Виноградівський районний суд Закарпатської області
_____________________________________________________________________
Справа № 299/1939/15-к
Номер рядка звіту 37
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01.09.2015 м.Виноградів
Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі :
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
захисника - ОСОБА_5 ,
потерпілих - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_6 - ОСОБА_10
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Боржавське Виноградівського району Закарпатської області, проживаючого в АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України,
у провадженні суду перебуває вказане кримінальне провадження.
Обвинувачений підтримав клопотання свого захисника.
Прокурор та потерпілі, законний представник неповнолітньої потерпілої проти задоволення клопотання заперечили.
Прокурор зазначив, що докази у даному кримінальному провадженні ще не досліджувалися в судовому засіданні і тому їм не може бути надано оцінку. Пояснення та інші вказані в клопотанні документи не є доказами, а матеріалами, зібраними в ході досудового розслідування у кримінальному провадженні. Висновки експерта підлягають оцінці в ході ухвалення судового рішення.
Заслухавши думку учасників судового провадження, з"ясувавши дійсні обставини, суд прийшов до таких висновків.
У відповідності до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
Згідно ч. 2 ст. 84 КПК України процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
У ст. 89 КПК України передбачено, що суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення.
У разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате.
Відповідно до ч. 1 ст. 95 КПК України показання - це відомості, які надаються в усній або письмовій формі під час допиту підозрюваним, обвинуваченим, свідком, потерпілим, експертом щодо відомих їм обставин у кримінальному провадженні, що мають значення для цього кримінального провадження.
Згідно ч. 4 ст. 95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.
Відтак, показання обвинуваченого з приводу висунутого йому обвинувачення суд буде сприймати безпосередньо під час судового засідання та надавати їм оцінку у нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення.
В частині висновків експерта, які захисник просить суд визнати недопустимими, то такі можуть бути визнані недопустимими під час ухвалення судом остаточного судового рішення за наслідками розгляду обвинувального акту шляхом дослідження цих доказів у їх сукупності та взаємозв"язку з іншими доказами, що надані учасниками кримінального провадження. Очевидної недопустимості цих доказів на цій стадії судового провадження без дослідження їх у взаємозв"язку з іншими доказами суд не вбачає й вважає передчасним вирішувати питання їх допустимості.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 89, 350, 382 КПК України, суд
у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про визнання доказів недопустимими - відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, окремому оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1