Справа №1-1345/11р.
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 грудня 2011 року Соломянський районний суд м. Києва

у складі: головуючого - судді Зелінської М.Б.

при секретарі Чеснокової В.В.

за участю прокурора Афенкіної Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві

кримінальну справу за обвинуваченням

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, проживаючого за адресою: Київська обл., Києво - Святошинський район, с. Малютінка, вул. Виноградова, 99, раніше судимого: 21.06.2011 року Шевченківським районним судом м. Києва за ст. 190 ч. 1 КК України до 1 року позбавлення волі, звільненого від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 1 рік,

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч.2 КК України, -

ОСОБА_2 ,

ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_6, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7, раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч.2 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 10.09.2011 року приблизно о 20:00 год. перебуваючи біля колії №29 Приміського вокзалу ст. Київ Пасажирський, що в Соломянському районі м. Києва, побачили підкореневий лафет з упорним вкладишем, двома вертикальними болтами та двома лапкоутримувачами (типу Р-65), які належать Київській дистанції колії. ОСОБА_1 запропонував ОСОБА_2 викрасти чуже майно для власного збагачення, на що останній погодився.

Так вступивши в попередню змову, реалізуючи свої злочинні наміри, направлені на викрадення чужого майна, з корисливих мотивів з метою власного збагачення, ОСОБА_1 та ОСОБА_2, впевнившись, що за їх діями ніхто не спостерігає, діючи спільно та узгоджено, підняли з землі лафет з упорним вкладишем, двома вертикальними болтами та двома лапкоутримувачами (типу Р-65), загальною вагою 110 кг., та, утримуючи викрадене, з місця вчинення злочину зникли, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Допитаний у судовому засіданні в якості підсудного ОСОБА_1 свою вину в предявленому йому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, визнав повністю і, показав, що дійсно, 10.09.2011 року приблизно о 20:00 год. перебуваючи разом з ОСОБА_2 біля колії №29 Приміського вокзалу ст. Київ Пасажирський, що в Соломянському районі м. Києва, вони побачили підкореневий лафет з упорним вкладишем, двома вертикальними болтами та двома лапкоутримувачами (типу Р-65), він запропонував ОСОБА_2 викрасти майно та здати його в пункт прийому металобрухту неподалік та отримати гроші, на що останній погодився.

Впевнившись, що за їх діями ніхто не спостерігає вони підняли з землі лафет з упорним вкладишем, двома вертикальними болтами та двома лапкоутримувачами (типу Р-65), та, утримуючи викрадене, пройшли до пункту прийому металобрухту де пізніше і були затримані працівниками міліції.

Допитаний у судовому засіданні в якості підсудного ОСОБА_2 свою вину в предявленому йому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, визнав повністю і, показав, що дійсно 10.09.2011 року приблизно о 20:00 год. перебуваючи разом з ОСОБА_1 біля колії № 29 Приміського вокзалу ст. Київ Пасажирський, що в Соломянському районі м. Києва, вони побачили підкореневий лафет з упорним вкладишем, двома вертикальними болтами та двома лапкоутримувачами (типу Р-65), ОСОБА_1 запропонував йому викрасти чуже майно та здати його в пункт прийому металобрухту неподалік та отримати гроші, на що він погодився.

Впевнившись, що за їх діями ніхто не спостерігає, вони підняли з землі лафет з упорним вкладишем, двома вертикальними болтами та двома лапкоутримувачами (типу Р-65), та, утримуючи викрадене, пройшли до пункту прийому металобрухту де пізніше і були затримані працівниками міліції.

На підставі ч.3 ст. 299 КПК України суд при дослідженні доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким із учасників процесу не оспорюються, обмежився допитом підсудних та дослідив документи, які характеризують їх як особу.

З урахуванням вищевказаного, суд вважає, що підсудний ОСОБА_1, своїми умисними протиправними діями вчинив таємне викрадення чужого майна ( крадіжка), вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб, скоїв злочин, передбачений ст. 185 ч. 2 КК України.

З урахуванням вищевказаного, суд вважає, що підсудний ОСОБА_2, своїми умисними діями вчинив таємне викрадення чужого майна ( крадіжка), вчинений за попередньою змовою групою осіб, скоїв злочин, передбачений ст. 185 ч. 2 КК України.

При призначенні покарання підсудному ОСОБА_1, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який згідно зі ст. 12 КК України віднесений до категорії середньої тяжкості, його особу, який раніше судимий, задовільну характеристику з місця реєстрації (а.с.140), збіг тяжких сімейним обставин, так як він є сиротою,не є суспільно небезпечною особою та не заподіяно матеріальної шкоди, його відношення до вчиненого злочину, щире каяття, і вважає, що можливо застосувати ст.69 КК України та призначити покарання у виді штрафу, а вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 21.06.2011 року виконувати самостійно відповідно до ч.3 ст.72 КК України.

Обставиною, що помякшує покарання підсудного ОСОБА_1, в силу ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття.

Обставиною, що обтяжують покарання підсудного ОСОБА_1, в силу ст. 67 КК України, судом не встановлено.

При призначенні покарання підсудному ОСОБА_2, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який згідно зі ст. 12 КК України віднесений до категорії середньої тяжкості, його особу, який раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, задовільну характеристику з місця реєстрації (а.с.130), його відношення до вчиненого злочину, щире каяття, і вважає, що для його виправлення достатня міра покарання у вигляді арешту.

Обставиною, що помякшує покарання підсудного ОСОБА_2, в силу ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття.

Обставиною, що обтяжують покарання підсудного ОСОБА_2, в силу ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Питання речових доказів необхідно вирішити на підставі ст.81 КПК України.

Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України суд, -

З А С У Д И В:

Визнати винним ОСОБА_1 за ст.185 ч.2 КК України і призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованим мінімумів доходів громадян, що складає 850 ( вісімсот пятдесят) гривень.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_1 до набрання вироком законної сили змінити з утримання під вартою на підписку про невиїзд, звільнити ОСОБА_1 з під варти в залі суду,негайно.

На підставі ст.72 ч.3 КК України вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 21.06.2011 року виконувати самостійно.

Визнати винним ОСОБА_2 за ст.185 ч.2 КК України і призначити йому покарання у виді арешту строком на 3 ( три ) місяці.

Строк покарання рахувати з 14.09.2011 року по 16.12.2011 року та в звязку з його відбуттям звільнити ОСОБА_2 з- під варти в залі суду,негайно.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_2 до набрання вироком законної сили обрати підписку про невиїзд.

Речовий доказ: підкореневий лафет з упорним вкладишем, двома вертикальними болтами та двома лапкоутримувачами (типу Р-65), переданий на зберігання ПЧ 3 на ст. Київ Пасажирський ДГТО ПЗЗ, залишити за власником (а.с.48-49).

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Соломянський районний суд протягом 15-ти діб з моменту його проголошення.

Суддя: