЕР_2 , рухався по проїзній частині Міського кладовища, розташованого по вулиці Стеценка, 18 в місті Києві між дільницями № 89 та № 82 зі сторони центрального входу на кладовище в напрямку дільниці № 81, поступово наближаючись до нерегульованого перехрестя.
В цей час, зліва направо відносно руху вказаного автомобіля проїзну частину перехрестя переходила пішохід ОСОБА_8 , яка рухалась між дільницями № 88 та № 89 в напрямку дільниці № 81. Проїзна частина на кладовище розрахована для руху пішоходів та транспортних засобів з обмеженням максимальної допустимої швидкості до 15 км/год.
Перебуваючи безпосередньо на перехресті між дільницями №№ 89,88,82 та 81, ОСОБА_6 розпочав виконувати маневр повороту праворуч в напрямку дільниці № 71, при цьому не переконавшись, що цей його маневр буде безпечним і не створить перешкод іншим учасникам руху та грубо порушив п. 10.1 Правил дорожнього руху, відповідно до якого перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатись, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.
Порушення вищевказаної вимоги Правил дорожнього руху з боку водія ОСОБА_6 виразились в тому, що він, керуючи технічно-справним автомобілем «SKODA OCTAVIA», державний номерний знак НОМЕР_2 , перед виконанням маневру повороту праворуч на нерегульованому перехресті між дільницями №№ 89,88,82 та 81 на території Міського кладовища по вулиці Стеценка, 18 в місті Києві, не переконався, що цей його маневр буде безпечним і не створить перешкод іншим учасникам руху. В результаті чого на ділянці проїзної частини між дільницями № 81 та № 82 ОСОБА_6 скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_8 , що перетинала проїзну частину зліва направо по напрямку руху вказаного автомобіля.
В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пішоходу ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно висновку експерта № 932/Е від 22 травня 2015 року, спричинені тілесні ушкодження у вигляді закритої травми лівої гомілки у вигляді уламкового перелому діафізу лівої малогомілкової кістки в дистальній третині зі зміщенням уламків, перелому медіальної кісточки та заднього краю великогомілкової кістки зі зміщенням уламків, яке відноситься до тілесного ушкодження середнього ступеня тяжкості, що спричинило тривалий розлад здоров`я на строк понад 21 добу.
Порушення водієм ОСОБА_6 вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху знаходяться у прямому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та її наслідків.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, не визнав, а також не визнав пред`явлений потерпілою ОСОБА_8 цивільний позов, та показав, що 19 квітня 2015 року приблизно о 10 годині 35 хвилин він рухався на автомобілі марки «SKODA OCTAVIA», державний номерний знак НОМЕР_2 , по проїзній частині центральної алеї Міського кладовища від його входу в напрямку ритуального залу із мінімальною швидкістю, приблизно 2-3 км/год, оскільки було багато людей. В цей час в його автомобілі на задньому правому сидінні перебував свідок ОСОБА_9 .
Біля ритуального залу здійснив поворот праворуч та побачив, що попереду спиною до нього йдуть люди, якими виявилась потерпіла та її близькі родичі. Він зайняв праве положення на проїзній частині. Спочатку він рухався за ними, а через три метри після повороту вони надали можливість їх об`їхати, тому він, дивлячись на інших пішоходів, продовжив рух. Однак, проїхавши ще метр, почув шерех по машині, після чого одразу зупинився.
Вийшовши з автомобіля побачив жінку, що впала та знаходилась між колесами автомобіля. Вона стогнала, її нога розпухла, інших видимих ушкоджень ним не було помічено. Він разом зі свідком допоміг потерпілій піднятися і сісти на лавку, після чого поїхав, оскільки злякався, що на той час не мав при собі ні водійського посвідчення, ні технічного паспорту на автомобіль.
Окрім цього, даючи покази обвинувачений ОСОБА_6 не міг пояснити причину даного ДТП, зазначаючи, що ним вживались всі належні дії для об`їзду пішоходів. Допустив, що наїзд міг статися через неуважність самої потерпілої, яка не почула рух транспортного засобу з заду та оступившись зробила крок на траєкторію руху автомобіля, або ж зачепилась за бокове дзеркало, в подальшому впавши між колесами машини.
Стверджував, що за той час, який минув з часу ДТП до моменту допиту слідчим, він вжив 1, 5 пляшки пива, категорично заперечуючи при цьому факт перебування в стані алкогольного сп`яніння під час наїзду на пішохода. Вживання алкогольного напою пов`язує з отриманим стресом внаслідок вчиненої ДТП, знаючи при цьому, що це заборонено, та усвідомлюючи, що цим порушує встановлені правила.
Обвинувачений ОСОБА_6 не оспорює, що травмування потерпілої сталося внаслідок ДТП та пов`язане з наїздом його автомобіля на останню. Повідомив, що має двадцятилітній стаж керування транспортним засобом, водійське посвідчення та технічний паспорт на автомобіль були відсутні у зв`язку із пограбуванням.
Не дивлячись на невизнання обвинуваченим вини в пред`явленому йому обвинуваченні, що судом розцінюється як спроба ухилитись від кримінальної відповідальності за скоєне, суд дійшов до висновку про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочині.
Встановлені судом обставини підтверджуються наступними дослідженими в суді доказами, обсяг яких був визначений за погодженням з учасниками судового провадження.
Так, допитана в судовому засідання потерпіла ОСОБА_8 показала, що до подій 19 квітня 2015 року вона обвинуваченого не знала, відносин не підтримувала. Того дня вона разом з сином ОСОБА_10 та невісткою ОСОБА_11 перебували на території Міського кладовища та рухались у напрямку виходу по брівці один за одним, щоб не допустити на них наїзду транспортних засобів. При цьому, вона рухалась за сином, який йшов по переду на відстані приблизно двох метрів, невістка йшла по заду неї. В одну мить вона відчула сильний удар в ногу, від якого впала, опинившись між колесами автомобіля, та самостійно піднятися вже не могла, бо не відчувала кінцівку. Вона закричала, син та невістка підхопили її і витягнули з-під автомобіля, відвівши до лавки, Стверджувала, що транспортного засобу позаду себе не бачила, жодних людей, які б створювали перешкоди для його руху не було, обвинувачений не допомагав їй дістатися до лавки, швидку та міліцію не викликав, з місця ДТП зник.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 показала, що обвинуваченого ОСОБА_6 до подій 19 квітня 2015 року не знала, ніяких відносин не підтримувала, а з потерпілою ОСОБА_8 перебуває у родинних відносинах. Того дня вона з чоловіком ОСОБА_10 та свекрухою ОСОБА_8 перебували на території кладовища, рухаючись один за одним на відстані приблизно два метри в напрямку виходу ближче до бордюру. Чоловік був першим, потерпіла по середині, а вона останньою. Ще під час переходу основної дороги на перехресті вона помітила автомобіль обвинуваченого, швидкість якого, порівняно з іншими автомобілями, що рухались по території цвинтаря, була більшою та викликала певне занепокоєння. Зазначений транспортний засіб, здійснивши поворот в напрямку їхнього руху, почав вирівнюватись, об`їхав її, після чого передньою правою частиною товкнув з заду потерпілу. Від удару та почала втрачати рівновагу і падати. В цей час автомобіль ще продовжував рух. Коли ОСОБА_8 впала, вона почала кричати. Одразу ж підбігли вона та чоловік, підхопили потерпілу під руки з обох сторін. Коли вони почали її піднімати, автомобіль в цей час вже зупинився, ОСОБА_8 почала скаржитись на сильну біль в нозі. Водій довгий час не виходив, поки вона не почала стукати по авто. Вийшовши, ОСОБА_6 їм особисто ніякої допомоги не надавав, не намагався цього зробити, лише підняв з дороги шапку потерпілої, вів себе не адекватно. Вони з чоловіком волоком перемістили потерпілу до найближчої лавки. В цей час автомобіль обвинуваченого залишив місце ДТП.
Вказаний свідок ствердно повідомила суду, що об`єктивних перешкод для виконання автомобілем обвинуваченого ОСОБА_6 маневру зміни напрямку руху вона не бачила. Поведінка останнього після ДТП була неадекватною, однак чи перебував він у стані алкогольного сп`яніння, однозначно сказати не змогла, явних ознак алкогольного сп`яніння не помітила.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 показав, що обвинуваченого ОСОБА_6 до подій 19 квітня 2015 року не знав, ніяких відносин не підтримував, а з потерпілою ОСОБА_8 перебуває у родинних відносинах. Того дня він, його дружина ОСОБА_11 та матір ОСОБА_8 перебували на території кладовища та рухались ближче до бордюру один за одним таким чином, що він йшов першим, потім матір, а останньою була дружина. Почувши крик матері, він повернувся та побачив зліва від себе автомобіль та потерпілу, яка лежала, автомобіль ще рухався. Самого моменту наїзду він не бачив. Він з ОСОБА_11 почали піднімати постраждалу і лише тоді автомобіль зупинився. Ніякої допомоги ОСОБА_6 їм не надавав, був розгубленим, явних ознак алкогольного сп`яніння у останнього він не помітив. Вказаний свідок ствердно повідомив, що об`єктивних перешкод для руху транспортного засобу під керуванням ОСОБА_6 того дня не було.
Покази потерпілої ОСОБА_8 та свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_10 є послідовними, узгодженими між собою, тому не викликають у суду сумнівів щодо їх правдивості.
За клопотанням сторони захисту судом був допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 , яка показала, що обвинуваченого ОСОБА_6 по додій 19 квітня 2015 року на знала. Того дня вона звернулась до нього за допомогою в прибиранні могили. ОСОБА_6 запропонував відвезти її на автомобілі до об`єкту, щоб подивитися та обговорити обсяг роботи. Сівши до транспортного засобу вони поїхали, при цьому свідок сиділа на задньому сидінні з правої від водія сторони. Коли автомобіль перебував в русі, вона почула жіночий крик. Також вона бачила як двоє молодих людей (чоловік та жінка), що йшли біля дороги, допомагали піднятися літній жінці міцної тілобудови. Як саме вона оступилась та впала не бачила, однак після цього остання кульгала на ліву ногу. Стверджувала, що потерпілу витягнули з-під колес до їхньої зупинки. Обвинувачений вийшов подивитися, що сталося, потім сів у автомобіль, він почав нервувати. Коли висаджував її з автомобілю, сказав їй, що піде випити алкогольні напої, тому що дуже нервував.
Аналізуючи покази свідка ОСОБА_12 суд звертає увагу на її місце розташування в автомобілі, те, що свідок самого наїзду не бачила, тому не могла надати суду однозначні та вичерпні покази в цій частині.
В зв`язку з вищевикладеним, виходячи з фактичних обставин пред`явленого обвинувачення, суд визнає покази свідка ОСОБА_12 в цій частині неналежним доказом, оскільки її свідчення не є такими, які будь яким чином підтвердили чи спростували обставин, що підлягають доказуванню в межах даного кримінального провадження, чи інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, або ж вказують на достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.
Окрім показань потерпілої та свідків вина обвинуваченого ОСОБА_6 також підтверджується наступними наданими та дослідженими судом доказами.
Протоколами огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 19 квітня 2015 року з схемою до нього та огляду місця події від 24 травня 2015 року з доданими фототаблицями, зафіксовані дані про місце ДТП.
Згідно висновку експерта № 932/Е від 22 травня 2015 року, дані наданої медичної документації свідчать про те, що при зверненні за медичною допомогою 19 квітня 2015 року о 12 годині 50 хвилин у ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мали місце наступні тілесні ушкодження: закрита травма лівої гомілки у вигляді уламкового перелому діафізу лівої малогомілкової кістки в дистальній третині зі зміщенням уламків, перелому медіальної кісточки та заднього краю великогомілкової кістки зі зміщенням уламків.
При цьому, перелом лівої малої гомілкової кістки є згинальним, який утворився від дії тупого предмету у напрямку з переду на зад; перелом внутрішньої кісточки лівої великої гомілкової кістки є конструкційним згинальним, який утворився в результаті підвертання лівої стопи назовні; перелом задньої кісточки лівої великої гомілкової кістки є конструкційним згинальним, який утворився в результаті вираженого перерозгинання лівої стопи, за умови фіксованого положення стопи на площині.
Утворення виявлених переломів великої та малої гомілкових кісток ОСОБА_8 при спричиненні транспортної травми не виключається за умови вищевказаних механізмів та умов контактної взаємодії.
Локалізація, морфологія вищевказаних ушкоджень, враховуючи обставини справи та часові дані, свідчать про те, що спричинені вони дією тупого предмету, могли утворитись 19 квітня 2015 року, не є небезпечними для життя, не могли утворитися внаслідок падіння потерпілої з вертикального положення тіла на площину, та за ступенем тяжкості відносяться до тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості, що спричинило тривалий розлад здоров`я на строк понад 21 добу.
Згідно висновку експерта № 243ат від 21 травня 2015 року, в ситуації, що склалася на дорозі безпосередньо перед дорожньо-транспортною пригодою, водій автомобіля «Skoda Octavia», державний номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_6 повинен був керуватися вимогами пунктів 10.1 та 12.2 Правил дорожнього руху, він мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_8 шляхом виконання вимог пункту 10.1 Правил дорожнього руху, в його діях з технічної точки зору експертом вбачаються невідповідності вимогам пункту 10.1 Правил дорожнього руху.
Причиною даної дорожньо-транспортної пригоди з технічної точки зору є невідповідності дій водія автомобіля «Skoda Octavia», державний номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_6 вимогам пункту 10.1 Правил дорожнього руху.
Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_13 підтвердив наданий ним висновок № 243ат від 21 травня 2015 року в повному обсязі, зазначивши, що при проведенні експертного дослідження він звернув увагу на описку слідчого в постанові про призначення автотехнічної експертизи, яка полягала у зазначенні в вихідних даних темної пори доби, хоча фабула обставин подій та покази учасників дорожнього руху вказували на вчинення події в ранішню пору. Оскільки він зобов`язаний дослівно переносити до висновку задані слідчим вихідні дані, він також вказав на темну пору доби з вказівкою, що це відомості з постанови слідчого. При цьому, пояснив, що при проведенні експертного дослідження ним враховувалась, що подія сталась приблизно об одинадцятій годині ранку, про що свідчили надані йому матеріали кримінального провадження.
Таким чином, суд розцінює покази ОСОБА_6 , в яких він не визнає своєї вини у вчиненому злочині, як обрану ним позицію захисту від пред`явленого обвинувачення, та спробу ухилитись від кримінальної відповідальності за скоєне.
Аналізуючи покази ОСОБА_6 , надані в судовому засіданні, суд звертає увагу на те, що при дачі вільних показів обвинувачений зазначив, що коли пішоходи надали йому можливість їх об`їхати, він «взяв правіше, майже не побачив, що вони з правої сторони знаходяться, дивився на інших людей», тим самим фактично підтвердив встановлені судом порушення вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху, оскільки останній перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху. При цьому, судом також враховується, що ОСОБА_6 не оспорює факту травмування потерпілої автомобілем під його керуванням.
Оцінюючи вищезазначені досліджені судом докази по справі, суд визнає їх належними, допустимими та достовірними, а сукупність зібраних доказів достатніми та взаємозв`язаними між собою, тому покладає їх в основу обвинувального вироку.
Таким чином, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого злочину доведена повністю і його дії, які виразились в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій ОСОБА_8 середньої тяжкості тілесні ушкодження, правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 286 КК України.
При цьому суд вважає за необхідне виключити з формулювання пред`явленого ОСОБА_6 обвинувачення в даному кримінальному провадженні посилання на вчинення ним злочину в стані алкогольного сп`яніння з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_6 після здійснення об 11 годині 35 хвилин наїзду на потерпілу ОСОБА_8 залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, направлення на медичний огляд по виявленню стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від працівника ВДАІ отримав о 12 годині 00 хвилин. Враховуючи дані факти суд не ставить під сумнів правдивість показів самого обвинуваченого про вживання ним алкоголю вже після вчинення ДТП, та даних в цій частині показів свідка захисту ОСОБА_9 , оскільки з моменту після вчинення ДТП та фактичного встановлення особи обвинуваченого він мав реальну можливість вжити алкогольні напої, внаслідок чого перебувати в стані алкогольного сп`яніння, виявленого та зафіксованого медичним працівником о 14 годині 30 хвилин.
У зв`язку з вищевикладеним, наданий суду стороною обвинувачення висновок щодо результатів медичного огляду ОСОБА_6 з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 19 квітня 2015 року, відповідно до якого вищезазначена особа перебувала у стані алкогольного, судом визнається неналежним доказом.
Окрім цього, підлягають виключенню з формулювання пред`явленого ОСОБА_6 обвинувачення по даному кримінальному провадженню як зайві посилання на порушення водієм автомобіля «Skoda Octavia», державний номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_6 вимог п. 1.5, пп. «а» п. 2.1, пп. «б» п. 2.1, пп. «б» п. 2.3 та пп. «є» п. 2.10 Правил дорожнього руху, оскільки їх порушення водієм не стало причиною тяжких наслідків, що настали внаслідок наїзду на потерпілу, та не знаходиться в прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди, що підтверджується зібраними доказами по справі.
Суд звертає увагу на те, що порушення ОСОБА_6 вищезазначених пунктів Правил дорожнього руху утворюють об`єктивну сторону складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 126 КУпАП (керування транспортним засобом особою, яка не має при собі посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб) та ч. 4 ст. 130 КУпАП (вживання водієм транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю), докази про вчинення яких повинні бути внесені до протоколу про адміністративне правопорушення та передані на розгляд відповідній уповноваженій на це особі чи органу для вирішення питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності згідно процедури, передбаченої КУпАП.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд враховує суспільну небезпеку вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, те, що він на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, негативно характеризується за місцем роботи та посередньо за місцем проживання, раніше не судимий.
Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, передбачених ст. 66 КК України, судом не встановлено.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Враховуючи вказані обставини, суспільну небезпеку вчиненого злочину, суд приходить до висновку про необхідність засудження обвинуваченого ОСОБА_6 до покарання у виді обмеження волі з позбавленням права керування транспортними засобами.
Однак, враховуючи конкретні обставини справи, те, що обвинувачений раніше не судимий, має на утриманні двох дітей, в справі відсутні обтяжуючі покарання обставини, суд вважає за можливе звільнити його від відбування покарання з випробуванням, відповідно до положень ст. 75 КК України, з покладанням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Під час судового розгляду справи потерпілою ОСОБА_8 оголошено цивільний позов про відшкодування з обвинуваченого ОСОБА_6 завданої матеріальної та моральної шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.
Судом встановлено, що згідно копії полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 04 листопада 2014 року № АІ/4483729, на момент ДТП цивільно-правова відповідальність обвинуваченого ОСОБА_6 була застрахована в ПАТ «Страхова компанія «Скайд». Ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю встановлений у розмірі 100 000 грн, якого достатньо для покриття витрат потерпілої на її лікування.
Відповідно до вимог ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»", при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю та майну третьої особи.
Відповідно до вимог ст.ст. 23, 24 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого у результаті дорожньо-транспортної пригоди, є шкода (в тому числі моральна шкода), пов`язана з лікуванням потерпілого, а саме витрати, які пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та купівлею лікарських препаратів.
Крім того, відповідно до ст. 26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховиком відшкодовується потерпілому фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.
Таким чином, зважаючи на те, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_6 була застрахована, суд відмовляє потерпілій ОСОБА_8 в задоволенні позовних вимог до ОСОБА_6 в повному обсязі, з роз`ясненням її права звернутися із позовом до ПАТ «Страхова компанія «СКАЙД» про стягнення матеріальної та моральної шкоди, заподіяної здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в порядку цивільного судочинства.
Підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витати по справі, які складають розмір проведеної по справі автотехнічної експертизи № 243ат від 21 травня 2015 року.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 366-368, 371, 374, 376, 395 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В :
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у виді двох років обмеження волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на два роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання з встановленням трьох років іспитового строку, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Згідно п. 2, п. 3 та п. 4 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , наступні обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави вартість проведеної по справі автотехнічної експертизи № 243ат від 21 травня 2015 року в розмірі чотириста двадцяти дев`яти гривень шестидесяти шести копійок.
Відмовити ОСОБА_8 в задоволенні заявлених позовних вимог про стягнення з ОСОБА_6 матеріальної та моральної шкоди, заподіяної здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.
На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду міста Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення через Подільський районний суд м.Києва.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.

СуддяОСОБА_1