Справа № 591/5201/15-к
Провадження № 1-кп/591/66/16
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2016 року
Зарічний районний суд м. Суми у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
з участю прокурора- ОСОБА_3
особи, відносно якої клопотання ОСОБА_4 , його законних представників ОСОБА_5 , ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
потерпілого ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми клопотання про застосування до неповнолітнього примусових заходів виховного характеру в матеріалах, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003458 від 09.06.2015,
відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Суми,
громадянина України, освіта неповна середня, навчається Сумська спеціалізована школа № 9, 10-й клас, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України,-
В С Т А Н О В И В:

До Зарічного районного суду м.Суми надійшло клопотання про застосування до неповнолітнього ОСОБА_4 , примусових заходів виховного характеру, який вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 125 КК України, а саме 08.06.2015 близько 10.00 год. знаходячись у АДРЕСА_2 , навпроти першого під`їзду, ОСОБА_4 почав словесно конфліктувати з ОСОБА_8 . Під час конфлікту у ОСОБА_4 виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 . Реалізуючи свій злочинний намір, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, у вигляді тілесних ушкоджень, перебуваючи навпроти ОСОБА_9 , спричинив останньому кулаком правої руки три удари у ділянку носу внаслідок чого ОСОБА_9 втратив рівновагу вхопився за рукав ОСОБА_4 і намагався утриматися, але ОСОБА_4 з метою повалити останнього спричинив один удар коліном правої ноги у ділянку обличчя ОСОБА_9 . На той час, як ОСОБА_9 перебував в положенні лежачи на спині
ОСОБА_4 з метою того, щоб потерпілий відпустив його спричинив два удари кулаком правої руки у обличчя ОСОБА_8 . Після цього протиправні дії ОСОБА_4 були припинені.
Таким чином ОСОБА_4 усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, умисно вчинив дії, що виразилися по відношенню до ОСОБА_8 , у спричиненні тілесних ушкоджень, а саме: на нижньому повіку правого ока, на нижньому та верхньому повіку лівого ока крововиливи неправіильної овальної форми розмірами 1,2x3 см., 1,5x3,5 см. і 2x4 см.; в ділянці спинки носу садно полосчатої форми розміром 3x2 см.; садно-рана полосчата, косо-вертикальна, розміром 1,5 см.; в тім`яно-потиличній ділянці зправа на 4 см. від середньої лінії голови садно полосчатої форми розміром 3x2,5 см.; аналогічного характеру садно в правій заушній, потиличній ділянці розміром 6x0,3 см.; на задній поверхні верхньої третини і нижній третині правого передпліччя садна полосчатої форми розміром 2x0,7 см. і 1,5x0,8 см.; на долонній поверхні

лівої кисті в ділянці 1-2 пястних кісток крововиливи неправильної офвальної форми розміром 4x3 см. При огляді лікарем нейрохірургом Сумської обласної клінічної лікарні, встановлено діагноз: «закрита черепно-мозкова травма; струс головного мозку; перелом кісток носу; забій, садна мяких тканин голови, спини, шиї». При огляді ЛОР-лікарем 5-ї міської лікарні, встановлено діагноз: забійна рана спинки носу. ОСОБА_8 перебував на лікуванні в денному стаціонарі 5-ї міської лікарні з 12-го по 23 червня 2015 року з діагнозом: «закрита черепно-мозкова травма; струс головного мозку (08.06.2015 р.) з помірним астено-цефалгічним синдромом; дисциркуляторна єнцифалопатія 2- го ступеню, стадія субкомпенсації зміщеного генезу (судинна, атеросклеротична); ішемічна хвороба серця; дифузний кардіосклероз; персиситуюча форма фібриляції передсердь; СН 1, ФК 2; вторична артериальна гіпертензія 2 ступеню, ризик 4; остеохондроз поясцево- крисцевого відділу хребта в стадії нестійкої ремісії». Вказані тілесні ушкодження, згідно висновку судово-медичної експертизи № 779 від 10.07.2015, квалфікуються, в ділянці голови і обличчя, як легкі тілесні ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, а крововиливи та садна верхніх кінцівок, як легкі тілесні ушкодження.
ОСОБА_4 , у судовому засіданні пояснив, що дійсно 08.06.2015 близько 10.00 год. знаходився у АДРЕСА_2 , навпроти першого під`їзду, виник конфлікт з потерпілим, який зробив зауваження і він наніс йому декілька ударів, усі обставини, зазначені в клопотанніпро застосування до неповнолітнього примусових заходів виховного характеру визнає повністю.

Потерпілий пояснив, що усі обставини, зазначені в клопотанніпро застосування до неповнолітнього примусових заходів виховного характеру, яке оголосив прокурор, визнає повністю. Дійсно 08.06.2015 близько 10.00 год. знаходився у АДРЕСА_2 , навпроти першого під`їзду, зробив зауваження ОСОБА_4 , останній наніс йому декілька ударів, в область обличчя, він втратив свідомість, в подальшому проходив курс лікування в лікарні.
Враховуючи, що ОСОБА_4 , повністю визнав усі обставини, зазначені в клопотанніпро застосування до неповнолітнього примусових заходів виховного характеру,

учасниками процесу не оспорюються фактичні обставини справи, доведеність вини, кваліфікація дій, нема сумнівів у добровільності та істинності позицій, суд вважає недоцільним дослідження інших доказів по справі.

Таким чином дії ОСОБА_4 , кваліфіковані за ч. 2 ст. 125 КК України, так він своїми протиправними діями, які виразилися у завданні легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я потерпілого, вчинив суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність, а саме: за ч.2 ст.125 КК України - умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
Потерпілий звернувся до суду з заявою про відмову від обвинувачення, в формі приватного обвинувачення.

Прокурор заперечує та просить суд застосувати до неповнолітнього ОСОБА_4 , примусові заходи виховного характеру у вигляді передачі під нагляд батькам.

Захисник підтримує заяву потерпілого та просить застосувати застереження.

ОСОБА_4 та його законні представники підтримуютьзаяву потерпілого та думку захисника.
Потерпілий підтримує думку захисника.
Суд, вважає, що заява потерпілого не підлягає задоволенню, так як потерпілий звернувся до суду з заявою про відмову від обвинувачення, в формі приватного обвинувачення.

Однак, до суду надійшло не кримінальне провадження з обвинувальним актом, а клопотання про застосування до неповнолітнього примусових заходів виховного характеру.

Відповідно до клопотання про застосування до неповнолітнього примусових заходів виховного характеру слідує, що ОСОБА_4 скоїв суспільно-небезпечне діяння, яке підпадає під ознаки ст. 125 ч.2 КК України, і не досяг віку з якого може настати кримінальна відповідальність за скоєне, що передбачено ст. 22 КК України.

Згідно ч.2 ст. 500 КПК України судовий розгляд клопотання завершується постановленням ухвали про застосування примусових заходів виховного характеру або про відмову в їх застосуванні.

Законні представники ОСОБА_4 - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 пояснювали у судовому засіданні,що мають можливість здійснювати відповідний контроль за поведінкою сина, так як у них добрі стосунки та він їх слухається.

Оцінивши зібрані по даному кримінальному правопорушенню докази, суд вважає, що винність ОСОБА_4 в скоєнні ним суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ст. 125 ч.2 КК України, доведена в повному обсязі.

Відповідно до ст. 498 КПК України, кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може настати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

На момент скоєння суспільно - небезпечного діяння ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно свідоцтва про народження і ст. 22 КК України не досяг віку, з якого передбачена кримінальна відповідальність.

При вирішенні питання про застосування до неповнолітнього ОСОБА_4 примусових мір виховного характеру, суд враховує особу неповнолітнього ОСОБА_4 , який в цілому характеризується позитивно, на момент вчинення суспільно-небезпечного діяння не досяг віку, з якого настає кримінальна відповідальність за скоєне діяння.

Суд також бере до уваги умови життя неповнолітнього ОСОБА_4 , який проживає в родині позитивного впливу, яка має можливість виховувати та контролювати його поведінку, задовольнити клопотання та обрати примусові заходи виховного характеру у вигляді передачу його під нагляд батькам, строком на один рік.

Керуючись ст.ст.497, 500, 501 КПК України, ст. 105 КК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора про застосування до неповнолітнього примусових заходів виховного характеру задовольнити.

Застосувати до неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Суми, зареєстрований та проживає: АДРЕСА_1 примусові заходи виховного характеру у вигляді передачі під нагляд батькам: матері ОСОБА_6 та батьку ОСОБА_5 , строком на один рік.

На ухвалу може бути подана апеляція до апеляційного суду Сумської області через Зарічний районний суд м. Суми протягом семи діб з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1