УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_9,
суддів ОСОБА_10 і ОСОБА_11.,
за участю прокурора при секретарі ОСОБА_12, ОСОБА_13,
розглянувши в судовому засіданні 5 листопада 2015 року в м. Києві кримінальне провадження за касаційною скаргою прокурора на вирок Апеляційного суду Кіровоградської області від 28 травня 2015 року щодо ОСОБА_6,

в с т а н о в и в:

Вироком Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 12 лютого 2015 року

ОСОБА_6,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

громадянина України, раніше неодноразово судимого, востаннє - вироком Знам'янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 21 листопада 2008 року за ч. 2 ст. 185 КК України та на підставі ст. 71 КК України до покарання виді позбавлення волі на строк

5 років і 3 місяці,

засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки і 6 місяців.

За апеляцією прокурора вказаний вирок місцевого суду в частині кваліфікації дій ОСОБА_6 скасовано Апеляційним судом Кіровоградської області та постановлено свій вирок від 28 травня 2015 року.

Цим вироком ОСОБА_6 визнано винуватим і засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України та його дії кваліфіковано як таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб і призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки і 6 місяців. В решті вирок щодо ОСОБА_6 залишено без зміни.

Згідно з вироком апеляційного суду, ОСОБА_6 визнано винуватим та засуджено за те, що він, маючи умисел на заволодіння чужим майном, протягом березня 2014 року у м. Олександрії Кіровоградської області, за попередньою змовою з невстановленою слідством особою, повторно, таємно вчиняв крадіжки чужого майна, в результаті чого заподіяв шкоду ТОВ «РУШ» на суму 553 грн., ТОВ «Стиль-Д» - 1 827 грн. та потерпілим ОСОБА_7 - 440 грн. і ОСОБА_8 - 125, 50 грн.

У касаційній скарзі прокурор порушує питання про скасування вироку апеляційного суду у зв'язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого через м'якість і призначення нового розгляду в суді апеляційної інстанції. Вказує, що апеляційним судом у вироку зазначено зміст незміненої апеляційної скарги прокурора та спростовані доводи про відсутність в діях ОСОБА_6 складу злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та кваліфікуючої ознаки - проникнення у приміщення, що прокурором у зміненій апеляції не оскаржувалося. Окрім того, посилається на те, що прокурор змінив вимоги апеляційної скарги, а апеляційний суд не зазначив їх у вироку, доводів за зміненою апеляційною скаргою не спростував та не навів мотиви, через які апеляційні вимоги прокурора відхилено. Також вважає призначене засудженому покарання м'яким, оскільки воно призначено без урахування неодноразового притягнення засудженого до кримінальної відповідальності, повторного вчинення чотирьох епізодів корисливих злочинів та збільшення обсягу обвинувачення додатковою кваліфікуючою ознакою - за попередньою змовою групою осіб.

Заслухавши доповідача, думку прокурора про задоволення касаційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що вона підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об'єктивно з'ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ч. 2 ст. 419 КПК у разі залишення апеляції без задоволення апеляційний суд має зазначити підстави, з яких апеляцію визнано необґрунтованою.

Суд апеляційної інстанції, при розгляді вищезазначеного кримінального провадження, зазначені вимоги закону повною мірою не виконав.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, прокурор, не погоджуючись із вироком місцевого суду, подав апеляційну скаргу та, скориставшись вимогами ч. 3 ст. 403 КПК України, змінив її.

За результатами перевірки кримінального провадження встановлено, що апеляційний суд у мотивувальній частині вироку не виклав зміст зміненої апеляційної скарги, спростовував доводи про відсутність в діях ОСОБА_6 складу злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та кваліфікуючої ознаки - проникнення у приміщення, що прокурорам в змінній апеляційній скарзі не оскаржувалося.

Також, суд 2-ї інстанції, залишаючи без задоволення апеляційну скаргу прокурора у частині призначення засудженому покарання, у вироку не навів переконливих мотивів прийнятого рішення про безпідставність цих доводів апеляції, належним чином свого рішення не обґрунтував, докладної відповіді на викладені доводи не дав, перерахувавши тільки дані та обставини, які були враховані судом першої інстанції при призначенні засудженому покарання та, врахувавши їх, дійшов висновку про призначення ОСОБА_6 покарання, яке було визначено судом першої інстанції.

За таких обставин, рішення апеляційного суду постановлене з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, яке перешкодило суду ухвалити законне, обґрунтоване та вмотивоване судове рішення, а тому відповідно до ст. 438 КПК України підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду у суді апеляційної інстанції.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 434-436 КПК України,

п о с т а н о в и в :

Касаційну скаргу прокурора задовольнити.

Вирок Апеляційного суду Кіровоградської області від 28 травня 2015 року щодо ОСОБА_6 скасувати та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Ухвала касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_9 ОСОБА_10 ОСОБА_11