Справа № 462/3283/14-к

У Х В А Л А

20 травня 2014 року місто Львів

Слідчий суддя Залізничного районного суду міста Львова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю захисника ОСОБА_3 , старшого слідчого СВ Залізничного РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області ОСОБА_4 , розглянувши клопотання захисника ОСОБА_3 про направлення до медичного закладу для проведення амбулаторної судово-психологічної експертизи

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Львова, українцю, громадянину України, неодруженому, непрацюючому, з середньо-спеціальною освітою, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого відповідно до ст. 89 КК України,

В С Т А Н О В И В:

02 березня 2014 року слідчими СВ Залізничного РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 внесено відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000618 та розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст. 115 ч. 1 КК України.

Захисник ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про проведення амбулаторної судово-психіатричної експертизи ОСОБА_9 , покликаючись на те, що 08 травня 2014 року захисником підозрюваного подано клопотання про призначення судово-психологічної експертизи.

В обґрунтування клопотання захисник покликався на те, що з показів підозрюваного ОСОБА_9 наданих в ході додаткового допиту від 30.04.2014 року встановлено, що вбивство потерпілого ОСОБА_10 було спровоковане систематичним знущанням та тяжкими образами потерпілого. Вказує, що останнє могло спричинити особливий емоційний стан ОСОБА_9 , а саме сильне душевне хвилювання, яке значною мірою могло знизити його здатність усвідомлювати свої дії або керувати ними, і за таких обставин, його дії слід кваліфікувати за ст.116 КК України.

За наслідками розгляду клопотання, 12.05.2014р. старшим слідчим ОСОБА_4 винесено постанову про відмову в задоволенні клопотання. Відмовляючи в задоволенні клопотання слідчий покликається на те, що згідно акту судово-психіатричного експерта №60 від 23.04.2014 року встановлено, що підекспертний ОСОБА_9 не визнає свою причетність до інкримінованих йому дій, начебто нічого не пам`ятає. Така позиція ОСОБА_9 виключає в нього під час інкримінованих йому дій стан фізіологічного ефекту чи будь-який інший емоційний стан як психологічну підставу сильного душевного хвилювання.

Однак 30.05.2014р. за клопотанням захисту проведено додатковий допит підозрюваного, в ході якого останній послідовно і повно надав пояснення щодо обставин, які передували під час та після вчинення злочину, повністю визнав свою причетність у вчиненому. Так, останній пояснив, що вчиненню злочину передували систематичні тяжкі образи потерпілого ОСОБА_11 щодо статевої неспроможності та у зв`язку з цим неповноцінності ОСОБА_9 , що спричинило раптовий прояв агресії з порушенням сприйняття мислення емоцій та пам`яті в момент вчинення злочину. Зі слів ОСОБА_9 очевидцями систематичних тяжких образ потерпілим були особи, які перебували з ними незадовго до вчинення злочину та зможуть це підтвердити.

У зв`язку із наведеним очевидно, що досудовим слідством не досліджено психологічний стан ОСОБА_9 під час вчинення злочину за обставин описаних ним. Вказане підтверджується і актом судово-психіатричної експертизи, згідно якої позиція ОСОБА_9 щодо непричетності до інкримінованих дій виключає стан афекту, однак не досліджено наявність такого стану у випадку визнання причетності та за обставин викладених ним в ході допиту.

За таких обставин є підстави вважати, що ОСОБА_9 вчинив злочин в стані сильного душевного хвилювання (фізіологічного афекту) що раптово виникло внаслідок тяжкої образи з боку потерпілого. Згідно п.23 ППВС України №2 від 07.02.2003 р. до тяжкої образи слід підносити явно непристойну поведінку потерпілого, що особливо принижує гідність чи ганьбить честь винного або близьких йому осіб, про що й описує ОСОБА_9 .

Заслухавши захисника, який підтримав клопотання, слідчого, який заперечив проти задоволення клопотання, вважаю, що клопотання слід задовольнити, виходячи з наступного.

Відповідно до акту судово-психіатричного експерта № 60 від 23.04.2014 р. ОСОБА_9 не визнає свою причетність до інкримінованих йому дій, начебто нічого не пам`ятає. Така позиція ОСОБА_9 виключає в нього під час інкримінованих йому дій стан фізіологічного афекту чи будь-який інший емоційний стан як психологічну підставу сильного душевного хвилювання, навіть якщо суд визнає провину ОСОБА_9 . Однак після додаткового допиту підозрюваного ОСОБА_9 30.04.2014 р. останній послідовно і повно надав пояснення щодо обставин, які передували під час та після вчинення злочину, повністю визнав свою причетність у вчиненому. Так, останній пояснив, що вчиненню злочину передували систематичні тяжкі образи потерпілого ОСОБА_11 , що спричинило раптовий прояв агресії з порушенням сприйняття мислення емоцій та пам`яті в момент вчинення злочину. З огляду на наведене та для з`ясування психічного стану підозрюваного ОСОБА_9 , що має істотне значення для кримінального провадження необхідно провести амбулаторну судово-психологічну експертизу.

Керуючись ст.244 КПК України,-

У Х В А Л И В:

клопотання задовольнити.

Призначити по кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000618 по підозрі ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України судово-психологічну експертизу для проведення якої направити ОСОБА_9 до 5-го відділення Львівської обласної клінічної психіатричної лікарні (м.Львів, вул.Кульпарківська, 95).

Попередити експертів 5-го відділення Львівської обласної клінічної психіатричної лікарні про кримінальну відповідальність відповідно до ст.ст. 384,385 КК України.

На вирішення експерта поставити питання: чи перебував ОСОБА_9 на момент скоєння протиправних дій у стані фізіологічного афекту як психологічної підстави сильного душевного хвилювання.

Контроль за виконанням застави покласти на старшого слідчого Залізничного РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області ОСОБА_4 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя /підпис/

З оригіналом згідно.

Слідчий суддя: ОСОБА_1