Справа № 342/924/15-к
Провадження № 1-кп/342/90/2015
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 листопада 2015 року м. Городенка
Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , потерпілої ОСОБА_6 , захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , неповнолітніх обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , законних представників неповнолітніх обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , представника служби в справах дітей Городенківської РДА ОСОБА_13 , педагогів ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ,
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Котиківка Городенківського району Івано-Франківської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, який навчається в 9 класі Городенківської ЗОШ № 2, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України,
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця АДРЕСА_2 , громадянина України, який навчається в 9 класі Городенківської ЗОШ № 2, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_9 та ОСОБА_10 вчинили незаконне заволодіння транспортним засобом за попередньою змовою групою осіб.
Кримінальне правопорушення вчинили при таких обставинах:
13 серпня 2015 року біля 11 год. ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , перебуваючи на території Городенківської ЦРЛ в м. Городенка по вул. Шептицького, 24, за попередньою змовою, діючи умисно, користуючись вигідною обстановкою, відсутністю власника та сторонніх осіб, з корисливих мотивів, з метою заволодіння транспортним засобом та використання його для власних потреб, щоб покататися, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, незаконно заволоділи належним ОСОБА_6 мопедом (скутером) Хонда «Сеstа», відтягнули його в напрямку до залізничного вокзалу (малої станції). В подальшому неповнолітні ОСОБА_9 і ОСОБА_10 , не маючи ані дійсного, ані уявного права на транспортний засіб мопед модель Хонда «Сеstа», за допомогою частини ключа, що знаходився в замку запалювання мопеда, та частини пластику, завели двигун. ОСОБА_10 сів за кермо мопеда, ОСОБА_9 сів за ним, і, без згоди чи волі власника мопеда, поїхали в АДРЕСА_1 додому до ОСОБА_9 . Там поклали мопед в приміщенні стайні, таким чином ним розпорядились. Своїми діями спричинили потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду.
Неповнолітні обвинувачені ОСОБА_9 та ОСОБА_10 свою вину у скоєному визнали повністю, у вчиненому щиро розкаюються, попросили вибачення у потерпілої.
Суду ОСОБА_9 показав, що 13.08.2015р. біля 8 год. ранку до нього додому повернув ОСОБА_10 і вони разом відтягнули на СТО «Діамант» на ремонт скутер ОСОБА_10 , де й залишили. Потім обидва направились в сторону «Міжколгоспної» до матеріального складу за собакою ОСОБА_10 . Так як хазяїна собаки не було, пішли до лікарні, щоб його почекати. Біля приміщення лікарні сиділи на сходах, побачили скутер, і виникла думка заволодіти цим транспортним засобом. Приблизно півтори години сиділи і спостерігали, чи ніхто не прийде до скутера. Так як до скутера ніхто не підходив, зняли скутер з лапки і покотили по стежці в напрямку до рейок (малої станції) у ліс. Там розбили пластмасу, побачили, що в замку запалювання є частина вломаного ключа, завели скутер. За кермо сів ОСОБА_10 , він ззаду за ним. Попри міжколгоспну, заправку ОСОБА_16 поїхали до с. Котиківка; по дорозі скутер заглох, трохи його тягли. Приблизно в 11год. чи половині 12 год. приїхали до нього додому, на АДРЕСА_1 . Батьків дома не було, скутер поставили в стайні, яку закрили на защіпку. Він залишився дома, а ОСОБА_10 пішов до себе додому. Через деякий час, цього ж дня знову зустрівся з ОСОБА_10 , сиділи в альтанці біля криниці неподалік дому. Коли побачили, що до його дому йшли слідчі, втекли. Додому він повернувся після того, як працівників міліції вже не було. Мама його сварила, тато бив, тоді розказав їм звідки той скутер.
Обвинувачений ОСОБА_10 ствердив повідомлені ОСОБА_9 обставини, за яких вони зустрілись та проводили час зранку 13.08.2015 р., та стосовно того, як близько 11 год. заволоділи скутером ОСОБА_17 , який знаходився біля приміщення Городенківської лікарні. Уточнив, що транспортний засіб тягнули від лікарні по стежці до рейок залізниці; після того як розбили пластмасу і завели скутер, він сів за кермо і разом з ОСОБА_9 поїхали до нього додому в с. Котиківка. Коли приїхали, ОСОБА_9 сказав своїй мамі, що він купляє цей скутер. Одночасно пояснив, що він проживає в с. Котиківка разом з братом ОСОБА_12 та його сім`єю, його мама перебуває на роботі в Італії, а де батько, - йому не відомо. Обвинувачений також пояснив, що під час телефонної розмови мама його сварила за вчинене, він розуміє, що поступив неправильно, попросив вибачення у потерпілої.
Після виступу обвинувачених в судових дебатах суд відновив з`ясування обставин, встановлених під час кримінального провадження, і, даючи суду додаткові пояснення, обвинувачені пояснили, що мопед брали покататися і мали намір повернути його на місце. Кожен з них з своїм законним представником йшли в міліцію, де мали намір писати заяву зізнаватися, але в них були відібрані пояснення, а заяви вони не писали, так як їм про це ніхто не пояснював. Просять звільнити їх від кримінальної відповідальності.
Вина неповнолітніх ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в скоєному кримінальному правопорушенні доведена показаннями потерпілої та свідків.
Потерпіла ОСОБА_17 суду пояснила, що вона працює в Городенківській лікарні, роздає хворим їжу в терапії. Шість років тому син подарував їй скутер Хонда зеленого кольору. Цей транспортний засіб використовувала для своїх потреб, в т.ч. для поїздок на роботу. Зранку 13.08.2015 р. приїхала на роботу на 8 годину, залишила скутер під приміщенням лікарні під роддомом. Так як чотири рази протягом дня вона виходить з приміщення лікарні до приміщення кухні по їду, то кожний раз бачить свій скутер. 13.08.2015 р. біля 9 год. вона виходила на вулицю до скутера, в той час бачила, як обидва обвинувачені були біля відстійників, сиділи від скутера приблизно на відстані 4 м. Потім пішла на кухню, де перебувала приблизно годину. Повертаючись в приміщення лікарні, побачила, що скутера не було. Подумала, що хтось пожартував і переклав його в інше місце. Подивилась по інших стоянках транспорту біля лікарні, свого скутера не виявила; в той час обвинувачених теж біля лікарні не бачила. Приблизно в пів-одинадцятої години звернулась до міліції з приводу того, що пропав скутер. Того ж дня, під кінець робочого часу, до неї подзвонив працівник міліції, щоб приїхати на Котиківку впізнати скутер. Роздавши хворим вечерю, прибула до господарства ОСОБА_18 , там дійсно в сараї був її скутер, він не їхав, на мопеді була подряпина. Скутер їй повернули працівники міліції. Нікому дозволу брати мопед не давала. Претензій до обвинувачених в даний час не має, причинені збитки їй відшкодовано. Потерпіла ствердила, що заводила мотор кусочком ключа, так як ключ був поломаний, і його частина знаходилась в замку.
Свідок ОСОБА_19 , машиніст водонасосної станції Городенківської ЦРЛ, суду пояснив, що 13.08.2015 р. він газонокосаркою стриг газон під відділом неврології. Звернув увагу на двох хлопців (обвинувачених по справі), які стояли під вікнами цього відділу. Скутер потерпілої стояв неподалік від входу в приміщення. Після косіння пішов на водокачку лікарні, де качав воду в башню, потім пішов перевірити киснепроводи. Вертаючись звідти, скутера не було на тому місці, де він стояв зранку, і не було цих хлопців, нині обвинувачених. Хто саме забирав скутер, він не бачив, думав що ОСОБА_6 поїхала ним додому або переставила в інше місце. Того ж дня ОСОБА_6 запитувала його, чи не бачив, хто брав її скутер.
Допитана як свідок ОСОБА_11 , мати обвинуваченого ОСОБА_9 , його законний представник, суду показала, що 13.08.2015 р. приблизно перед обідом, вона бачила, як у вуличку, нижче будинку, де вона проживає, скутером поїхали її син ОСОБА_20 та ОСОБА_10 , який керував скутером. В момент, як прийшли працівники міліції, її дома не було, був тільки чоловік ОСОБА_9 . Коли син клав чужий скутер в сарай, їй не відомо. Дізналась про те, що в сараї зберігається чужий скутер, коли прийшли працівники міліції. Ухвали на проведення обшуку не бачила.
З показань свідка ОСОБА_21 , батька обвинуваченого, встановлено, що 13.08.2015 р., коли він прийшов з роботи, до нього додому приїхали працівники міліції, від яких дізнався, що пропав скутер. Для огляду свого господарства дав добровільну згоду працівникам міліції, написавши про це заяву. При огляді господарства були присутні поняті, один з яких сусід ОСОБА_22 . Скутер був у стайні. Витягнули його на вулицю, власниця скутер оглянула, впізнала, що то її. Дозволу на проведення обшуку працівники міліції не показували, тільки своє посвідчення. Одночасно пояснив, що в сім`ї виховується троє дітей; крім обвинуваченого ОСОБА_20 , є старший син ОСОБА_23 , 1998 року народження, який навчається в училищі в м. Івано-Франківськ, і молодший - ОСОБА_24 , 2011 року народження. Богдан допомагав батькам по господарству.
Також винуватість ОСОБА_9 і ОСОБА_10 стверджується дослідженими під час судового розгляду документами:
- рапортом оперативного чергового від 13.08.2015 р. про те, що о 12 год. по телефону поступило повідомлення від ОСОБА_6 про вчинення крадіжки мопеда Хонда «Сеstа», який вона залишила в м. Городенка біля ЦРЛ;
- даними, що містяться у протоколі прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 13.08.2015 року, складеному слідчим СВ Городенківського РВ УМВС о 12год.10 хв., в якому, з слів ОСОБА_6 , зазначено, що 13.08.2015 р. близько 11 год. невідомі особи викрали належний їй мопед Хонда зеленого кольору, що знаходився біля приміщення Городенківської ЦРЛ;
- копією Талона № 221, виданого 07.05.2008 р. на т/з мопед модель Хонда «Сеstа», шасі (рама) НОМЕР_1 , колір зелений, вміст двигуна 49 куб. см, потужність 6 л/с, де зазначений власник ТЗ - ОСОБА_25 , жит. АДРЕСА_3 ;
- даними Протоколу огляду місця події від 13.08.2015 р. території Городенківської ЦРЛ по вул. Шептицького, 24 в м. Городенка, де потерпіла залишила свій мопед Хонда;
- заявою ОСОБА_21 про добровільну згоду на огляд його господарства за адресою - АДРЕСА_1 ;
- даними Протоколу огляду місця події від 13.08.2015 р. з фототаблицею господарства ОСОБА_21 по АДРЕСА_1 , проведеного на підставі заяви господаря, де в приміщенні стайні виявлено мопед марки Хонда «Сеstа», при огляді мопеда в замку запалювання спостерігається залишок металевого ключа, з правої сторони мопеда біля переднього колеса наявна подряпина довжиною 20 см, на рамі нижче руля виламана частина пластику корпусу.
Суд не вбачає підстав для визнання недопустимим доказом протоколу огляду місця події від 13.08.2015 р. - господарства ОСОБА_21 , під час якого був виявлений належний потерпілій ОСОБА_6 скутер. Огляд проводився у відповідності до ст. 237 КПК України. Власник господарства ОСОБА_21 , допитаний судом як свідок, ствердив, що він давав письмову добровільну згоду на огляд належного йому господарства. Суперечностей щодо обставин виявлення скутера між показаннями потерпілої та свідків судом не встановлено.
З Ухвали Вищого спеціалізованого суду від 21.10.2015 р., наданої захисником ОСОБА_9 - адвокатом ОСОБА_7 , як прикладу щодо вирішення судом питання допустимості доказу, вбачається, що касаційна скарга прокурора залишена без задоволення, а ухвала Апеляційного суду Херсонської області від 02.04.2015 р. щодо Особа_2 - залишена без зміни. Згаданою ухвалою було визнано недопустимими доказами: протокол огляду місця події від 07 вересня 2013 року огляд житла ОСОБА_2, у ході якого було вилучено наркотичні засоби, та висновки експертів № 1007х, 1008х; показання свідків у справі визнано недостатніми для доведення вини ОСОБА_2 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК, тому скасовано вирок Генічеського районного суду Херсонської області від 27 січня 2015р. та закрито кримінальне провадження на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК. Обставини, встановлені згаданою ухвалою ВСС від 21.10.2015 р. не є аналогічними обставинам по даному кримінальному провадженні, тому вона не може мати преюдиціального значення при вирішенні питання про допустимість доказу - протоколу огляду місця події від 13.08.2015 р.
Вирішуючи питання про визнання недопустимим доказу - висновку ТзОВ «Буковина-Експерт» від 13.08.2015 р., суд приймає до уваги те, що згідно з ч.1 ст. 69 КПК України експертом у кримінальному провадженні є особа, яка володіє науковими, технічними або іншими спеціальними знаннями, має право відповідно до Закону України "Про судову експертизу" на проведення експертизи і якій доручено провести дослідження об`єктів, явищ і процесів, що містять відомості про обставини вчинення кримінального правопорушення, та дати висновок з питань, які виникають під час кримінального провадження і стосуються сфери її знань. За ст.ст. 7, 9 згаданого закону - судово-експертну діяльність здійснюють державні спеціалізовані установи, а також у випадках і на умовах, визначених цим Законом, судові експерти, які не є працівниками зазначених установ. Особа або орган, які призначили судову експертизу, можуть доручити її проведення тим судовим експертам, яких внесено до державного Реєстру атестованих судових експертів, а у випадках, передбачених частиною четвертою статті 7 цього Закону, - іншим фахівцям з відповідних галузей знань. П.6 ч. 2 ст. 242 КПК України визначено, що слідчий або прокурор зобов`язаний звернутися до експерта для проведення експертизи щодо визначення розміру матеріальних збитків, шкоди немайнового характеру, шкоди довкіллю, заподіяної кримінальним правопорушенням. Оскільки директор товариства з обмеженою відповідальністю «Буковина-Експерт» ОСОБА_26 не включений до державного Реєстру атестованих судових експертів, тому висновок від 13.08.2015 р. про ринкову вартість мопеда марки Хонда «Сеstа», що належить ОСОБА_6 , не може бути належним доказом в кримінальному провадженні.
Згідно примітки до статті 289 КК України - незаконне заволодіння транспортним засобом - це вчинене умисно, з будь-якою метою протиправне вилучення будь-яким способом транспортного засобу у власника чи кори¬стувача всупереч їх волі.
Примітка до ст. 286 КК України визначає, що під транспортними засобами в статтях 286, 287, 289 і 290 слід розуміти всі види автомобілів, трактори та інші самохідні машини, трамваї і тролейбуси, а також мотоцикли та інші механічні транспортні засоби. Згідно з п.1.10 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. із наступними змінами, - механічний транспортний засіб - це транспортний засіб, що приводиться в рух з допомогою двигуна; мопед - двоколісний транспортний засіб, який має двигун з робочим об`ємом до 50 куб. см або електродвигун потужністю до 4 кВт.
Отже, мопед Хонда «Сеstа», шасі (рама) НОМЕР_1 , який має об`єм двигуна 49 куб. см, є транспортним засобом.
Відповідно до ст. 2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом. Об`єктом злочину, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України, є охоронювані за¬коном суспільні відносини безпеки руху та експлуатації транспорту. Об`єктивна сторона цього злочину виражається в незаконному заво¬лодінні транспортним засобом, при цьому вилучення транспортного засобу може здійснюватися будь-яким способом, а не обов`язково шляхом запуску двигуна. Суб`єктивна сторона цього злочину полягає у прямому умислі. Особа розуміє, що протиправно заволодіває транспортним засобом, усвідомлює суспільну небезпеку цього діяння і бажає його вчинити. Суб`єктом злочину, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України, відповідно до ч.2 ст. 22 КК України, є особа, яка досягла 14-річного віку.
Обидва обвинувачені їх законні представники та захисники просять звільнити обвинувачених від кримінальної відповідальності, при цьому захисник ОСОБА_8 уточнила, що слід звільнити обвинувачених за ч.4 ст. 289 КК України.
Згідно з ч. 4 статті 289 КК України - звільняється від кримінальної відповідальності особа, яка вперше вчинила дії, передбачені цією статтею, але добровільно заявила про це правоохоронним органам, повернула транспортний засіб власнику і повністю відшкодувала завдані збитки.
Як видно з матеріалів кримінального провадження, мопед Хонда «Сеstа» потерпілій повертали не обвинувачені, їх законні представники чи батьки, а це зробили працівники міліції 13.08.2015 р. після огляду господарства за адресою АДРЕСА_1 , який був закінчений о 17 год.10 хв.; під час огляду був вилучений мопед Хонда «Сеstа» зеленого кольору, яким незаконного заволоділи обвинувачені 13 серпня 2015 року біля 11 год.
Наведене свідчить про те, що підстави для звільнення від кримінальної відповідальності обвинувачених ОСОБА_9 і ОСОБА_10 за ч.4 ст. 289 КК України відсутні.
Оцінюючи зібрані у кримінальному провадженні та досліджені у судовому засіданні докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що вина обвинувачених ОСОБА_9 і ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення доведена, їх дії правильно кваліфіковано за ч. 2 ст. 289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом з кваліфікуючою ознакою - за попередньою змовою групою осіб.
Представник служби у справах дітей ОСОБА_13 в судовому засіданні підтримала Звіт про неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_9 , який проживає з обома батьками і двома братами. Батьки працюють, сім`я утримується за рахунок заробітку батьків, ведення домашнього господарства, вирощування с/г продукції. ОСОБА_9 здоровий, на обліку у психіатра та нарколога не перебуває, рівень його розвитку відповідає його віку. За місцем проживання характеризується позитивно. Неповнолітній шкодує про вчинене, розуміє, що вчинив неправильно, щиро розкаюється і стверджує, що вчинив правопорушення необдумано. До вчинення діяння, у якому обвинувачується, його ніхто не підбурював. Батьки приділяють увагу вихованню своїх дітей, цікавляться життям та навчанням. В школі ОСОБА_9 навчається задовільно, без поважних причин не пропускає уроки, має багато друзів серед однолітків, старшокласників, сусідів, врівноважений у стосунках з однолітками, адекватно реагує на зауваження, прислуховується до критики вчителів. Любить грати в футбол, проводити вільний час в інтернеті, займається спортом, в школі відвідує гурток образотворчого мистецтва, бере участь у позашкільному житті школи: був капітаном команди у грі « ІНФОРМАЦІЯ_3 » 29.10.2015р., брав участь у шкільному заході «Розсміши нас». Вважають, що ОСОБА_27 стане на шлях виправлення без ізоляції від суспільства, та вважають, що його можна передати на поруки батьків.
Також в судовому засіданні представник служби у справах дітей ОСОБА_13 підтримала Звіт про неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_10 , який проживає з сім`єю брата ОСОБА_12 ; його батьки одружені, але разом не проживають, мати ОСОБА_28 декілька років перебуває на роботі в Італії, а місце перебування батька невідоме. Сім`я утримується за рахунок заробітку брата та матері. ОСОБА_10 здоровий, на обліку у психіатра та нарколога не перебуває, рівень його розвитку відповідає його віку. За місцем проживання характеризується позитивно. Неповнолітній розуміє, що вчинив неправильно, шкодує про вчинене, стверджує, що вчинив правопорушення необдумано, щиро розкаюється. До вчинення діяння, у якому обвинувачується, ОСОБА_10 ніхто не підбурював. Вихованням ОСОБА_10 займається його брат. Після вчинення правопорушення ОСОБА_12 почав строгіше відноситись до виховання ОСОБА_29 . В школі ОСОБА_10 навчається нижче середнього рівня, з учнями класу підтримує товариські стосунки, має друзів серед старшокласників ЗОШ № 1, легко підпадає під поганий вплив, врівноважений у стосунках з однолітками, адекватно реагує на зауваження. У вільний час ОСОБА_10 любить грати в футбол, проводити час в інтернеті, гарно малює, захоплюється різьбленням та гончарством, відвідує гурток гончарства при Будинку школяра, був учасником олімпіади, де зайняв ІІІ місце. Із висновку слідує, що ОСОБА_30 може стати на шлях виправлення без ізоляції від суспільства, і його можна передати на поруки братові та його сім`ї.
Призначаючи покарання неповнолітнім обвинуваченим, суд керується положеннями статей 65-67 Кримінального кодексу України, враховує характер та ступінь участі кожного з них у вчиненні злочину; відповідно до вимог ст.ст. 65,102,103 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винних, обставини, що пом`якшують покарання, оскільки обставин, що обтяжують покарання не встановлено, а також враховує умови життя та виховання неповнолітніх, рівень їх розвитку, вплив дорослих.
Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 р. № 5 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про злочини неповнолітніх» - при призначенні покарання неповнолітнім суди повинні суворо дотримуватися принципів законності, справедливості, обгрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що метою покарання такого засудженого є його виправлення, виховання та соціальна реабілітація.
Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Згідно ч. 4 ст.12 КК України злочин, передбачений ч.2 ст.289 Кримінального кодексу України, відноситься до категорії тяжких.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_9 суд враховує обставини, що пом`якшують покарання: повне визнання вини, щире розкаяння, сприяння розкриттю злочину; дані про особу неповнолітнього обвинуваченого, які містяться у Звіті, поданому суду службою в справах дітей Городенківської районної державної адміністрації, а також приймає до уваги те, що раніше ОСОБА_9 до кримінальної відповідальності не притягувався, потерпіла не має до нього претензій, просить суворо не карати, їй повернуто транспортний засіб, яким обвинувачені незаконно заволоділи, та відшкодовано спричинені збитки. Кілька обставин, що пом`якшують покарання, та дані про особу неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_9 , суд визнає такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину і впливають на пом`якшення покарання, тому прийшов до переконання про можливість застосування ч.1 ст. 69 КК України та призначення ОСОБА_9 покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч.2 ст.289 КК України, у виді позбавлення волі, без конфіскації майна. На переконання суду, виправлення ОСОБА_9 можливе без відбування покарання, тому його слід звільнити від відбування покарання з випробуванням, відповідно до ст. ст. 75, 76 КК України з урахуванням положень ст. 104 КК України.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_10 до обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить те, що він повністю визнав вину, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, негативно ставиться до скоєного, є неповнолітньою особою. Дані про особу обвинуваченого ОСОБА_10 , який вперше притягується до кримінальної відповідальності, що містяться у Звіті, поданому суду службою в справах дітей Городенківської районної державної адміністрації, позиція потерпілої ОСОБА_6 , яка не має претензій до обвинуваченого і просить суворо не карати, та кілька обставин, що пом`якшують покарання, суд визнає такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину і впливають на пом`якшення покарання, тому прийшов до переконання про можливість застосування ч.1 ст. 69 КК України та призначити ОСОБА_10 покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч.2 ст.289 КК України, у виді позбавлення волі, без конфіскації майна. Його виправлення можливе без відбування покарання, тому його слід звільнити від відбування покарання з випробуванням, відповідно до ст. ст. 75, 76 КК України з урахуванням положень ст. 104 КК України.
Суд вважає, що покарання неповнолітнім обвинуваченим у виді позбавлення волі, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч.2 ст.289 КК України, із випробуванням, співмірне тяжкості вчиненого, необхідне і достатнє для виправлення та попередження ними нових злочинів. При цьому суд виходить з положень ст. 6-1 Європейської конвенції з прав людини про те, що кожен при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий розгляд.
Відповідно до ч. 4 ст. 104 КК України - уразі звільнення неповнолітнього від відбування покарання з випробуванням суд може покласти на окрему особу, за її згодою або на її прохання, обов`язок щодо нагляду за засудженим та проведення з ним виховної роботи.
В судовому засіданні законні представники неповнолітніх обвинувачених: мати ОСОБА_9 - ОСОБА_11 , брат ОСОБА_10 ОСОБА_12 усно висловили свою згоду на покладення на них обов`язків наглядати за обвинуваченими та провадити з ними виховну роботу у разі, якби суд звільняв неповнолітніх обвинувачених від відбування покарання з випробуванням. Тому суд приходить до переконання, що є підстави для того, щоб покласти на них такі обов`язки.
Питання про речові докази суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
На підставі наведеного, ст. 12 Закону України «Про пробацію», керуючись ст.ст. 368-371, 373-374, 395, 484,485,487, 488, 490-491,496 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В :
ОСОБА_9 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України - один рік позбавлення волі без конфіскації майна.
З урахуванням положень ст. 104 КК України, відповідно до статей 75 - 76 КК України звільнити ОСОБА_9 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п.п.2 і 3 ст.76 КК України:
- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, навчання чи роботи.
На підставі ч.4 ст.104 КК України покласти на ОСОБА_11 , матір неповнолітнього ОСОБА_9 обов`язок щодо нагляду за ОСОБА_9 та проведення з ним виховної роботи.
Органу пробації застосувати по відношенню до ОСОБА_9 наглядові та соціально-виховні заходи.
ОСОБА_10 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України - один рік позбавлення волі без конфіскації майна.
З урахуванням положень ст. 104 КК України, відповідно до статей 75 - 76 КК України звільнити ОСОБА_10 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п.п.2 і 3 ст.76 КК України:
- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, навчання чи роботи.
На підставі ч.4 ст.104 КК України покласти на ОСОБА_12 , брата неповнолітнього ОСОБА_10 обов`язок щодо нагляду за ОСОБА_10 та проведення з ним виховної роботи.
Органу пробації застосувати по відношенню до ОСОБА_10 наглядові та соціально-виховні заходи.
- мопед марки Хонда «Сеstа» зеленого кольору , який переданий на зберігання ОСОБА_6 , - вважати повернутим за належністю.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Городенківський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченим та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя ОСОБА_1