Справа №11а-537/2010 Головуючий у І інстанції: Гінда О.М.
Категорія ч.2 ст.186 КК України Доповідач: Пайонкевич Т.Т.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 серпня 2010 року колегія суддів Судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого: Пайонкевича Т.Т.

суддів: Галапаца І.І., Волинця М.М.

з участю прокурора: Малиш Н.С.

засуджених: ОСОБА_1

ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові кримінальну справу за апеляціям засуджених: ОСОБА_1 та ОСОБА_2, на вирок Франківського районного суду м. Львова від 22 березня 2010 року,

встановила:

Цим вироком

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, в силу ст. 55 КК України в редакції 1960 року раніше несудимого, без постійного місця реєстрації

засуджено за:

-ч.2 ст.186 КК України до 4 (чотирьох) років позбавлення волі;

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_1 до вступу вироку в законну силу змінено з підписки про невиїзд на взяття під варту, взявши його під варту з зали суду.

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше не судженого

засуджено за:

- ч.2 ст.186 КК України до 4 (чотирьох) років позбавлення волі;

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_2 до вступу вироку в законну силу змінено з підписки про невиїзд на взяття під варту, взявши його під варту з зали суду.

Вирішено питання речових доказів згідно вимог закону.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 визнано винними в тому, що вони за попередньою змовою, групою осіб 02.01.2010 року, близько 01 год. 00 хв., маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, переслідуючи корисливу зацікавленість, перебуваючи біля кафе-бару "Білий дім", що по вул. Кн. Ольги, 106 у м. Львові, підійшли до ОСОБА_3 із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоровя потерпілого, ОСОБА_2 наніс п'ять шість ударів потерпілому в район голови, від чого той впав на землю, а ОСОБА_1 наніс ОСОБА_3 два удари ногою по його тілу. У цей момент ОСОБА_2 витягнув з кишені штанів потерпілого ОСОБА_3 його мобільний телефон марки "FLY SL 600", вартістю 1233 грн., в якому знаходилась сім-карта "Київстар" № НОМЕР_1 вартістю 30 грн., на рахунку якої грошей не було, а ОСОБА_1 в цей час, зняв з потерпілого ОСОБА_3 його шкіряну куртку, вартістю 1800 грн. в якій знаходилось 50 грн., чим заподіяли потерпілому матеріальної шкоди на загальну суму 3113 грн. З вкраденим з місця події ОСОБА_2 втік, а згодом повернувся, а ОСОБА_1, який був одягнений у куртку потерпілого були затримані працівниками міліції в цю ж ніч.

Вирок Франківського районного суду м. Львова від 22 березня 2010 року оскаржено засудженими: ОСОБА_1 і ОСОБА_4 в апеляційному порядку.

Засуджений ОСОБА_1 в поданій апеляції просить скасувати оскаржуваний вирок та постановити новий з застосуванням ст. 69 КК України та ст.75 КК України. Посилається на те, що суд першої інстанції не врахував пом'якшуючих покарань обставин а саме: повне визнання вини, допомога у розкриттю злочину а також те, що він раніше несудимий.

Засуджений ОСОБА_2 в поданій апеляції просить змінити вирок Франківського районного суду м. Львова від 22 березня 2010 року, пом'якшити обране йому покарання, оскільки на його думку воно є надто суворе, або скасувати оскаржуваний вирок та направити справу на новий судовий розгляд. Вказуючи на такі підстави як: невідповідність рішення суду першої інстанції фактичним обставинам справи, невідповідність призначеного судом покарання тяжкості злочину та особі засудженого, істотні порушення вимог КПК, однобічність та неповнота досудового та судового слідства. Покликається на те, що свідчення які були дані на досудовому та судовому слідстві відповідають дійсності частково, оскільки умисел на заволодіння чужим майном в нього виник спонтанно, а попередньої змови з ОСОБА_1 у нього не було. Звертає увагу суду на те, що всіляко сприяв розкриттю злочину на досудовому слідстві, частково відшкодував нанесену матеріальну шкоду та зобов'язується відшкодувати і другу, вину визнає повністю.

Заслухавши доповідача, доводи прокурора із запереченням проти апеляцій засуджених ОСОБА_1, ОСОБА_2, доводи засуджених на підтримання апеляцій, перевіривши матеріали справи та доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляції до задоволення не підлягають.

Винуватість засуджених ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у вчинені інкримінованого їм злочину при вказаних у вироку обставинах доведена повністю та в апеляціях не оспорюється, злочин вчинений за попередньою змовою групою осіб, а діям засуджених дана правильна кримінально-правова оцінка.

Призначаючи ОСОБА_1 та ОСОБА_2 покарання, суд належним чином врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, особи винних, які свою вину в скоєному визнали повністю, щиросердечно розкаялись у вчиненому, заподіяну шкоду не відшкодували, позитивно характеризуються по місцю проживання, раніше не судимі.

За наведених обставин колегія суддів вважає, що покарання засудженим ОСОБА_1 та ОСОБА_2 призначено у відповідності до вимог ст.65 КК України, а тому підстав для задоволення апеляцій засуджених не вбачає. Судом при призначенні покарання враховано всі доводи на які покликаються апелянти, як на підставу зміни чи скасування вироку відповідно.

Керуючись ст.ст.366, 377, 379 КПК України, колегія суддів

ухвалила:

Вирок Франківського районного суду м. Львова відносно ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від 22 березня 2010 року залишити без змін, а апеляції засуджених ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду України на протязі 3 місяців з моменту набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: