Провадження №1-кп/522/988/15
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2015 року місто Одеса

Місцевий Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

секретаря - ОСОБА_2

здійснивши у відкритому судовому засіданні судовий розгляд кримінального провадження №0006597 від 06.08.2015 р. на підставі обвинувального акту відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сєвєроденецьк, Луганської області, громадянина України, працюючого директором ТОВ «Альянс Хімпроект», одруженого, має малолітню дитину 2014 р.н., зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не засудженого, у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, -

за участю сторін кримінального провадження:

прокурорів: ОСОБА_4 , ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

06.08.2015 р., під час проведення обшуку, на підставі ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 31.07.2015 р., за місцем мешкання ОСОБА_3 , за адресою: АДРЕСА_2 , у ванній кімнаті, в шафі під умивальником, було виявлено та вилучено предмети які, згідно з висновком експертизи №216-В від 06.08.2015 р. - є корпусом ручної осколкової наступальної гранати РГД5 та запалом ручної гранати УЗРГМ-2. Надані на дослідження корпус ручної осколкової гранати РГД-5, запал ручної гранати УЗРГМ-2 конструктивно сумісні та в сукупності є ручною осколковою наступальною гранатою РГД-5, що є бойовим припасом промислового виробництва, яку ОСОБА_3 придбав за невстановлених обставин, у невстановленому місці, та невстановлений час, і зберігав за місцем свого мешкання.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України не визнав та пояснив, що в той день, о 08 годині 30 хвилин, він приїхав в офіс, розташований на вул. Церковній, в м. Одесі, там працівники СБУ надали йому ухвалу про проведення обшуку, і в його кабінеті провели обшук. Після обшуку в офісі, він разом двома понятими, слідчою та співробітником СБУ сіли в машину, і поїхали на Французький бульвар, в м. Одесі. Зупинилися біля крамниці "Сільпо", і чекали там кілька годин. Як він зрозумів, вони чекали інших співробітників СБУ, щоб отримати ухвалу про проведення обшуку в квартирі де він мешкав. Потім приїхала інша машина, працівник СБУ вийшов до них, потім повернувся, і вони поїхали. Коли вони майже приїхали, водію зателефонували, і вони знову повернулися на Французький бульвар. Працівник СБУ, як в подальшому виявилося ОСОБА_7 , вийшов з машини, через 15 хвилин повернувся з чоловічою сумкою, і вони поїхали за місцем його мешкання за адресою: АДРЕСА_3 . Він відчинив двері квартири, і увійшов першим, за ним увійшли двоє понятих, слідча, і ОСОБА_7 . Коли він роздягався, ОСОБА_7 одразу поклав сумку на крісло, попросився піти у вбиральню, і пішов. Після того, як ОСОБА_7 вийшов з вбиральні, одразу розпочався обшук. При цьому, були присутніми поняті і все бачили. Фактично обшук проводився 10 хвилин. Під час обшуку дійшли до вбиральні. Він увійшов у вбиральню разом з співробітником СБУ - ОСОБА_7 , який спочатку оглянув шафу де знаходяться лічильники на воду, а потім відчинив шафу під раковиною умивальника, і біля прального порошку, лежали два згортка. Він був здивований, так як кожного дня користується цією шафою, і раніше їх там не бачив. Коли співробітник СБУ дістав та розкрив пакунки, в них були предмети схожі на гранату, та запал від гранати. Потім, викликали міліцію, експертів. Його передали співробітникам міліції. В подальшому співробітники міліції та експерти склали документи, і його доставили в райвідділ, де його допитали. В подальшому, під час досудового слідства, він просив слідчого, зняти замок з квартири в якій він мешкав, щоб перевірити на експертизі, так як він здивувався, коли в квартирі знайшли гранату. Слідчий не заперечував, і сказав йому, щоб він зняв і приніс замок. Потім він приніс замок слідчому, вони оформили документи, і призначили експертизу.

Відповідаючи на питання суду, обвинувачений ОСОБА_3 пояснив, що обшук проводили за адресою: АДРЕСА_2 , він орендував квартиру на підставі договору з власником, у період з жовтня по серпень 2014 р. Обшук проводили по кримінальному провадженню за ознаками злочину передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, яке пов`язане з його роботою, у цьому провадженні йому про підозру не повідомляли, до слідчого не викликали. В квартирі де проводили обшук, зазвичай, він мешкав разом з дружиною, та двома дітьми 2014 та 2005 р.н., однак, за два дні до цих подій дружина та діти поїхали до батьків. Під час обшуку в квартирі, відчиняли шафи, дивились на кухні, весь час поняті були присутніми. Поняті бачили, як ОСОБА_7 перед обшуком ходив у вбиральню. На його думку, гранату йому підклали в квартиру, але хто це зробив йому не відомо.

Обвинувачений ОСОБА_3 не зміг відповісти на питання суду: "Чому він не приніс замок відразу до слідчого а лише через 11 днів після того як його звільнили з-під варти?".

В подальшому, обвинувачений ОСОБА_3 змінив свої покази і пояснив, що він щиро розкаюється у тому, що він несвоєчасно повідомив у міліцію, про те, що він, перед тим як виходив на роботу, виявив два незрозумілих йому предмети у згортку. Йому стало цікаво, він взяв олівець розвернув згорток і побачив у ньому предмет схожий на гранату. Він перелякався, і почав хвилюватися, і так як запізнювався, пішов на роботу, хотів потягом дня поміркувати, і після повернення з роботи звернутися в міліцію. Він не знає яким чином предмет схожий на гаранту опинився у нього вдома.

Незважаючи на невизнання своєї винуватості обвинуваченим ОСОБА_3 , його винуватість у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України повністю підтверджується доказами дослідженими під час судового розгляду:

- допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 пояснила, що вона знаходилась на вул. Піонерській, в м. Одесі, коли співробітник СБУ запросив її та її сина бути понятими. Спочатку був обшук на заводі, а потім вони поїхали за місцем мешкання ОСОБА_3 . Потім увійшли в квартиру, де ОСОБА_3 оголосили ухвалу про проведення обшуку. Квартира ОСОБА_3 складається з однієї кімнати - кухня-студія. Вони дивилися в шафах, в дивані, на кухні на полицях, і останньою, була ванна кімната. Під час огляду ванної кімнати у шафі під раковиною, біля пральних порошків знайшли згортки з гранатою, та ще з якимось предметом. Працівник СБУ поклав ці згортки на підлогу, розвернув їх і показав всім учасникам.

Відповідаючи на питання суду, свідок ОСОБА_8 пояснила, що першим в квартиру увійшов ОСОБА_9 , потім слідча, вона, її син, і працівник СБУ. Обшук в квартирі тривав протягом 2-3 годин, так як вони чекали доки не приїдуть працівники міліції, які вилучили гранату, та склали документи. Перед проведенням обшуку ніхто з присутніх до вбиральні не входив, події відбувалися в одній кімнаті, і ніхто з учасників, ні перед початком обшуку, ні в процесі обшуку не відлучався, всі були на виду. Коли увійшли в квартиру співробітник СБУ у вбиральню не заходив. Від заводу до місця мешкання ОСОБА_3 , вона їхала разом з сином, слідчою, ОСОБА_3 , та працівником СБУ, який був за кермом. Вони нікуди не заїжджали, і ніякої сумки у працівника СБУ не було.

- допитаний у дистанційному судовому засіданні із застосуванням засобів відео-конференції свідок ОСОБА_7 пояснив, що з обвинуваченим ОСОБА_3 він не знайомий. Він працює в СБУ, і супроводжував кримінальне провадження, по якому проводились слідчі дії, одна з яких - обшук за місцем мешкання ОСОБА_3 , в квартирі розташованій на АДРЕСА_3 . Квартира знаходилась на першому поверсі, складається з однієї кімнати - кухня-студія. Окрім нього під час обшуку були присутніми двоє понятих, яких він знайшов перед проведення обшуку на вулиці, а також слідча, і ОСОБА_3 . В квартиру ОСОБА_3 він увійшов останнім. Метою обшуку було знайти документи, печатки підприємств, оскільки, досудове розслідування пов`язано з фіктивним підприємництвом та розтратою грошових коштів. Обшук проводився на підставі ухвали Голосіївського районного суду м. Києва. Ухвалу оголошували ОСОБА_3 , і вручали йому копію. Під час обшуку у вбиральні він знайшов предмети схожі на гранату та запал від гранати, які були згорнуті в папір, і лежали на нижній полиці в комоді під раковиною. Все відбувалося у присутності понятих. Під час обшуку у слідчої була лише папка для паперу, а у нього був лише телефон

Відповідаючи на питання суду свідок ОСОБА_7 пояснив, що він, та інші особи, які брали участь у проведенні обшуку перед початком обшуку у вбиральню не входили. Він був одягнений у джинси і футболку. Коли вони їхали від підприємства де проводили обшук до місця мешкання ОСОБА_3 він з автомобіля не виходив.

- допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 пояснив, що з обвинуваченим ОСОБА_3 він не знайомий. Він працює слідчим. Наприкінці серпня, він викликав до себе у службовий кабінет ОСОБА_3 , якому було повідомлено про підозру у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, і повідомив, що йому необхідно надати замок від квартири в якій проводився обшук, для проведення експертного дослідження, і у той самий день ОСОБА_3 приніс йому замок. Вони склали відповідну заяву, згідно з якою ОСОБА_3 добровільно видав замок;

Відповідаючи на питання суду, свідок ОСОБА_10 пояснив, що він особисто в квартирі ОСОБА_3 жодного разу не був. Замок був потрібен для експертного дослідження, щоб перевірити версію ОСОБА_3 .

Свідок ОСОБА_10 не зміг відповісти на питання суду: "Чому він особисто не вилучив замок з дверей квартири де був обшук, шляхом додаткового огляду?", "Чому не був опитаний власник квартири, з приводу того, чи дійсно ОСОБА_3 надав саме той замок, який був встановлений на дверях квартири де проводився обшук?";

- протоколом обшуку від 06.08.2015 р., згідно з яким, під час проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2 , у ванній кімнаті, в шафі, виявлено два паперових пакунки, в яких знаходились один предмет схожий на гранату, і один предмет схожий на запал від гранти, які були поміщені в пакет експертної служби та вилучені;

- актом перевірки об`єкта на наявність вибухових пристроїв, вибухових речовин, або конструктивно схожих на них предметів НДЕКЦ при ГУМВС України в Одеській області №460 від 06.08.2015 р., згідно з яким, у приміщенні вбиральні квартири за адресою: АДРЕСА_2 , на момент закінчення огляду виявлено предмети зовні схожі на корпус осколкової ручної гранати РГД-5 та запал УЗРГМ-2;

- довідкою про категорію небезпечності виявлених вибухових матеріалів до акту №460 від 06.08.2015 р., згідно з якою, корпус гранати РГД-5 по категорії небезпечності відноситься до обмежено небезпечних (ІІІ категорії), а запал УЗРГМ-2 до небезпечних (ІІ категорії). Вимагає таких заходів безпеки, а саме: виключити механічний вплив, використання поблизу відкритого вогню, сумісне зберігання;

- висновком комплексної вибухово-технічної експертизи №216В/168Д від 06.08.2015 р. з ілюстративною таблицею, згідно з якою на наданих на дослідження предметах папілярних узорів не виявлено. Предмети надані на дослідження являються корпусом ручної осколкової наступальної гранати РГД-5; запалом ручної осколкової гранати УЗРГМ-2. Наданий на дослідження корпус гранати РГД-5 та запал УЗРГМ-2 конструктивно сумісні і в сукупності являються ручною осколковою наступальною гранатою РГД-5. Надана на дослідження ручна осколкова граната РГД-5, являється бойовим припасом промислового виробництва.

Суд вважає, що невизнання своєї винуватості обвинуваченим ОСОБА_3 - є його позицією захисту, і його винуватість у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України повністю підтверджується дослідженими під час судового розгляду доказами, а саме: свідченнями свідків: ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , протоколом обшуку від 06.08.2015 р.; актом перевірки об`єкта на наявність вибухових пристроїв, вибухових речовин, або конструктивно схожих на них предметів НДЕКЦ при ГУМВС України в Одеській області №460 від 06.08.2015 р.; довідкою про категорію небезпечності виявлених вибухових матеріалів до акту №460 від 06.08.2015 р.; висновком комплексної вибухово-технічної експертизи №216В/168Д від 06.08.2015 р. з ілюстративною таблицею, а також свідченнями ОСОБА_3 згідно з якими він перед виходом на роботу, виявив згорток, розвернув його і побачив гранату, потім пішов на роботу.

Свідчення обвинуваченого ОСОБА_3 , в частині того, що співробітник СБУ ОСОБА_7 , перед тим, як розпочався обшук у квартирі ОСОБА_3 , зайшов у вбиральню, а потім під час обшуку, саме, у вбиральні, було виявлено гранату, спростовується свідченнями свідків: ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , які пояснили, що ніхто з осіб, які брали участь у проведенні обшуку, перед обшуком до вбиральні не входили.

Суд критично ставиться до посилань сторони захисту на висновок трасологічної експертизи №267 від 23.08.2015 р., яка була досліджена під час судового розгляду, в якій предметом дослідження був замок з квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , в якій проводився обшук, оскільки замок, який був наданий на експертизу, не був вилучений під час проведення обшуку, або у інший встановлений чинним КПК України спосіб, та був наданий самим обвинуваченим через 13 днів після вилучення вибухового пристрою. Таким чином, замок на день проведення обшуку, та в подальшому, був у справному стані, до нього мала доступ будь яка особа, і встановити коли були спричинені сліди від дії сторонніх предметів на замок, до проведення обшуку, чи вже після проведення обшуку не надається можливим.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 263 КК України за ознаками: зберігання, придбання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного позитивні характеристики з ТОВ «Альянс Хімпроект» та з місця реєстрації, ті обставини, що обвинувачений ОСОБА_3 раніше не засуджений, і має малолітню дитину 2014 р.н., відсутність обставин які пом`якшують та обтяжують покарання, та вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства, із застосуванням ст. 75 КК України.

Керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України і призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

У відповідності до ст. 75 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням строком на 1 (один) рік.

У відповідності до ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_3 такі обов`язки:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;

Початок відбування іспитового строку рахувати з дня проголошення вироку, тобто з 16.12.2015 року.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_3 у вигляді домашнього арешту, після набрання вироком чинності скасувати.

Зарахувати засудженому ОСОБА_3 у строк відбування покарання час перебування під вартою з 06.08.2015 р. по 08.08.2015 р.

Стягнути з засудженого ОСОБА_3 на користь держави судові витрати у розмірі 891 (вісімсот дев`яносто одна) гривня 31 (тридцять одна) копійка.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд м. Одеси протягом 30 діб з дня проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя:

16.12.2015