ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2010 року Справа №1-97/10

Черняхівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді Васильчука С.Ф.

при секретарі Воробей Т.В.

з участю прокурора Михалевич В.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у смт. Черняхові кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, тимчасово проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_3, гр-на України, українця, ІНФОРМАЦІЯ_4, одруженого, непрацюючого, військовозобов'язаного, раніше засудженого: 21.01.2003 р. Черняхівським райсудом за ст. 185 ч.4, 69 КК України до 3-х років позбавлення волі; 21.12.2007 р. Житомирським райсудом, Житомирської області за ст. 307 ч.2, 310 ч.1 70 ч.1 КК України, за сукупністю злочинів до 5 років позбавлення волі без конфіскації майна, відповідно до ст.ст. 75, 76 КК УКкраїни звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки, судимість не погашена;

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_6, гр-на України, українця, ІНФОРМАЦІЯ_4, неодруженого, непрацюючого, військовозобов'язаного, раніше не судимого, мешкаючого в с. Вільськ, вул.Леніна, 64, Черняхівського району, за ст. 185 ч.2 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

21.11.2009 р. біля 14 години ОСОБА_1 повторно, за попередньою змовою з ОСОБА_2, перебуваючи на території садового товариства «Вересень», яке розташоване на території Вільської сільради, Черняхівського району, Житомирської області, демонтували металеву будку, яка знаходилась на території земельної ділянки № 203 та належала ОСОБА_3, після чого демонтовану будку, в якості металевого брухту вагою 410 кг. на суму 492 грн., погрузили на гужову підводу та вивезли для здачі у приймальник металобрухту.

Допитані в судовому засіданні підсудні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 свою вину у вчиненому визнали повністю та суду показали, що 21.11.09 р., в денний час, вони поверталися з роботи та, проїжджаючи через землі садового товариства «Вересень» на возі та конях, які належать матері ОСОБА_1, побачили на ділянці металеву будку, яку, домовившись між собою, вирішили викрасти та здати на металобрухт, а отримані кошти поділити.

Вони під'їхали до будки, впевнилися в тому, що їх ніхто не бачить, демонтували її та поїхали до району в м. Житомирі, який називається Богунія, до пункту приймання металобрухту. Однак, по дорозі були затримані невідомими громадянами, які викликали працівників міліції.

Просили не позбавляти волі. Будку повернули власниці.

Впевнившись в тому, що підсудні розуміють те, в чому вони обвинувачуються, обсяг оскарження вироку суду, беручи до уваги те, що вони визнали повністю свою вину, судом постановлено, згідно ст. 299 КПК України, обрати спрощений порядок судового слідства, обмежившись допитом підсудних та дослідженням письмових доказів.

Крім повного визнання вини підсудними, їх вина в інкримінуємому їм діянні повністю підтверджується слідуючими письмовими доказами, дослідженими судом:

*заявою ОСОБА_4 про те, що з ділянки його матері невідомі викрали металеву будку 21.11.09 р. (а.с.3);

*протоколом огляду місця події від 22.11.09 р., яким зафіксовано, що на земельній ділянці, яка належить ОСОБА_5, залишилися сліди, які свідчать про те, що на ній знаходився певний предмет за розмірами відповідаючий розмірам будки (а.с.4);

*протоколом огляду предмета - гужової підводи, на якій виявлено демонтовану металеву будку (а.с.47);

*протоколом відтворення обстановки та обставин події, яким зафіксовано те, що обвинувачені ОСОБА_2 та ОСОБА_1 добровільно розказали та показали при яких обставинах вони вчинили крадіжку чужого майна (а.с.50, 51);

*письмовим доказом - листом, який встановлює вартість викраденої підсудним металевої будки (а.с.113).

Оцінивши в сукупності всі досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до переконання про те, що вина ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у вчиненні злочину, передбаченог ст. 185 ч.2 КК України:

ОСОБА_1 - таємне викрадання чужого майна, вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб;

ОСОБА_2 - таємне викрадення чужого майна, вчинене за попередньою змовою групою

осіб

- доведеною повністю.

Обираючи міру покарання підсудним, суд враховує тяжкість вчиненого злочину, особу підсудних, обставини які пом'якшують та обтяжують покарання.

Підсудні вчинили злочин середньої тяжкості - ст. 12 КК України.

Обставиною, яка пом'якшує покарання обох підсудних суд визнає те, що підсудні щиро розкаялись у вчиненому та сприяли розкриттю злочину - ст. 66 КК України.

Обставиною, яка обтяжує покарання підсудного ОСОБА_1 суд визнає рецидив злочинів.

Обставин, які обтяжують покарання підсудного Федючека судом не встановлено. За місцем проживання підсудні характеризуються посередньо.

При обранні міри покарання Височінському суд бере до уваги ту обставину, що ОСОБА_1 був засуджений вироком Житомирського райсуду 21.12.07 р. за ст.ст. 307 ч.2, 310 ч.1 КК України до 5 р. позбавлення волі, будучи звільненим від відбування покарання згідно ст. 75 КК України на 2 роки та вчинив злочин, не відбувши 1 місяць іспитового строку.

Тому, при визначенні остаточного покарання підсудному ОСОБА_1, за сукупністю вироків суд застосовує вимоги ст. 71 п.4 КК України та остаточно, шляхом часткового приєднання не відбутої частини покарання за попереднім вироком, призначає покарання у вигляді позбавлення волі.

Обираючи покарання підсудному ОСОБА_2, суд знаходить за доцільне обрати йому покарання в межах санкції ст. 185 ч.2 КК України у вигляді позбавлення волі з застосуванням вимог ст.75, 76 КК України, звільнивши від відбування покарання з іспитовим строком.

Цивільний позов, судові витрати по справі відсутні.

Речові докази підлягають поверненню власнику.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 визнати виними у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч.2 КК України;

За вказаним законом призначити ОСОБА_2 покарання у вигляді 2-х років позбавлення волі, застосувавши вимоги ст.ст. 75, 76 КК України, та звільнити його від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю в два роки та під час іспитового строку покласти на нього слідуючі обов'язки: періодично з'являтися до органу кримінально-виконавчої системи для реєстрації та повідомляти цей орган про зміну місця проживання та роботи.

За вказаним законом призначити ОСОБА_1 покарання у вигляді двох років шести місяців позбавлення волі.

Згідно ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, враховуючи вирок Житомирського райсуду від 21.12.2007 p., яким ОСОБА_1 засуджений за ст.ст. 307 ч.2, 310 ч.1 КК України до 5 р. позбавлення волі, шляхом часткового приєднання не відбутої частини покарання, остаточно призначити покарання до відбуття за сукупністю вироків у вигляді п'яти років одного місяця позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу обом засудженим до вступу вироку в законну силу залишити підписку про невиїзд.

Речовий доказ - металобрухт залишити потерпілій ОСОБА_5 (а.с.112).

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Житомирської області через Черняхівський райсуд протягом 15 діб з його проголошення.

Головуючий суддя: С.Ф. Васильчук

Копія: вірно

Суддя: