Справа № 438/973/15-к
Провадження №1-кп/438/110/2015
У Х В А Л А
про закінчення підготовчого провадження, призначення судового розгляду та продовження запобіжного заходу

02 жовтня 2015 року Бориславський міський суд Львівської області складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000164 від 10 квітня 2015 року

відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Борислава Львівської області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України,

повідомленого про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.121, ч.2 ст.125 та ч.2 ст.146 КК України,

за участі сторін судового провадження прокурора ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_3 , -

в с т а н о в и в :
04 вересня 2015 року від заступника голови Апеляційного суду Львівської області ОСОБА_7 направлено для розгляду по суті матеріали кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_3 за ч.2 ст.146, ч.2 ст.121, ч.2 ст.125 КК України згідно ухвали колегії суддів Апеляційного суду Львівської області від 04 серпня 2015 року, відповідно якої відмовлено в задоволенні подання голови Бориславського міського суду Львівської області про направлення даного кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції.

Ухвалою судді від 07 вересня 2015 року по вказаному кримінальному провадженню було призначено підготовче судове засідання на 24 вересня 2015 року, проте було відкладено на 02 жовтня 2015 року, у зв`язку з відсутністю відомостей про вручення судового виклику потерпілому ОСОБА_8 .

В підготовчому судовому засіданні прокурор просить суд призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта .

Потерпілий, обвинувачений та захисник не заперечують проти призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту. Клопотань, які б перешкоджали призначенню судового розгляду, не було заявлено.

Заслухавши прокурора, потерпілого, обвинуваченого та захисника, вивчивши обвинувальний акт, суд вважає, що кримінальне провадження підлягає призначенню до судового розгляду з наступних підстав.

Обвинувальний акт затверджений прокурором і відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

Кримінальне провадження підсудне Бориславському міському суду Львівської області згідно правил підсудності передбачених ст. ст. 32, 33 КПК України.

Підстав для здійснення судового розгляду в закритому судовому засіданні та колегіально судом у складі трьох професійних суддів немає.

Угод про визнання винуватості чи про примирення у порядку ст.ст. 468-475 КПК України до суду не надійшло. Підстав для закриття кримінального провадження або повернення обвинувального акту прокуророві судом не встановлено.

У підготовчому судовому засіданні прокурор та обвинувачений заявили клопотання про виклик в судове засідання для допиту свідків. Дані клопотання вирішено протокольною ухвалою суду.

Крім цього, під час підготовчого судового засідання захисником ОСОБА_6 заявлено клопотання про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 на домашній арешт. В обґрунтування заявленого клопотання, захисник посилається на те, що підзахисний ОСОБА_3 затриманий в порядку ст.208 КПК України 11 квітня 2015 року та з цього часу перебуває під вартою. Ухвалою слідчого судді Бориславського міського суду Львівської області від 07 серпня 2015 року ОСОБА_3 було продовжено строк тримання під вартою до 08 жовтня 2015 року. Ініціюючи застосування до підзахисного ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою сторона обвинувачення покликалась на те, що ОСОБА_3 перебуваючи на волі може перешкодити досудовому розслідуванню, впливати на свідків та потерпілого, експертів, може вчиняти інші злочини та скритися від органів слідства та суду. Враховуючи, що 24 липня 2015 року досудовим слідством складено, а прокурором затверджено обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, сторона захисту вважає, що відпали ризики, передбачені ст.177 КПК України, що слугували підставою обрання та продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 .

Крім цього, захисник звертає увагу суду, що за час перебування під вартою у обвинуваченого різко погіршився стан здоров`я. Згідно поданих медичних документів, в обвинуваченого встановлено хронічний прогресуючий гломерулонефрит, який ускладнений хронічною нирковою недостатністю. Для лікування обвинуваченому необхідно негайно пройти курс гемодіалізу, який є недоступний в умовах тримання під вартою.

Далі, в матеріалах кримінального провадження є клопотання підозрюваного ОСОБА_3 адресоване слідчому судді від 05 серпня 2015 року, яке не було розглянуте слідчим суддею Бориславського міського суду Львівської області 07 серпня 2015 року. В обґрунтування заявленого клопотання, ОСОБА_3 зазначає, що хворіє хронічним гломерулонефриом, хворобою нирок з хронічною нирковою недостатністю в термінальній стадії захворювання і згідно наказу державного департаменту та міністерства охорони здоров`я України №3/6 від 18 січня 2000 року гломерулонефрит є в переліку хвороб і є підставою для подання в суди матеріалів про звільнення засуджених від дальшого відбуття покарання. Просить змінити міру запобіжного заходу на особисте зобов`язання, оскільки потребує стаціонарного лікування.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 та захисник ОСОБА_6 заявлені клопотання підтримали в повному об`ємі.

Прокурор ОСОБА_4 заперечив проти задоволення заявлених клопотань. При цьому наголосив, що наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України, що стали підставою обрання запобіжного заходу не зменшились, відповідно звернувся до суду із клопотанням про продовження раніш обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 на 60 днів.

Потерпілий ОСОБА_5 у судовому засіданні погодився із думкою прокурора.

Обвинувачений ОСОБА_3 та захисник ОСОБА_6 категорично заперечують проти задоволення клопотання, заявленого прокурором про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Захисник ОСОБА_6 звернув увагу суду, що під час підготовчого судового засідання в порядку ч.3 ст. 315 КПК України суд має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, а не продовжити їх.

Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, приходить до наступного висновку.

Відповідно ст.331 КПК України, суд під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Заслухавши думку прокурора, щодо поданого клопотання, обвинуваченого та його захисника, суд вважає необхідним задовольнити клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, відповідно відмовити у задоволенні клопотань захисника та обвинуваченого про зміну запобіжного заходу з наступних підстав.

У відповідності до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно вимог ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Вирішуючи питання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого (підозрюваного) від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення. Крім цього, положення ст.5 Конвенції передбачають, що кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту «с» пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання. Разом з тим, суд вважає за необхідне відзначити, що достатніх гарантій з цього приводу суду не надано та не здобуто таких гарантій в ході розгляду справи.

Згідно ст. 183 ч. 2 п.4 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Далі, згідно ухвали слідчого судді Бориславського міського суду Львівської області від 14 квітня 2015 року підозрюваному ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою починаючи з моменту затримання, а саме: з 23 год.00 хв. 11 квітня 2015 року терміном на шістдесят днів, до 10 червня 2015 року включно.

Згідно ухвали слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 04 червня 2015 року ОСОБА_3 продовжено термін тримання під вартою на 60 діб, тобто до 09 серпня 2015 року.

Згідно ухвали слідчого судді Бориславського міського суду Львівської області від 07 серпня 2015 року підозрюваному ОСОБА_3 продовжено строк тримання під вартою на 60 днів 08 жовтня 2015 року.

Враховуючи те, що строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 закінчується 08 жовтня 2015 року, а судове провадження не може бути завершено до його спливу, суд вважає, що запобіжний захід у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 не може бути замінено на більш м`який запобіжний захід, оскільки останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, продовжують існувати достатні підстави, вважати, що обвинувачений може переховуватись від суду, як визначено ухвалою слідчого судді Бориславського міського суду Львівської області від 14 квітня 2015 року, зокрема намагання підозрюваного 11 квітня 2015 року перетнути на поїзді Львів-Москва межі державного кордону, тим самим, переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків і потерпілих, продовжувати злочинну діяльність, а тому суд приходить до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню та обвинуваченому ОСОБА_3 слід продовжити строк тримання під вартою відповідно до 60 днів.

Наявність в обвинуваченого ОСОБА_3 захворювання хронічний гломерулонефрит, визначеного розділом 11. Хвороби нирок з хронічною нирковою недостатністю в термінальній стадії переліком захворювань, які є підставою для подання в суди матеріалів про звільнення засуджених від дальшого відбування покарання, затверджено Наказом Державного департаменту України з питань виконання покарань та Міністерства охорони здоров`я України за N 3/6 від 18 січня 2000 року та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 9 березня 2000 року за N 155/4376 не є правовою підставою для заміни запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід у судовому провадженні у першій інстанції.

Суд не приймає до уваги зауваження захисника ОСОБА_6 що під час підготовчого судового засідання в порядку ч.3 ст. 315 КПК України суд має право лише обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, оскільки в порядку ч.3 ст.331 КПК України на суд покладено обов`язок розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту.

Відповідно, питання, пов`язані з підготовкою до судового розгляду, передбачені ст.315 КПК України, вирішені.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 КПК України після завершення підготовки до судового розгляду суд постановляє ухвалу про призначення судового розгляду.

На підставі викладеного, керуючись, ст. ст. 177, 183, 197, 314- 316, 331, 369, 370, 372, 376 КПК України, суд, -

у х в а л и в :
Підготовче провадження закінчити.

Призначити судовий розгляд кримінального провадження суддею одноособово у відкритому судовому засіданні у залі Бориславського міського суду Львівської області на 16 жовтня 2015 року о 11 годині 00 хвилин.

Викликати в судове засідання учасників процесу: прокурора ОСОБА_4 , потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_3 та свідків, відповідно до протокольної ухвали суду.

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу задоволити. Відповідно у задоволенні клопотань обвинуваченого та захисника у зміні запобіжного заходу відмовити.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Борислава Львівської області, повідомленого про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.121, ч.2 ст.125 та ч.2 ст.146 КК України, у вигляді у виді тримання під вартою продовжити на строк до двох місяців до 08 грудня 2015 року.

Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченому та направити начальнику СІЗО УДПСУ в Львівській області.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає і набирає законної сили в момент ухвалення.

Головуючий: суддя ОСОБА_1