Справа №: 400/418/15-к
Провадження № 1-кп/400/1/16
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2016 року

Петрівський районний суд Кіровоградської області

в складі:

Головуючого судді- ОСОБА_1
секретаря- ОСОБА_2
за участі прокурора- ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6

обвинуваченого - ОСОБА_7

та захисника - ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Петрове кримінальне

провадження відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця

м. Коростень Житомирської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, не працюючого, мешканця АДРЕСА_1 , судимого: 31.10.1991 року Коростенецьким міським судом Житомирської області за ст. 206 ч.3, ст. 222 ч.3, ст. 42 КК України до 3 років позбавлення волі; 04.04.1996 року Коростенецьким міським судом Житомирської області за ст.ст. 206 ч.2, 101 ч.1, 42 КК України до 5 років позбавлення волі; 17.10.2002 року Коростенецьким міським судом Житомирської області за ст. ст. 296 ч.4, 121 ч. 1, 185 ч.2, 70 КК України до 5 років позбавлення волі; 06.02.2009 року Коростенецьким міським судом Житомирської області за ст. 121 ч.2 КК України до 8 років позбавлення волі;
- за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.391 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

що ОСОБА_7 будучи засудженим 06.02.2009 року Коростенецьким міським судом Житомирської області за ст. 121 ч.2 КК України до 8 років позбавлення волі, відбуваючи покарання з 24.12.2014 року в Петрівській виправній колонії Управління Державної пенітенціарної служби України в Кіровоградській області № 49, розташованій за адресою: с. Новий Стародуб вул. Польова, 1, Петрівського району Кіровоградської області, допустив п`ятдесят три порушення вимог режиму відбування покарання, за які притягувався до дисциплінарної відповідальності, в тому числі чотири рази поміщався до ДІЗО установи та один раз переводився до ПКТ та перебуваючи на оперативно -профілактичному обліку як схильний до злісної непокори вимогам адміністрації та дій що дезорганізують роботу установи, на шлях виправлення не став і вчинив умисні протиправні дії при наступних обставинах.

Так, 12.03.2015 року о 13-ій годині 40 хвилин начальником відділення соціально - психологічної служби лейтенантом внутрішньої служби ОСОБА_9 , засудженому відділення СПС № 7 ОСОБА_7 , який відбував стягнення в ДІЗО в камері № 13 Петрівської ВК №49, згідно графіка чергувань,затвердженого начальником установи було запропоновано провести прибирання камери ДІЗО в якій він утримувався. При цьому ОСОБА_7 доведено вимоги ст. 391 КК України та забезпечено інвентарем та спецрукавицями. Однак, засуджений ОСОБА_7 приступити до прибирання камери відмовився в категоричній формі. Після чого начальником відділення ОСОБА_9 , в присутності ЧПНУ майора внутрішньої служби ОСОБА_10 та молодшого інспектора ВНІБ прапорщика внутрішньої служби ОСОБА_11 було ще двічі попереджено ОСОБА_7 про кримінальну відповідальність його дій за ст. 391 КК України та запропоновано приступити до виконання робіт по проведенню прибирання камери ДІЗО. Усвідомлюючи протиправність своїх дій, засуджений ОСОБА_12 , в категоричній формі відмовився виконати вимогу персоналу установи та надавати будь - які пояснення з цього приводу.

Злочинні дії обвинуваченого ОСОБА_7 кваліфіковані, як злісна непокора законним вимогам адміністрації виправної установи особою, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, якщо ця особа за порушення вимог режиму відбування покарання була піддана протягом року стягненню у виді переведення до приміщення камерного типу (одиночної камери), тобто кримінальне правопорушення, передбачене ст.391 КК України.

Допитаний в судовому засіданні як обвинувачений ОСОБА_7 винним себе визнав повністю та пояснив суду, що він з 2014 року відбуває покарання в Петрівській виправній колонії №49. 12.03.2015 року о 13-ій годині 40 хвилин він знаходився в приміщенні камери ДІЗО Петрівської виправної колонії №49. В цей час до камери зайшли працівники виправної колонії і запропонували йому прибрати в камері. При цьому йому надали інвентар для прибирання. Але він відмовився прибирати в камері так, як в цей день зранку він з засудженим ОСОБА_13 , з яким він перебував в камері, прибирали і в камері було чисто та необхідності в прибиранні не було. При цьому йому було попереджено про кримінальну відповідальність за злісну непокору законним вимогам адміністрації виправної установи. В даний час він щиро розкаюється у скоєному.

В ході судового розгляду кримінального провадження були допитані свідки.

Так свідок ОСОБА_9 пояснив суду, що він працює в Петрівській виправній колонії №49 та перебуває на посаді начальником відділення СПС в Петрівській виправній колонії №49. 12.03.2015 року о 13-ій годині 40 хвилин ним, засудженому відділення СПС № 7 ОСОБА_7 , який відбував стягнення в ДІЗО в камері № 13 Петрівської виправної колонії №49, згідно графіка чергувань, було запропоновано провести прибирання камери ДІЗО в якій він утримувався. При цьому ОСОБА_7 було забезпечено інвентарем. Однак, засуджений ОСОБА_7 приступити до прибирання камери відмовився в категоричній формі. Після чого, ним в присутності майора внутрішньої служби ОСОБА_10 та молодшого інспектора прапорщика внутрішньої служби ОСОБА_11 було попереджено ОСОБА_7 про кримінальну відповідальність його дій за ст. 391 КК України та запропоновано приступити до виконання робіт по проведенню прибирання камери ДІЗО. Але засуджений ОСОБА_12 , відмовився виконати вимогу персоналу установи та надавати будь - які пояснення з цього приводу.

Свідок ОСОБА_11 пояснив суду, що він працює в Петрівській виправній колонії №49 та перебуває на посаді молодшого інспектора ВНІБ. 12.03.2015 року о 13-ій годині 40 хвилин в його присутності начальником відділення ОСОБА_9 , засудженому відділення СПС № 7 ОСОБА_7 , який відбував стягнення в ДІЗО в камері № 13 Петрівської виправної колонії №49, було запропоновано провести прибирання камери ДІЗО в якій він утримувався. При цьому ОСОБА_7 було забезпечено інвентарем. Але засуджений ОСОБА_7 приступити до прибирання камери відмовився в категоричній формі. Після чого начальником відділення ОСОБА_9 , в його присутності та в присутності також майора ОСОБА_10 і молодшого інспектора ОСОБА_11 було попереджено ОСОБА_7 про кримінальну відповідальність його дій за ст. 391 КК України та запропоновано приступити до виконання робіт по проведенню прибирання камери ДІЗО. Після чого засуджений ОСОБА_12 , в категоричній формі відмовився виконати вимогу персоналу установи та надавати будь - які пояснення з цього приводу.

Свідок ОСОБА_14 пояснив суду, що він з 2012 року відбуває покарання в Петрівській виправній колонії №49. 12.03.2015 року він знаходився в приміщенні ДІЗО, а саме займався прибиранням. В його присутності засуджений ОСОБА_7 відмовився від прибирання камери. При цьому останній був забезпечений необхідним інвентарем.

Також в ході судового слідства були дослідженні матеріалами кримінального провадження, а саме: рапорти працівників Петрівської виправної колонії №49 - ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , щодо події яка відбулася 12.03.2015 року в камері № 13 ДІЗО Петрівської виправної колонії №49, в якій відбував стягнення засуджений відділення СПС № 7 ОСОБА_7 ; акт від 12.03.2015 року, складеним працівниками Петрівської виправної колонії №49, а саме: ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , з якого вбачається, що засуджений відділення № 7 ОСОБА_7 відмовився в категоричній формі від дачі письмового пояснення по факту відмови прибирання камери ДІЗО №13, в якій він відбуває дисциплінарне стягнення, згідно графіка затвердженого начальником установи; графік чергувань засуджених, які утримуються в ДІЗО в камері № 13, затвердженого начальником Петрівської виправної колонії №49 ОСОБА_15 11.03.2015 року, з якого вбачається, що 12.03.2015 року повинен був чергувати засуджений ОСОБА_7 ; копія наказу від 18.02.2015 року виправної колонії №49 «Про закріплення співробітників установи за засудженими, які потребують підвищеного контролю за їх поведінкою, для здійснення індивідуальної профілактичної роботи», з якого вбачається, що засуджений ОСОБА_7 в списку засуджених схильних до злісної непокори вимогам адміністрації і за ним закріплений ОСОБА_16 ; довідка про заохочення та стягнення на засудженого ОСОБА_7 від 12.03.2015 року, з якої вбачається, що засуджений ОСОБА_7 допустив п`ятдесят три порушення вимог режиму відбування покарання, за які притягувався до дисциплінарної відповідальності, в тому числі чотири рази поміщався до ДІЗО установи та один раз переводився до ПКТ.

Оцінюючи дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності суд вважає , що вина обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю доведена в ході судового розгляду кримінального провадження.

Злочинні дії обвинуваченого ОСОБА_7 суд кваліфікує за ст.391 КК України, як злісна непокора законним вимогам адміністрації виправної установи особою, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, якщо ця особа за порушення вимог режиму відбування покарання була піддана протягом року стягненню у виді переведення до приміщення камерного типу (одиночної камери).
Обставиною, що пом`якшуює покарання обвинуваченого, є щире каяття в скоєному злочинні.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого суд не вбачає.

Обираючи вид та міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є злочином середньої тяжкості, данні про особу обвинуваченого, який ненегативно характеризуються за місцем відбування покарання, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, але на шлях виправлення не став і скоїв злочин в період відбування покарання в виправній установі та приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого можливе лише в умовах виправної колонії.

Обвинувачений ОСОБА_7 засуджений 06.02.2009 року Коростенецьким міським судом Житомирської області за ст. 121 ч.2 КК України до 8 років позбавлення волі, тому згідно ст.71 КК України до призначеного покарання необхідно частково приєднати не відбуте покарання за попереднім вироком.

При цьому слід враховувати те, що обвинувачений станом на 23.12 2015 року відбув покаранння призначене за вироком Коростенецького міського суду Житомирської області від 06.02.2009 року у виді 8 років позбавлення волі.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Згідно ст. 1 Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених КПК України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

У відповідності до абзацу 5 ч. 5 ст. 72 КК України, суд має звільнити засудженого від відбування покарання, якщо строк попереднього ув`язнення, відбутий засудженим у межах кримінального провадження, дорівнює або перевищує фактично призначене йому основне покарання, передбачене частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст. 73 КК України, строки покарання обчислюються відповідно в роках, місяцях та годинах. При заміні або складанні покарань, а також у разі зарахування попереднього ув`язнення допускається обчислення строків покарання у днях.

З матеріалів справи вбачається, що відносно обвинуваченого ОСОБА_7 під час досудового розслідування було застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою починаючи з 27 березня 2015 року, а 08.04.2015 року обвинуваченого етаповано з Петрівської виправної колонії №49 до слідчого ізолятора м.Кіроворада. Ухвалою суду від 11 грудня 2015 року обвинуваченому продовжено строк тримання під вартою на 60 днів. Отже загальний строк тримання обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою наразі в перерахунку становить 1 рік 8 місяців.

Долю речових доказів та питання процесуальних витрат вирішити відповідно до вимог ст. 374 КПК України.

Керуючись ст.ст. 369, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати виним ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.391 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1(один) рік.

На підставі ст.71 КК України до покарання частково приєднати не відбуте покарання за вироком Коростенецького міського суду Житомирської області від 06.02.2009 року і за сукупністю вироків визначити остаточне покарання у виді 1 (одного) року 6 (шість) місяців позбавлення волі.

Згідно ч. 5 ст. 72 КК України, зарахувати строк попереднього ув`язнення, обвинуваченому ОСОБА_7 з 27 березня 2015 року по 08 лютого 2016 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, в строк відбування покарання за даним вироком.

Звільнити обвинуваченого ОСОБА_7 від відбування покарання у виді позбавлення волі за даним вироком, як такого, що повністю відбув покарання у виді позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_7 до

вступу вироку в закону силу змінити - з утримання під вартою, на особисте зобов`язання.

Негайно звільнити обвинуваченого ОСОБА_7 з під варти в зали суду.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до апеляційного суду Кіровоградської області через Петрівський районний суд Кіровоградської області, шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення, а обвинуваченим з моменту вручення йому копії вироку.

Суддя (підпис)

З оригіналом згідно

Суддя Петрівського районного суду ОСОБА_17