Справа №215/4682/13-к
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2015 року м. Кривий Ріг

Колегія суддів Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3
секретарів судового засідання: ОСОБА_4 ; ОСОБА_5 ;
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу кримінальне провадження № 0000180 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31.01.2013 р. за ст. ст. 115 ч. 1, 125 ч. 2 КК України, відносно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився м. Уджар Республіки Азербайджан, громадянина Азербайджану, освіта середня - спеціальна, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину , не працюючого, не судимого на території України, зареєстрованого: АДРЕСА_1 , проживаючого: АДРЕСА_2 ,
учасники судового провадження:
прокурори ОСОБА_7 ; ОСОБА_8 ;
обвинувачений ОСОБА_6 ,
захисники ОСОБА_9 , ОСОБА_10
потерпілі ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,
перекладачі ОСОБА_13 ,
у вчиненні кримінальних правопорушеннь, передбачених ст. ст. 115 ч. 1, 125 ч. 2 КК України,
ВСТАНОВИЛА:
30.01.2013 р., в період часу з 17-30 до 22-00, ОСОБА_6 , його співмешканка ОСОБА_11 , брат останньої ОСОБА_14 і його співмешканка ОСОБА_15 розпивали спиртні напої в кухні житлового будинку АДРЕСА_3 , в якому проживали ОСОБА_14 та ОСОБА_15 ..
Того ж дня, близько 22-00, в ході розпиття спиртних напоїв вказаними особами, ОСОБА_14 запропонував ОСОБА_11 піти в лісопосадку і напиляти дров, на що остання погодилася. У цей час ОСОБА_6 сказав ОСОБА_11 та ОСОБА_14 , що він також піде з ними за дровами, на що ОСОБА_11 сказала ОСОБА_6 , що з ними він не піде через стан свого сильного алкогольного сп`яніння. Після цього ОСОБА_6 став наполягати на тому, що він все таки піде з ОСОБА_11 і ОСОБА_14 за дровами, але ОСОБА_11 знову сказала, що з ними він не піде і попросила ОСОБА_6 піти з домоволодіння, внаслідок чого між ОСОБА_11 та ОСОБА_6 виникла сварка. В ході якої ОСОБА_6 схопив ОСОБА_11 рукою за зап`ясток правої руки.
ОСОБА_11 вивільнила свою праву руку з руки ОСОБА_6 і штовхнула його обома руками в груди, від чого останній впав на підлогу, а ОСОБА_11 розвернулася у бік виходу з кухні. Після цього ОСОБА_6 , маючи умисел на заподіяння будь-яких тілесних ушкоджень ОСОБА_11 , підвівшись, взяв в кухні за дві ніжки дерев`яну табуретку і, знаходячись позаду ОСОБА_11 , умисно наніс останній вказаною табуреткою один удар в праву тім`яну частину голови, від чого ОСОБА_11 впала на підлогу та втратила свідомість.
В результаті вказаних умисних дій ОСОБА_6 заподіяв ОСОБА_11 тілесне ушкодження у вигляді рани на шкірі правої тім`яної частини голови, яке відноситься до легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
Того ж дня, тобто 30.01.2013р., приблизно о 22-03, в кухні житлового будинку АДРЕСА_3 ОСОБА_14 , будучи обуреним вказаними діями ОСОБА_6 , підійшов до останнього і штовхнув його обома руками в груди, зробивши при цьому ОСОБА_6 зауваження, щодо його неправомірних дій. Від поштовху ОСОБА_14 ОСОБА_6 обперся на стіну і в цей час у нього раптово виник умисел на протиправне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_14 ..
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на протиправне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_14 , ОСОБА_6 одразу ж вийняв зі свого одягу кухонний ніж, що носив при собі, після чого, діючи умисно, з метою нанесення ОСОБА_14 тяжких тілесних ушкоджень, наніс останньому вказаним ножем один удар у ліву половину передньої поверхні грудної клітини, від чого ОСОБА_14 впав на підлогу кухні.
У результаті вказаних злочинних дій ОСОБА_6 . ОСОБА_14 заподіяні тілесні ушкодження у вигляді:
- сліпого, проникаючого, колото-різаного поранення передньої поверхні лівої половини грудної клітини, з напрямком раневого каналу спереду-назад, декілька знизу-вверх та ззовні-всередину, з загальною довжиною раневого каналу 21 см., з пошкодженням серцевої сорочки та передньої стінки лівого шлуночка, яке проникає в порожнину лівого шлуночка зі сліпим пораненням тканини міжшлуночкової перетинки серця;
- гемоперикарду, тампонади серця;
- лівостороннього гемотораксу, масивної внутрішньої кровотечі, що у живих осіб відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя, що в момент заподіяння (завдання) чи клінічному перебігу через різні проміжки часу спричиняють загрозливі для життя явища і котрі без надання медичної допомоги, за звичайним своїм перебігом, закінчуються чи можуть закінчитися смертю, що зумовило зупинку серцевої діяльності та дихання, а також припинення діяльності центральної нервової системи, внаслідок чого настала смерть ОСОБА_14 ..
У судовому засіданні обвинувачений винним себе визнав частково, суду пояснив, що 30.01.2013р., приблизно в 19:00, він та брат його співмешканки ОСОБА_16 - ОСОБА_17 прийшли на АДРЕСА_3 . Туди ж раніше прийшла ОСОБА_16 і її дочка ОСОБА_18 . У будинку перебувала ОСОБА_19 - співмешканка ОСОБА_20 . У кухні вони вчотирьох сіли до столу. За столом біля входу до кухні на стільці сиділа ОСОБА_21 , на іншому краю стола - ОСОБА_16 . Він теж сидів біля столу, а ОСОБА_22 стояв. Приблизно в 20:30, ОСОБА_16 почала сваритися з ним, дорікаючи його в тому, що він отримує від колишньої дружини гроші. Він сказав ОСОБА_23 , щоб вона заспокоїлася. ОСОБА_23 продовжувала говорити йому, що він ранком іде з будинку до жінок, а ввечері приходе додому, ревнувати його до ОСОБА_24 , його колишньої співмешканки. ОСОБА_16 підійшла до нього й штовхнула обома руками в груди, він впав з табуретки, табуретка також упала. У цей час підійшла ОСОБА_19 , та відштовхнула ОСОБА_23 , сказавши ОСОБА_23 , щоб та заспокоїлася. Коли він встав, то підняв табуретку, а потім кинув нею на голову ОСОБА_23 , що повернулася на своє місце та продовжувала сваритися з ним. Між ними стояла ОСОБА_25 . Табуретка впала між ОСОБА_21 й ОСОБА_23 . Після цього ОСОБА_16 сіла на стілець, свідомість вона не втрачала та узялася руками за голову. У цей час він сказав ОСОБА_26 , що раніше попереджав про можливий скандал, і той вийшов на вулицю. Після цього до ОСОБА_23 підбігла дочка ОСОБА_18 , що була перелякана. ОСОБА_27 дала ОСОБА_23 рушник, який ОСОБА_28 намотала собі на голову, так як зливала на голову воду, нібито змиваючи кров. Хвилин через 25-30, у кухню зайшов ОСОБА_29 , а він у цей час стояв біля грубки й курив. Польшин ОСОБА_29 підійшов до нього й ударив кулаком у ліве плече, від чого він упав вбік. ОСОБА_29 сказав йому, що він неправий, взяв із краю печі металевий прут довжиною приблизно 50 см і наніс йому ним удар по лівій лопатці. Він спитав ОСОБА_29 : «Що ти робиш?», після чого ОСОБА_29 знову вдарив його прутом. Він відбив удар ОСОБА_29 від себе. Після цього ОСОБА_29 знову замахнувся на нього прутом. Щоб уникнути удару, він взяв на столі ніж, що лежав на його краю, після чого наніс ним удар ОСОБА_29 . Куди саме прийшовся удар, не знає. Після цього ОСОБА_17 кинув прут, на мішок з дровами і пішов в сторону виходу. У цей час ОСОБА_16 встала зі стільця, та зайшла в кімнату з дитиною, ОСОБА_22 сів на її місце. Потім до нього, підійшла ОСОБА_21 й спитала, що він робить, чому махає ножем і попросила опустити його, взявши за лезо ножа. Потім ОСОБА_19 запропонувала йому піти на вулицю покурити, після чого він з нею вийшов на вулицю. Ніж ОСОБА_21 , тримала у себе. ОСОБА_27 кричала на нього, питаючи, що він робить, говорила, що він збожеволів. Він попросив повернути ніж, так як збирався йти з двору у місто, але ОСОБА_30 його не віддала. Першим до будинку зайшов він, слідом за ним зайшла ОСОБА_21 . Польшин ОСОБА_29 сидів на підлозі між столом і стільцем, його голова була опущена. Він подумав, що ОСОБА_29 спить. Після цього він запитав у ОСОБА_21 : «Що, ОСОБА_29 спить?», після чого підійшов до нього й зробив йому кілька ляпасів, називаючи його по імені, однак ОСОБА_29 ніяк не реагував. Очі ОСОБА_29 були ненабагато відкриті. Він сказав ОСОБА_27 , щоб вона викликала швидку допомогу. ОСОБА_16 стала комусь дзвонити. Після чого він пішов з будинку, тому що подумав, що зараз прийдуть родичі з якими він не хотів скандалити. Ніж, яким він завдав удару ОСОБА_26 , належить йому. Він кухонний, загальною довжиною приблизно 20-25 см.. Цей ніж він давав ОСОБА_26 приблизно 28 січня 2013 року. Він пішки пішов на АДРЕСА_4 , де жив з ОСОБА_16 , де попив чай. Після цього пішов на вулицю, де роздумував, усвідомлюючи, що вчинив злочин. 31.01.2013р., після 05:00, він прийшов додому до ОСОБА_24 на АДРЕСА_2 . Двері квартири відчинив ключами які в нього були. Він зрозумів, що вчинив злочин, вбив ОСОБА_20 . Його убивати він не хотів, тому що в нього з ним були нормальні відносини, він захищався від ОСОБА_29 . У вчиненому розкаюється, вважає себе винним у перевищені меж необхідної оборони. Також пояснив, що 30.01.2013 р. потерпіла ОСОБА_11 розповідала йому, що 29.01.2013 р. вона з ОСОБА_31 в посадці пиляла дерева на дрова і їй на спину та голову впала частина дерева, тому тілесні пошкодження можуть бути у неї від цього, а не від удару табуреткою.
Зазначив, що докази по справі сфабриковані слідчими та прокурорами. Він не перебував в стані алкогольного сп`яніння, речові докази (ніж, табуретка, кочерга, футболка) відрізняються від тих, що були на місці події.
Незважаючи, на вказане винність обвинуваченого у вчинені кримінальних правопорушень саме за обставинами встановленими судом знайшли своє підтвердження під час судового провадження сукупністю досліджених та проаналізованих судом доказів.
Так потерпіла ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснила, що вони з обвинуваченим ОСОБА_6 проживали разом як чоловік і жінка. На той момент вони з ОСОБА_6 вже посварились й розійшлись. Посварились 21 грудня 2012 року. Пояснила, що до цього було все нормально, вони спілкувались: ОСОБА_14 , ОСОБА_19 , ОСОБА_6 та вона. Перебували в дружніх стосунках. Неприязних стосунків не має. 30.01.2013 року в 7.15 ранку ОСОБА_11 посадила дитину ( ОСОБА_32 )в автобус, щоб вона поїхала до школи. Через 15-20 хвилин, вона зі своїм братом, ОСОБА_14 , пішли до Новоіванівки П 'ятихатського району Дніпропетровської області, там проживала її мама- ОСОБА_12 . Мама подзвонила і попросила, щоб брат поміняв лічильник електричний, старий зняв,новий встановив. Вони змінили лічильник, брат взяв у матері продукти і пішли назад в місто Жовті Води. Брат попросив її, щоб вона зі свого телефону подзвонила ОСОБА_33 , на що ОСОБА_11 відповіла, що дзвонити не буде, тому що не хоче з ним миритися. Тоді він попросив дати йому телефон. Потерпіла дала телефон і він дзвонив з її телефону ОСОБА_33 . Брат попросив ОСОБА_34 , щоб той приїхав до брата на район Водобуд в гості. ОСОБА_35 просив ОСОБА_36 , щоб той примирив потерпілу з ним, на що вона відповіла ні. Брат ОСОБА_11 сказав ОСОБА_6 взяти пляшку горілки і приїхати до нього в гості. ОСОБА_35 йому відповів: "Як я візьму горілку, якщо ти закодований і не п`єш? "

ОСОБА_29 сказав на це, що поясне йому що таке кодування і на що викидається 100 гривень.

В цей же день в 14.00 ОСОБА_35 з вокзалу Жовтих Вод виїхав на автобусі. В 14.35 він був на Потапова,8. Брата не було, потерпіла стояла у дворі, коли він зайшов. ЇЇ брат поїхав до себе додому на АДРЕСА_3 , там де це все сталося, годувати собаку. ОСОБА_11 йому подзвонила і сказала: « ОСОБА_29 ,їдь швидше сюди, приїхав ОСОБА_35 .» Він сказав,що зараз буде. Коли він приїхав, ОСОБА_11 готувала їсти, мала прийти дитина зі школи. Вона їх накормила. ОСОБА_6 приїхав з пляшкою, так як ОСОБА_17 просив. Вони випили, вона тоді не пила. Десь о 17.30- 17.40 вони вийшли з Потапова,8: дитина, ОСОБА_14 , ОСОБА_6 і вона та пішли на ОСОБА_37 , 52. Там знаходилась ОСОБА_19 . Коли вони зайшли до будинку, ОСОБА_15 сиділа на стільці. ОСОБА_29 спитав її що вона робить. ОСОБА_15 зайшла в сусідню спальню, взяла 250г горілки, доречи вона теж була закодована тоді, і запропонувала випити. Пуріс розлила на чотирьох: ОСОБА_33 , потерпілій, ОСОБА_29 і собі. ОСОБА_11 випила 2 рази по грамів 30 і все. Вони сиділи розмовляли, лузали насіння. Катя, донька ОСОБА_11 , попросила поставити диск в DVD. ОСОБА_15 пішла з нею до іншої кімнати. ОСОБА_11 з братом стояли в той час на кухні. ОСОБА_14 попросив ОСОБА_11 сходити з ним до лісосмуги по дрова. Потерпіла сказала, що сходить, але пізніше. Вони завжди ходили після десятої години. Горілка закінчилась і ОСОБА_25 запропонувала сходити з нею по горілку. ОСОБА_11 сказала,що не піду, тому що скоро треба буде вкладати дитину спати. Вона знов попросила, ОСОБА_11 погодилась ,але сказала, що заходити нікуди не буду, вона буде стояти на дорозі.

В той день дитина знаходилась в кімнаті, дивилась телевізор. Сиділи спілкувались, потім ОСОБА_11 з ОСОБА_38 почали за дрова говорити. Останній запропонував піти за дровами після 10 години, оскільки посадки охороняються.

В цей день ОСОБА_35 намагався помиритися. Хотів, щоб її брат помирив їх, на що вона відповіла відмовою. Потім, сварка виникла з приводу посадки, щоб піти по дрова, ОСОБА_35 сказав: «Я піду з вами». Потерпіла сказала ОСОБА_6 , що він з ними не піде, тому що дуже п`яний». ОСОБА_39 запропонував йому поспати, поки вони повернуться.

До удару була сварка, ОСОБА_6 , вважав, що вона іде гуляти. Брат потерпілої в цей момент пішов на двір вигулювати собаку. ОСОБА_6 схопив її за рук та почав казати, яка вона погана. Почав ображати поганими словами. Вона вирвала свою руку і штовхнула його у груди. Він впав на спину, на лікті. ОСОБА_11 розвернулась і направилась до виходу, можливо шаг-півтора зробила, коли відчула удар по голові. Вона стояла спиною, та не бачила, що у нього було в руках. Пам`ятає тільки, що дитина біля неї стояла. Вона пам`ятає як впала, відчинились двері і зайшов ОСОБА_29 . Сварок, конфліктів між ОСОБА_6 и ОСОБА_29 до цього не було. ОСОБА_29 та ОСОБА_21 були закодовані, але пили.

ОСОБА_35 пив домашню горілку. Пили спочатку на Потапова, 8. Пили вони разом з братом, однаково. Пляшка 0,5 л. Після цього вживали на ОСОБА_40 , 52, коли вже прийшли до брата додому. У ОСОБА_21 була пляшка домашньої горілки 250 грам, на чотирьох. Тоді з ними пила і ОСОБА_11 , два рази грам по 30. До цього ОСОБА_11 не вживала. Потім пішла ОСОБА_21 ще по горілку, коли вже попросила, щоб ОСОБА_11 пішла з нею, купили ще 1 л. Вони не допили, але скільки залишалось вона не знає пляшка була темна, не прозора. Випивали багато. Брат вживав так само як і ОСОБА_35 , може менше, але не більше. Вони хитались. Але ходити могли, розмовляли нормально. Але було видно, що людина п`яна. Вони не валялись, мовлення було незв`язним, плутались у словах.

Після удару в потерпілої сильно заболіло справа. Її привезли на прийомний покій, мазали чимось голову, дуже пекло, потім шили, але вона цього вже не пам`ятає. Лікар попросив лягти в лікарню, щоб зробити знімок, на що вона відповіла, що в неї немає грошей. Було розсічення, гематома. Через три дні ОСОБА_11 необхідно було приходити на перев`язку, а через 13-14 тільки зняли.

Конфлікт з обвинуваченим виник з приводу дров, його не брали з собою. Він почав ображати ОСОБА_11 .. В той день вони з обвинуваченим не мирилися. Вони розмовляли, але не так як звичайно. Пам`ятає, що як отямилась, біля неї ОСОБА_18 стояла, ОСОБА_21 голову мила, а брат сидів, ніби він спав. Сидів між столом і стільцем на підлозі. Під час удару всі були присутні. Поки ОСОБА_11 не отримала удар по голові, ОСОБА_14 та ОСОБА_6 не сварилися.

Вона відчула сильний удар в праву задню частину голови, після чого втратила свідомість. Коли прийшла в себе побачила, що ОСОБА_29 сидів на підлозі біля столу, що стоїть біля вікна, голова його була опущена донизу. ОСОБА_21 сказала, що ОСОБА_29 , мабуть, заснув, і сказала, що відведе його до кімнати спати. ОСОБА_21 доторкнулася до ОСОБА_29 та сказала, що він холодний. Після цього вона та ОСОБА_21 поклали ОСОБА_29 на підлогу кухні на спину, при цьому він не подавав ознак життя. Потім ОСОБА_21 почала робити ОСОБА_29 непрямий масаж серця, а вона - штучну вентиляцію легень. Вона та ОСОБА_21 зрозуміли, що ОСОБА_29 мертвий.
Із показань потерпілої ОСОБА_12 , слідує, обвинуваченого ОСОБА_6 знає, її дочка ОСОБА_16 з ним як познайомилася, він її десь там тримав, вона її шукала. Поки вони приходили до неї стосунки були дружніми. Вона 29 січня 2013 року пішла в село, там в них будинок. І так само в ОСОБА_41 , він теж там мешкає, доглядала за ним. 30 січня 2013 р. вони прийшли вдвох ( ОСОБА_17 і ОСОБА_16 ). Прийшли, ОСОБА_29 встановив лічильник, ну і збиралися вони додому. ОСОБА_12 з ними, а ОСОБА_29 каже: «Мам, чого ти будеш іти, я завтра прийду, завалю антену і тоді разом ми підемо додому». ОСОБА_12 з ним погодилась. Вони вдвох пішли додому, взяли тормозок. Вже був вечір, десь біля 20:00. Свідку зателефонував онук ОСОБА_42 , та повідомив, що треба збиратися та йти, оскільки ОСОБА_29 направили до лікарні. Стала вдягатися. ОСОБА_43 сказав, що буде чекати посеред поля. ОСОБА_44 пішов навпростець, оскільки була зима: сніг, ожеледь. Коли потерпіла дійшла до нього, він взяв її під руку і повів далі, бо вона вже не могла йти. Довів ОСОБА_12 до каменів, де вона попросила його йти далі самому та викликати швидку, оскільки він молодший. Коли ОСОБА_12 дійшла до повороту, там де трансформатор, то побачила, що біля будинку стоїть швидка. Вже коли доходила до будинку, бачила швидка стоїть, міліція стоїть. В ОСОБА_12 ноги підкосилися, вона ледь зайшла у двір. В хату її не пустили. ОСОБА_12 відштовхнула лікаря і забігла в хату. Там лежав її син. Пропонували їй в лікарню лягати, проте вона відмовилась через брак коштів. Вона зателефонувала знайомому та попросила дати їй грошей . Останній на другий день зранку привіз гроші.

ОСОБА_6 з ОСОБА_38 були знайомі десь 8 місяців. Коли проходили разом, то між ними були нормальні стосунки. Свідок ніколи не помічала, щоб які-небудь суперечки виникали.

Щодо цивільного позову ОСОБА_12 пояснила, що дещо купувала на похорон. Всіх чеків вона не збирала, бо про це не думала, що знадобляться, щось брала з дому. Свідок втратила зуби, через нервовий зрив. ОСОБА_12 хворіє на цукровий діабет.

ОСОБА_14 випивав, але в бійки ніколи не ліз. Психічний стан у нього нормальний. Перед тим, що сталося, він був закодований. Останній раз він був закодований разом із ОСОБА_21 . ОСОБА_6 приходив і вони йшли по самогон. ОСОБА_35 теж випивав. Він навіть до ОСОБА_12 додому з горілкою приходив. Це не кожен день було. Наприклад, прийшли перший раз взяв пляшку, другий раз немає нічого, третій раз приніс. По кількості, пляшка на них трьох, посиділи, пошуткували-пошуткували і все, нічого такого. Коли ОСОБА_12 прийшла в будинок, ОСОБА_11 була біла, як стіна. Коли забирали ОСОБА_29 , їй запропонували накласти шви. Коли ОСОБА_6 її вдарив табуреткою, він їй розбив голову. Вона не бачила як бив, оскільки її при цьому не було. Коли прийшла бачила, що в неї як гематома була на голові. Ряднинка була в крові, на стіні кров була. Були присутні міліція, експерти. Нікого з учасників не було в стані алкогольного сп`яніння.

Малолітній свідок ОСОБА_45 показала, що знає ОСОБА_46 , оскільки він проживав із її мамою по АДРЕСА_5 . Вона його бачила 30 січня 2013 року о 07.15 год. їхала на маршрутці до школи , перший урок починається о 08.30 год., в цей день в неї було 5 уроків , які закінчилися о 13.10 год. Вона поїхала додому і о 14.00 год. була вдома. Вказала, що мешкає разом з бабусею і дідусем на Водобуді , по АДРЕСА_6 . , ще буває мама її - ОСОБА_16 . Коли вона приїхала додому то у них був ОСОБА_47 , мама та її хрещений ОСОБА_14 , він був доброю людиною , дарував їй подарунки. Бабусі і дідуся не було з ними, тому що поїхали в село. Мама варила їсти , а ОСОБА_47 і ОСОБА_29 сиділи за столом і про щось балакали, вони не сварилися. Коли вона приготувала їсти вони усі поїли і пішли на АДРЕСА_3 , вже був вечір, там живе ОСОБА_19 , яка мешкала із її хрещеним, вони просто пішли у гості. Бачила , що мама , ОСОБА_47 , хрещений і ОСОБА_21 пили горілку. Пройшов час і ОСОБА_47 їх із мамою та ОСОБА_21 послав ще по горілку, вони купили і прийшли додому , де вони ще пили. Потім із ОСОБА_21 сиділи в кімнаті біля телевізору , вона їй ставила мультфільми , а хрещений вийшов з цуциком погуляти на двір , а мама з ОСОБА_48 сварилися на кухні , чого сварилися вона не знає , потім ОСОБА_47 схопив маму за руку , вона хотіла вирватись і його штовхнула в груди, а ОСОБА_47 впав з табуреткою , коли піднявся взяв табуретку обома руками , підняв і вдарив маму по голові , мама стояла спиною до нього , бо хотіла вийти на вулицю, після вдару маму впала на коліна , потім підбігла ОСОБА_19 і дала рушник, щоб мама замотала голову. Потім зайшов хрещений в хату і сказав ОСОБА_49 ти не прав, штовхнув його , ОСОБА_49 обперся там де піч , після цього ОСОБА_47 дістав ніж з руки , на руці були дві дівчачі резинки для волосся, якими він кріпив ніж і вдарив її хрещеного ОСОБА_20 . Ніж був маленький, з світло-коричневою ручкою, після вдару ножем хрещений впав між табуреткою і столом. Яшар вийшов на двір з ножем, до хрещеного підбігла ОСОБА_21 і сказала , щоб той йшов спати , коли доторкнулися до ОСОБА_29 то він був холодний. Мама телефонувала в швидку та в міліцію.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_50 пояснив, що працює лікарем, надавав медичну допомогу ОСОБА_6 . В 2013 році, ОСОБА_50 був черговим хірургом у відділенні, доставили хворого з ножовим пораненням навколо пупочної області і була надана допомога. У ОСОБА_6 були скарги щодо рани навколо пупочної області, ОСОБА_50 провів огляд тілесних ушкоджень і нічого не виявив окрім рани. Він зробив ОСОБА_33 місцеву анестезію, а потім загальну це робив лікар анестезіолог, тому що розширилася операція. ОСОБА_6 скаржився на біль в животі.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_51 пояснив, що працював виїзним фельдшером, був виклик про поранення черевної порожнини. Коли приїхали, надали медичну допомогу та транспортували в приймальне відділення, ніяких скарг від ОСОБА_6 не надходило. Інші тілесні ушкодження не були виявлені, вони оглядали лише ножове поранення . Допомогу він надавав лише на виїзді, потім йому надавали допомогу в лікарні. ОСОБА_6 повідомив про те що він сам собі наніс ножове поранення .

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_52 пояснив, що працює лікареманестезіологом, був черговим лікарем. Надавав медичну допомогу ОСОБА_6 , в нього була колота рана, він провів інтенсивну терапію та наркоз. Хворий скаржився на різкий біль в животі, ніяких інших тілесних ушкоджень у нього він не бачив , крім ножового поранення. Хірург оглядав все тіло перед операцією і теж нічого не виявив. ОСОБА_6 була введена звичайна доза наркозу, і ніяких ознак алкогольного сп`яніння в ОСОБА_6 не було. Операція проводилася в той же день , коли його доставили.

Свідок: ОСОБА_53 - слідчий, що проводив кримінальне провадження, пояснив , що працює старшим слідчим ОСОБА_54 , він здійснював розслідування з моменту внесення в ЄРДР, затримував ОСОБА_6 по 208 КПК України. Після затримання ОСОБА_6 скаржився лише на ножове поранення, яке спричинив собі сам і на різкий біль в животі, на інше він не скаржився ні слідчому, ні в слідчому ізоляторі. 04.02.2013 року ОСОБА_6 привезли з лікарні у райвідділ, про те щоб визвати йому лікаря через гострий біль, прохань від обвинуваченого не надходило. 13.02.2013 року слідчі возили ОСОБА_6 на слідчий експеримент, і теж від нього не надходило ніяких прохань про погане самопочуття та про виклик швидкої допомоги. ОСОБА_6 при допиті 06.02.2013 року пояснив, що в ході інценденту ОСОБА_17 йому наносив удар кочергою в район лівої лопатки, після чого була призначена судово-медична експертиза, яка проведена 13.02.2013 року.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_55 пояснила, що 30.01.2013 року, після 20.00год. вона та ОСОБА_56 вийшли з роботи, у ОСОБА_57 заграв телефон , це зателефонував ОСОБА_6 і сказав, що підрізав чоловіка. ОСОБА_58 попросила в неї зателефонувати ОСОБА_19 , вона мала її номер телефону, оскільки разом працювали і запитати що трапилося. Вона зателефонувала і почула в трубку крики , плач , коли спитала , що трапилось їй відповіли що ОСОБА_49 зарізав ОСОБА_29 , про що вона сказала ОСОБА_59 .

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_60 пояснила, що ОСОБА_49 це її колишній цивільний чоловік, разом прожили 16 років , він хороша людина , його всі сусіди поважали і любили, взагалі він не пив , міг випити на свята та на Дні народження , неконфліктний і поки не зв`язався з ОСОБА_28 більше чарки він не випивав ніколи. ОСОБА_35 її ніколи не бив .

ОСОБА_16 їй телефонувала 30 січня 2013 року, приблизно о 09.30 годині , коли вона була у першу зміну на роботі , та була вже дуже п`яна і їй було незрозуміло чому вона телефонує , але нічого не казала їй і вона кинула слухавку. Потім ввечері , після роботи, їй зателефонував ОСОБА_35 і сказав , що вбив людину , вона йому не повірила, та переказала про це Чертковій. Прийшла додому , лягла спати , заснула а коли проснулась в ранці , то побачила ОСОБА_61 вдома , він був тверезий , одягнутий в дублянку, бейсболку, штани та сидів на стільці, в нього були ключі від хати. Вона в нього запитала чи правда ,те що він вбив людину і за що , на що він відповів їй , що вони побилися і він його підрізав ножем. ОСОБА_35 переодягнув светр оскільки акуратний. Потім почала стукати у двері міліція, він пішов на кухню , де взяв ніж та пирхнув себе ножем, вона ніж в нього відібрала та кинула в умивальник і викликала швидку, коли приїхала швидка і разом з міліцією вона їх впустила до хати, лікарі положили його на кровать , зняли светр , обробили рану і повезли в лікарню.

Допитані в судовому засіданні в режимі відеоконференції в якості свідків ОСОБА_62 та ОСОБА_63 суду пояснили, що вони були запрошені понятими при огляді квартири в м.Жовті Води (точну адресу не пам`ятають) 31.01.2013 року. Вони були присутні при огляді квартири. Також була присутня власниця квартири. Було вилучено 2 ножі. Свідки підписали протокол огляду без зауважень, вони не пам`ятають, щоб вилучались інші речі, зокрема куртка та телефон.
Окрім показань потерпілого та вищезазначених свідків, судом були досліджені письмові та речові докази по справі, якими також підтверджується винність обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні злочину, за встановлених судом обставин в межах обвинувачення, визнаного судом доведеним.

Із висновку № 08 «Е» від 04.02.2013 р. судово медичної експертизи (т. 1 а.с. 200-201) у відношенні ОСОБА_11 , слідує, що у неї за даними медичних документів виявлена забита рана на шкірі правої скроневої області голови, що могла бути спричинена при одноразовому ударі тупим твердим предметом, можливо, жорсткої конструкції, або при співударені з подібним предметом. Не можна виключити, що це тілесне ушкодження могло бути спричинено при обставинах, які зазначені в постанові про призначення експертизи, а саме: «при ударі в праву потилочну частину голови». Давність спричинення ушкодження може відповідати 30.01.2013 р., що підтверджується даними медичних документів. Тілесне ушкодження відноситься до категорії легких, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
За результатами додаткової судово медичної експертизи № 17 від 20.03.2013 р. до висновку № 08 "Е" судово медичної експертизи, що була проведена у відношенні потерпілої ОСОБА_11 з її оглядом після зняття хірургічних швів, зроблено висновок, що в неї виявлено рубець, який є наслідком загоєння хірургічно обробленої (забитої) рани на шкірі правої тім`яної частини голови. Локалізація тілесного ушкодження, виявленого при експертизі у ОСОБА_11 не співпадає з локалізацією ушкодження, зазначеного в наданих медичних документах. Це тілесне ушкодження могло бути спричинено при одноразовому ударі тупим твердим предметом, можливо, - жорсткої конструкції і видовженої форми (переваженням довжини над шириною), з досить чітко вираженим краєм або ребром, або при співударені з подібним предметом. Давність спричинення тілесних ушкоджень може відповідати даті на яку вказує потерпіла 30.01.2013 р., що також підтверджується даними медичних документів на ім`я ОСОБА_11 (т. 2 а.с. 116-117).
Вказані висновки судово медичних експертиз у судовому засіданні підтвердив судово медичний експерт ОСОБА_64 , який проводив обидві судово медичні експертизи, а також роз`яснив, що на момент огляду при проведені додаткової експертизи не було ніяких даних, що травма виявлена у потерпілої на голові, була повторною, був лише шов від однієї травми.
Із протоколу від 30.01.2013 р. огляду трупа ОСОБА_14 (т. 1 а.с. 14-18) слідує, що він знаходився в приміщенні будинку АДРЕСА_3 на підлозі біля кухонного столу, обличчям вверх, верхні та нижні кінцівки витягнуті вздовж тулуба. На шкірі правої щоки мається поверхневе та лінійне ссадно довжиною 0,4 см., шириною 0,1 см., краї його рівні, гострі. На шкірі лівої половини підборіддя є поверхнева (в кордонах шкіри та підшкірно жирової клітини) рана нерівної дугоподібної форми, довжиною 2,2 см., шириною розходження країв до 0,3 см., краї рани рівні, кінці загострені, стінки рівні. Ссаднень на краях немає. На шкірі лівої половини передньої поверхні грудної клітки по ключичній лінії по нижньому краю четвертого ребра на 8,5 см. від середньої лінії мається рана довжиною 2,1 см., шириною розходження країв до 0,6 см.. Краї рівні, без ссаднень. Кінець направлений в середину, «П» - подібний кінець направлений назовні, овальний.
Протоколом огляду місця події від 30 31.01.2013 р. (т. 1 а.с. 20-27) підтверджено, що в приміщенні кухні буд. № 52 по вул. Поштовій в м. Жовті Води виявлено труп ОСОБА_14 , на стіні з правої сторони від входу на кухню на відстані 1,5 м. від підлоги є плями бурого кольору. На підлозі хаотично лежать чотири доріжки з тканини. На зовнішній стороні другої від входу доріжки є плями бурого кольору різної форми. Під час огляду було вилучено: у ОСОБА_15 жіночу футболку на передній частині якої є плями бурого кольору, три кухонних ножі загальною довжиною по 23,4 см., 23,1 см.. 20,5 см., відповідно, а також ніж довжиною 16,5 см., та ніж кухонний, на якому є плями бурого кольору, загальною довжиною клинка 20,2 см., що був упакований у пакет № 037700.
Під час пред`явлення речей для впізнання, а саме ножів вилучених 30-31.01.2013 р. у буд. АДРЕСА_3 (т. 1 а.с. 239, 241, 245) потерпіла ОСОБА_11 , свідок ОСОБА_15 , неповнолітній свідок ОСОБА_65 впізнали один і той же ніж, який був вилучений за вказаною адресою та поміщений до пакету експертної служби № 0397900, ОСОБА_11 - як ніж, який обвинувачений постійно носив при собі, ОСОБА_15 - як ніж, який вона забрала у обвинуваченого 30.01.2013 р., приблизно о 22-00, в дворі домоволодіння АДРЕСА_3 , неповнолітнього свідка ОСОБА_45 - як ніж яким обвинувачений 30.01.2013 р. в кухні будинку АДРЕСА_3 наніс удар ОСОБА_14 ..
Висновком від 19.04.2013 р. № 126 судово медичної молекулярно генетичної експертизи підтверджено, що ДНК крові на клинку ножа походить від загиблого ОСОБА_66 (т. 2 а. с. 192-199).
Із висновку № 271-МК від 23.04.2013 р. судово медичної експертизи слідує, що пошкодження на шматку шкіри з лівої сторони грудної клітки від трупа загиблого ОСОБА_14 могло бути заподіяно клинком цього ж ножа. (т. 3 а. с. 104-108)
Із протоколу від 02.02.2013 р. тимчасового доступу до речей і документів (т. 1 а.с. 129-132) слідує, що в хірургічному відділенні СМСЧ-9 м. Жовті Води оглянуті та вилучені речі обвинуваченого, в яких він 31.01.2013 р. був доставлений до медичного закладу після завдання самим собі ножового поранення, а саме в тому числі куртка чоловіча чорного кольору, штани спортивні з плямами бурого кольору на їх передній частині, штани чоловічі з плямами бурого кольору на їх передній частині як з зовнішньої так і з внутрішньої сторони. При цьому на куртці пошкоджень, або нашарувань речовин не зафіксовано.
Із висновку від 25.03.2013 р. № 248 судово медичної експертизи двох штанів, светра, що були вилучені в медичному закладі, куди було доставлено обвинуваченого, після того як він завдав собі ножем тілесних ушкоджень, слідує, що на них виявлені сліди крові, що можуть належати як загиблому, так і обвинуваченому. (т. 2 а. с. 206-209)
Відповідно до висновку від 26.03.2013 р. № 24 судово медичної експертизи трупа ОСОБА_14 (т. 2 а. с. 216-224): його смерть настала від проникаючого сліпого колото-різаного поранення передньої поверхні лівої половини грудної клітки (з напрямком раневого каналу спереду-назад, декілька знизу-вверх та ззовні-всередину, з загальною довжиною раневого каналу 21 см) з пошкодженням серцевої сорочки та проникаючим сліпим пораненням лівого шлуночку серця, яке супроводжувалось гемоперикардом (кров в порожнині серцевої сорочки) та лівостороннім гемотораксом (кров в лівій плевральній порожнині), масивною внутрішньою кровотечею (загальний обсяг крові в порожнині серцевої сорочки та в лівій плевральній порожнині - 1784 мл), що зумовило зупинку серцевої діяльності та дихання та припинення діяльності центральної нервової системи. Настанню смерті ОСОБА_14 суттєво сприяв стан тяжкого отруєння етиловим алкоголем, в якому перебував потерпілий на момент настання смерті. Смерть його могла наступити приблизно за 0,5-1,5 години до моменту огляду трупу на місці його знайдення в термін часу з 21-ї години 30 хв. до 22-ї години 30 хв. 30.01.2013 р., що підтверджується даними, отриманими при досліджені трупа. Від моменту спричинення всіх тілесних ушкоджень, виявлених при дослідженні трупа ОСОБА_14 , до моменту настання його смерті міг пройти короткий термін часу, який вимірюється хвилинами. Смерть ОСОБА_14 наступила від проникаючого сліпого колото різаного поранення передньої лівої половини грудної клітки з пошкодженням серцевої сорочки та проникаючім сліпим пораненням лівого шлуночку серця, яке супроводжувалось гемоперикардом та лівостороннім гемотораксом, масивною внутрішньою кровотечею, що зумовило зупинку серцевої діяльності, дихання та припинення діяльності центральної нервової системи. Тілесне ушкодження виявлене при судово медичному дослідженні трупа ОСОБА_14 у живих осіб відноситься до тяжких, небезпечних для життя, що в момент заподіяння (завдання) чи клінічному перебігу через різні проміжки часу спричиняють загрозливі для життя явища і котрі без надання медичної допомоги, за звичай своїм перебігом, закінчуються чи можуть закінчитися смертю. В даному конкретному випадку це ушкодження потягло за собою смерть потерпілого. Тілесне ушкодження різана рана на шкірі лівої половини підборіддя, виявлене при дослідженні трупа ОСОБА_14 , відноситься до категорії легких, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Тілесне ушкодження лінійне поверхневе садно на шкірі правої щоки, виявлене при дослідженні трупа ОСОБА_14 , відноситься до категорії легких. Між тілесним ушкодженням сліпим проникаючим колото різаним пораненням передньої поверхні лівої половини грудної клітки з пошкодженням серцевої сорочки та з проникаючим сліпим пораненням лівого шлуночку серця, наявним у потерпілого ОСОБА_14 і настанням його смерті існує прямий причино наслідковий зв`язок. Приймаючи до уваги характер тілесного ушкодження, яке призвело до смерті потерпілого, а саме поранення серця, «відвертання летального наслідку при своєчасному наданні потерпілому ОСОБА_14 медичної допомоги» представляється вкрай малоймовірним, практично неможливим. Після заподіяння йому тілесних ушкоджень потерпілий ОСОБА_14 міг самостійно пересуватися та здійснювати будь які активні дії дуже обмежений термін часу, який вимірюється хвилинами (протягом 1-2 хвилин).
Із протоколу огляду місця події від 08.02.2013 р. (т. 2 а.с. 62-66) слідує, що за адресою: АДРЕСА_3 в кухні на печі виявлена та вилучена металева кочерга, якою загиблий ОСОБА_14 нібито наніс обвинуваченому удар у ділянку лівої лопатки.
Згідно з додатковим висновком від 26.04.2013 р. № 25 судово - медичної експертизи трупа ОСОБА_14 (т. 3 а. с. 3-4), зробленого за результатами слідчого експерименту за участю обвинуваченого 13.02.2013 р.: не можна виключити, що загиблий ОСОБА_14 в момент завдання йому удару ножем міг знаходитися в положенні «замаху на обвинуваченого прутом зверху, опускаючи його різко в ділянку його голови»;
- не можна виключити, що тілесне ушкодження сліпе, проникаюче, колото різане поранення передньої лівої половини грудної клітки, могли бути спричинені тим способом, на який вказав підозрюваний ОСОБА_6 , тобто при розташуванні ОСОБА_14 і ОСОБА_6 обличчям один до одного при одному ударі ножем, який підозрюваний ОСОБА_6 тримав в праві руці в напрямку спереду назад, декілька знизу вверх та ззовні всередину;
Тому суд вважає, що додатковий висновок судово медичної експертизи та показання обвинуваченого про те, що обвинувачений наніс удар ножем, будучи вимушеним захищатися від удару, що хотів йому в ділянку голови нанести загиблий металевим прутом (кочергою) після вже нанесеного удару по лівій лопатці, не відповідають дійсним обставинам кримінального правопорушення, так як спростовуються показаннями неповнолітнього свідка ОСОБА_45 , що давала стабільні показання як в ході досудового, так і судового провадження, а також відсутністю на тілі обвинуваченого слідів тілесних ушкоджень, що свідчили б про те, що як стверджує обвинувачений, перший удар загиблий наніс йому металевим прутом по лівій лопатці.
Відповідно до висновку № 16/15 від 26.03.2013 р. судово медичної експертизи у відношенні обвинуваченого виявлені наступні тілесні ушкодження: - колото різана рана лівої половини передньої стінки черева в 2,2 см ліворуч від пупка та 0,4 см вище нього, проникаюча в черевну порожнину без поранення органів черевної порожнини. Ці тілесні ушкодження могли бути спричинені при одноразовій дії (ударі) твердим предметом плоскої форми, жорсткої конструкції, з обмеженою контактуючою поверхнею з загостреним кінцем та ребром, або при співударянні з подібним предметом. На колото різаний характер ушкодження вказує наявність рівних неосаднених країв рани та одного гострого кінця рани (другий кінець рани в наданих медичних документах також описаний як «гострий»). Таким предметом може бути лезо ножа. Локалізація тілесного ушкодження, - колото різаної рани лівої половини передньої стінки черева в 2,2 см ліворуч від пупка та 0,4 см вище нього, доступна для спричинення такого ушкодження власноруч. (т. 3 а.с. 66-68).
Оглядом речових доказів: жіночої футболки, 6 кухонних ножів, клинок ножа, чоловічої кепки, куртки, светра, брюк, спортивних брюк, пари шкарпеток, пару чобіт, дерев`яну табуретку, металеву кочергу, зразки крові ОСОБА_11 , ОСОБА_15 , ОСОБА_6 , осади крові з ножа, 2 сліди пальців рук, мікрооб`єкти з долонь обох рук трупа ОСОБА_14 на двох дактилоплівках, 3 дактилоскопічні карти з відбитками пальців рук ОСОБА_11 , ОСОБА_15 , ОСОБА_6 які знаходились в камері зберігання речових доказів Жовтоводського МВ ГУ МВС в Дніпропетровській області;
Дослідженими відеозаписами: слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_15 ; слідчого експериментом з підозрюваним ОСОБА_6 ; слідчим експериментом з потерпілою ОСОБА_11 ;
висновками судово-психіатричної експертизи, відповідно до яких під час вчинення злочину ОСОБА_6 міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, хронічним психічним захворюванням не хворів та не хворіє. Наявні емоційно нестійкі розлади психіки.

Зазначені письмові докази по справі зібрані відповідно до вимог кримінального процесуального закону, є допустимими та належними, та такими, що в їх сукупності безпосередньо вказують на вчинення обвинуваченим діяння, за встановлених судом обставин в межах обвинувачення, визнаного судом доведеним, відповідають показанням обвинуваченого, потерпілих та свідків по справі.

Показання потерпілих та свідків, дані наведених процесуальних документів, та на підставі сукупності доказів встановлені судом фактичні обставини справи свідчать про неможливість формування штучних доказів, однобічність проведення досудового розслідування.

Суд, керуючись ст. 94 КПК України, оцінює наведені докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом з урахуванням з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору їх достатності, та взаємозв`язку, з урахуванням того, що по справі забезпечено всебічний, повний та об`єктивний розгляд всіх обставин в їх сукупності та приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні діяння, за встановлених судом обставин в межах обвинувачення, визнаного судом доведеним.

На досудовому слідстві дії ОСОБА_6 кваліфіковано, зокрема, за ч. 1 ст. 115 КК України як умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Разом з цим, проаналізувавши в сукупності вищенаведені докази, користуючись своїм правом, визначеним ст. 337 КПК України, суд вважає за необхідне вийти за межі висунутого ОСОБА_6 обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, враховуючи, що це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження та викликано необхідністю надання правильної правової кваліфікації діям обвинуваченого ОСОБА_6 .

Доводи обвинуваченого ОСОБА_6 про те, що у нього не було умислу на нанесення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_14 , а також його посилання, що ніж він взяв лише з метою свого захисту від протиправних дій потерпілого, також перевірено судом, однак суд розцінює їх як спосіб захисту власних інтересів та спробу уникнути відповідальності за вчинене.

Посилання обвинуваченого ОСОБА_6 щодо психічної неврівноваженості ОСОБА_14 (знаходження на обліку в ПНД та притягнення до відповідальності за правопорушення пов`язані з насильством) не знайшли свого підтвердження, оскільки такі обставини не підтверджується ні матеріалами, що характеризують особу ОСОБА_14 , ні відповідями на запити суду за клопотанням обвинуваченого ОСОБА_6 (т.6; а.с.113;122, 131-132).

При відмежуванні вбивства від умисного заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого визначальним є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій: якщо особа, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння і передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки, бажає їх настання, умисел є прямим, а якщо не бажає, хоча й свідомо припускає їх настання, умисел є непрямим. Для з`ясування змісту і спрямованості умислу особи при дослідженні доказів суд виходить із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема: враховується спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки, про що також зазначено у пункті 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 7 лютого 2003 року №2 «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи».

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалах Верховного Суду України від 08.02.2005 року, 19.08.2009 року та постанові Верховного Суду України від 31.01.2013 року по справі №5-32кс12, при цьому, відповідно до вимог ч.2 ст.455, ч.1 ст.458 КПК України, висновки Верховного суду України є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності відповідну норму закону, та для всіх судів України.

За встановлених у даній справі обставин ОСОБА_6 та потерпілий ОСОБА_14 були знайомі та неодноразово розпивали разом алкогольні напої, однак явно неприязних відносин між зазначеними особами не було, конфлікт виник спонтанно, на побутовому ґрунті, кухонний ніж опинився в руках обвинуваченого випадково, удар був одиничний. Одразу ж після завдання цього удару ОСОБА_6 не наносив потерпілому інших тілесних ушкоджень (в т.ч. і ударів ножем), після чого іншими особами було вжито усіх заходів, щоб відвернути настання для ОСОБА_14 шкідливих наслідків: викликано швидку медичну допомогу.

Як вбачається із показань обвинуваченого ОСОБА_6 , потерпілих, допитаних по справі свідків та інших доказів, досліджених у судовому засіданні, ОСОБА_6 у ході конфлікту наніс один удар кухонним ножем, який він взяв на столі в квартирі, у якій мешкав з метою допомоги владнати конфлікт з потерпілим.

Колегія суддів критично відноситься до показань обвинуваченого ОСОБА_6 , що нанесенню обвинуваченим ножового поранення потерпілому передувала бійка між ними, в ході якої ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження, оскільки зазначені обставини не знайшли підтвердження в судовому засіданні. Так, показами свідків ОСОБА_67 , ОСОБА_52 , ОСОБА_50 - лікарів, що надавали медичну допомогу обвинуваченому після самотравмування, підтвердили, що ніяких тілесних ушкоджень на тілі обвинуваченого вони не бачили, крім ножового поранення, ніяких інших скарг він не висловлював. При цьому свідки ОСОБА_50 та ОСОБА_52 бачили обвинуваченого під час проведення хірургічної операції повністю оголеним, так як це передбачено при проведенні операції при пошкоджені органів живота. Потерпіла ОСОБА_11 , свідок ОСОБА_15 , неповнолітній свідок ОСОБА_65 , які були на місці події теж не підтвердили наявність реальної загрози ОСОБА_6 з боку ОСОБА_14 .
Під час перегляду судових рішень щодо ОСОБА_68 (справа №5-15кс14) Верховний суд України в постанові від 29 травня 2014 року дійшов висновку, що «у матеріалах справи міститься висновок про те, що зібраними у справі доказами не підтверджується наявність суспільно небезпечного посягання з боку потерпілого (такі дані судом не були встановлені). Відсутність же такого посягання (такого факту не було встановлено) однозначно свідчить про відсутність підстав для застосування положень, викладених у статті 36 КК».
Саме такого висновку дійшов Верховний Суд України в постанові від 13 листопада 2014 року щодо ОСОБА_69 у справі №5-31кс14. А саме: що суд, «мотивуючи відсутність підстав для застосування положень статті 36 КК України, цілком правомірно зазначив у вироку, що в даному випадку не відбувалося такого посягання, яке б викликало у того, хто захищається (чи захищає), невідкладну необхідність у заподіянні тому, хто посягає, шкоди здоров`ю, необхідної для негайного відвернення чи припинення посягання».
Водночас, після нанесення ножового поранення ОСОБА_6 мав реальну можливість продовжити власні злочинні дії, однак він цього не зробив. Фактично продовженню злочинних дій, за наявності намірів на позбавлення життя ОСОБА_6 обвинуваченому ніщо не заважало.

Вказані обставини з достовірністю встановлені у судовому засіданні та підтверджуються показаннями обвинуваченого, потерпілої та свідків.

Таким чином, спрямованість одного ножового удару в область грудної клітки, знаряддя злочину та поведінка обвинуваченого після нанесення удару ножем потерпілому, а також підтвердження потерпілою та свідками факту відсутності перешкод для продовження нанесення обвинуваченим ударів ножем потерпілому, свідчать про наявність у ОСОБА_6 умислу саме на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень на ґрунті особистих неприязних стосунків, а тому доводи обвинувачення є необґрунтованими, оскільки об`єктивно не підтверджуються дослідженими у судовому засіданні доказами.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що органом досудового розслідування дії ОСОБА_6 неправильно кваліфіковані за ч.1 ст.115 КК України, як вбивство (умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині).

Судовим розглядом підтверджено, що в момент конфлікту та бійки, що відбувалась між ОСОБА_6 та потерпілим ОСОБА_12 , в руках у останнього не було жодних предметів, якими б він міг наносити тілесні ушкодження самому обвинуваченому. У зв`язку з викладеним, дії обвинуваченого щодо нанесення потерпілому ножового поранення в область грудної клітини фактично є суспільно небезпечним діянням, яке вчинено поза межами стану необхідної оборони та не розцінюються судом навіть як такі, що вчинені з перевищенням меж необхідної оборони.

Зазначені висновки суду ґрунтуються на положеннях ст.36 КК України, а також підтверджуються правовою позицією, викладено п.п.2, 3, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про необхідну оборону» №1 від 26.04.2002 року.

Посилання ОСОБА_6 , що знаряддя злочину (ніж) був інший, спростовуються протоколами пред`явлення речей для впізнання, а саме ножів вилучених 30-31.01.2013 р. у буд. АДРЕСА_3 (т. 1 а.с. 239, 241, 245) потерпіла ОСОБА_11 , свідок ОСОБА_15 , неповнолітній свідок ОСОБА_65 впізнали один і той же ніж, який був вилучений за вказаною адресою та поміщений до пакету експертної служби № 0397900, ОСОБА_11 - як ніж, який обвинувачений постійно носив при собі, ОСОБА_15 - як ніж, який вона забрала у обвинуваченого 30.01.2013 р., приблизно о 22-00, в дворі домоволодіння АДРЕСА_3 , неповнолітньою потерпілою ОСОБА_45 - як ніж яким обвинувачений 30.01.2013 р. в кухні будинку АДРЕСА_3 наніс удар ОСОБА_14 , дані цих протоколів підтверджені показами в судовому засіданні, та оглядом речових доказів в судовому засіданні. До того ж, відповідно до висновків від 19.04.2013 р. № 126 судово медичної молекулярно генетичної експертизи підтверджено, що ДНК крові на клинку ножа походить від загиблого ОСОБА_66 з генетичною ідентичністю 99,33% (т. 2 а. с. 192-199)
Оскільки ОСОБА_6 фактично вчинено суспільно-небезпечне діяння, яке за об`єктивною стороною являє собою посягання на здоров`я особи, тому завдання одиничного удару предметом, що придатний заподіяти значної шкоди здоров`ю потерпілого, а також встановлена судом локалізація причиненого ушкодження, психічне ставлення винного до вчинюваної дії та її наслідків, свідчить про направленість умислу підсудного саме на спричинення потерпілому тілесного ушкодження з невизначеною локалізацією (в тому числі яким могло бути і тяжке тілесне ушкодження).

Колегія суддів враховує, що відповідальність за ст.121 КК України настає й у тих випадках, коли умисел винного був спрямований на заподіяння невизначеної шкоди здоров`ю, а фактично було спричинено тяжке тілесне ушкодження.

Враховуючи наведені обставини, дії ОСОБА_6 кваліфікуються судом за ч.2 ст.121 КК України, за ознаками умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

Таким чином, колегія суддів, дослідивши та проаналізувавши докази по кримінальному провадженню в їх сукупності, вважає, що дії обвинуваченого кваліфікуються:
- у відношенні потерпілої ОСОБА_11 за ознаками умисного заподіяння легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розгляд здоров`я за ч. 2 ст. 125 КК України;
- у відношенні загиблого ОСОБА_14 за ознаками умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого за ч. 2 ст. 121 КК України.
Згідно статті 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. При цьому враховуються ступінь тяжкості вчиненого злочину, особа винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, що згідно ст. 66 КК України, пом`якшує покарання обвинуваченого, суд вважає його щире каяття в частині скоєного.
Водночас, що стосується доводів обвинувачення про вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння, то суд знаходить їх не обґрунтованими, оскільки як убачається , при описанні обставин, встановлених судом, достатні дані на підтвердження того, що ОСОБА_6 перебував у стані алкогольного сп`яніння, тобто у певному фізіологічному стані, що певною мірою й обумовило вчинення ним злочину - відсутні. Зокрема, лікарі які надавали допомогу 31.01.2015 року, ОСОБА_6 не виявили ознак алкогольного сп`яніння у обвинуваченого. Лікар-анастезіолог ОСОБА_52 , який робив ОСОБА_6 31.01.2015 року наркоз, зазначив, що була введена звичайна доза наркозу, а при алкогольному оп`янінні вона б була іншою. Відповідно до вимог ст.62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину, доки її вину не буде доведено в законному порядку та обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Тому, враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне виключити з обвинуваченого посилання на обставину, яка обтяжує покарання вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.
Обставин, що згідно ст. 67 КК України, обтяжує покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 у відповідності до ст.ст. 65, 66 КК України судом визнаються пом`якшуючими покарання обставини, а саме те, що: ОСОБА_6 раніше не судимий, щиро розкаявся, характеризується позитивно, одружений, має неповнолітню дитину, під наглядом лікарів нарколога та психіатра не перебуває, нагороджений ювілейною медаллю Указом Президіума Верховної Ради СРСР від 28.01.1988 р. та подякою командування військової частини за військову службу в республіці Афганістан, стан здоров`я обвинуваченого (середньої важкості) та наявності низки хронічних захворювань (т.6, а.с. 87) - істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особливо ступінь небезпечності винної особи для суспільства.

Крім того, слід врахувати те, що ОСОБА_14 негативно характеризувався за місцем проживання, ніде не працював, зловживав алкогольними напоями.

Вказані обставини в своїй сукупності є підставою для висновку суду про можливість призначення обвинуваченому покарання із застосуванням ст. 69 КК України, нижче від найнижчої межі, визначеної санкцією ч.2 ст. 121 КК України.

Разом з тим, колегія суддів не вбачає можливості звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України, оскільки, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, який, відповідно до вимог ст.12 КК України, є тяжким злочином проти життя та здоров`я особи, даних про особу обвинуваченого, наявності пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин, колегія суддів вважає, що саме покарання у виді реального позбавлення волі буде відповідати тяжкості злочину, особі обвинуваченого та досягненню мети, передбаченої ст. 50 ч.2 КК України.

Таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Цивільний позов про відшкодування 3319,15 грн. матеріальної та 100000 грн. моральної шкоди завданої кримінальним правопорушенням, згідно до ст. ст. 1166, 1167 ЦК України, ОСОБА_12 мотивувала тим, що їй завдано матеріальної шкоди витратами на поховання сина в сумі 3319 грн. 15 коп., а також злочинними діями обвинуваченого, їй завдано моральну шкоду, яка пов`язана з перенесеними моральними стражданнями у зв`язку з загибеллю сина, внаслідок чого значно погіршився стан її здоров`я.
Суд, вважає, що потерпілій ОСОБА_12 завдано матеріальної шкоди в сумі 3319,15 грн., що відшкодовується за ст. 1166 ЦК України, а також і моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню за ст. 1167 ЦК України, оскільки вона морально страждала, у зв`язку з загибеллю її сина при скоєнні кримінального правопорушення відносно нього. Зазначені ознаки свідчать про завдання моральної шкоди згідно ст. 23 ЦК України.
Вирішуючи питання про розмір грошового відшкодування моральної шкоди, за ст. 23 ЦК України, суд враховує те, що у відношенні загиблого ОСОБА_14 скоєно особливо тяжке кримінальне правопорушення, а саме його вбито, з завданням цим душевних страждань потерпілій, як матері загиблого та вважає, що відшкодуванню завданої моральної шкоди з цивільного відповідача підлягає сума в розмірі 100000 грн..
Запобіжний захід ОСОБА_6 , до вступу вироку в законну силу, слід залишити без змін, у виді тримання під вартою.

Процесуальні витрати розподілити у відповідності до вимог ст. 124 КПК України.

Питання речових доказів вирішити на підставі ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, колегія суддів
УХВАЛИЛА :
ОСОБА_6 визнати винуватим за ст. ст. 121 ч. 2, 125 ч. 2 КК України та призначити покарання:
- за ст. 121 ч. 2 КК України із застосуванням ст. 69 КК України 5 років позбавлення волі;
- за ст. 125 ч. 2 КК України 1 рік обмеження волі.
На підставі ст. 70 ч. 1 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_6 5 (п`ять) років позбавлення волі з відбуванням покарання в кримінально-виконавчій установі закритого типу.
Запобіжний захід ОСОБА_6 залишити тримання під вартою, до набрання вироком законної сили.
Строк відбуття ОСОБА_6 покарання рахувати з 05.02.2013 р., зарахувавши в нього строк тримання під вартою.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_12 до ОСОБА_6 задовольнити у повному обсязі.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_12 3319 грн. 15 коп. на відшкодування майнової шкоди та 100000 грн. моральної шкоди, а всього 103319 грн. 15 коп..
Речові докази: жіночу футболку, 6 кухонних ножів, клинок ножа, чоловічі кепку, куртку, светр, брюки, спортивні брюки, пару шкарпеток, пару чобіт, дерев`яну табуретку, металеву кочергу, зразки крові ОСОБА_11 , ОСОБА_15 , ОСОБА_6 , осади крові з ножа, 2 сліди пальців рук, мікрооб`єкти з долонь обох рук трупа ОСОБА_14 на двох дактилоплівках, 3 дактилоскопічні карти з відбитками пальців рук ОСОБА_11 , ОСОБА_15 , ОСОБА_6 які знаходяться в камері зберігання речових доказів Жовтоводського МВ ГУ МВС в Дніпропетровській області знищити;
Стягнути з ОСОБА_6 782,40 грн. на користь держави витрат на залучення експерта.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Згідно ст. 376 ч. 6 КПК України копія вироку вручається негайно після його проголошення засудженому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Крім того засудженому роз`яснено вимоги ст.376 ч.3 КПК України.

Головуючий в колегії - суддя: ОСОБА_1

судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3