Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 499/962/15-к
Провадження № 1-кп/499/67/15
У Х В А Л А

про повернення обвинувального акту

"14" серпня 2015 р. смт.Іванівка

Іванівський районний суд Одеської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю учасників кримінального провадження секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в стадії підготовчого судового засідання обвинувальний акт кримінального провадження № 0000071 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Рижове, Близнюківського району Херсонської області, зареєстрованого та фактично проживаючого по АДРЕСА_1 , за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.289 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Дане кримінальне провадження підсудне Іванівському районному суду Одеської області, оскільки наведене в обвинувальному акті діяння вчинено на території Іванівського районну Одеської області.

Підстав для закриття кримінального провадження не вбачається.

Під час підготовчого судового засідання прокурор вважав за можливе призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту та заявив клопотання в якому просить обрати ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, оскільки підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу не має.

Потерпілі в судове засідання не з`явилися про причини своєї неявки суд не повідомили направили до суду заяву в якій просили розглядати справу у їх відсутність.

Обвинувачений в судовому засіданні вважав за можливе призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту та не заперечував проти задоволення клопотання прокурора.

Суд, заслухавши думку прокурора, вивчивши обвинувальний акт та долучені до нього документи, приходить до висновку про необхідність повернення обвинувального акту прокурору з таких підстав.

Відповідно до пункту 3 частини 3 ст.314 КПК України, суд у підготовчому судовому засіданні має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Під час підготовчого судового засідання встановлено, що обвинувальний акт в кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 не відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

Пред`явлене особі обвинувачення має бути конкретним і містити дані про час, місце та інші обставини вчинення злочину, оскільки особа має право знати, в чому саме вона обвинувачується і захищатися від пред`явленого їй обвинувачення. Таке право гарантується п. (а) ч.3 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, ратифікованої Верховною Радою України 17 липня 1997 р., згідно якого кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, має право бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причину обвинувачення проти нього

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданням кримінального провадження є зокрема охорона прав і законних інтересів всіх учасників провадження, а також забезпечення швидкого і повного судового розгляду з тим, щоб, зокрема, до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура, у тому числі під час формулювання обвинувачення, знати суть якого є беззастережним правом обвинуваченого (підозрюваного). Недотримання цих принципів є неприпустимим.

Натомість, як вбачається з обвинувального акту при викладенні фактичних обставин кримінального правопорушення вчиненого ОСОБА_4 , які прокурор вважає встановленими ,прокурор не вказав конкретні дії обвинуваченого спрямовані на незаконне заволодіння транспортними засобами повторно, які складають об`єктивну сторону кримінального правопорушення.

Також слід відзначити, що в обвинувальному акті, який складено відносно ОСОБА_4 , містяться відомості фактичних обставин кримінального правопорушення та зазначена правова кваліфікація вчиненого ними діяння з посиланням на положення закону і частину статті закону України, без зазначення чітко сформульованого обвинувачення щодо нього, після чого зазначаються обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, розмір витрат на проведення експертизи і дата складання і затвердження обвинувального акту.

Таким чином, в обвинувальному акті в кримінальному провадженні щодо ОСОБА_4 не було вказано конкретно висунутої йому підозри та чітко сформульовано обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, що порушило його гарантовані процесуальні права, в тому числі й право на захист.

Згідно вимог ч.4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам ст. 291 КПК України.

Так, згідно з п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті КК України та формулювання обвинувачення. При цьому, за змістом цієї норми, формулювання обвинувачення в обвинувальному акті викладається після викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, та правової кваліфікації кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті Закону України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Формулювання обвинувачення повинно складатися з обставин, які свідчать про наявність доведених даних про подію (час, місце, спосіб) кримінального правопорушення, форму вини, мотив і мету його вчинення, обставини, які впливають на ступінь тяжкості кримінального правопорушення тощо.

Правова кваліфікація дій особи в обвинувальному акті повинні містити не тільки посилання на окрему статтю і частину цієї статті кримінального закону, а й точне формулювання у тому числі і об`єктивної сторони та кваліфікуючих ознак конкретного кримінального правопорушення.

Відсутність в обвинувальному акті формулювання обвинувачення та правової кваліфікації дій особи унеможливлює якісно і в повній мірі здійснювати захист від пред`явленого обвинувачення, що, безперечно, порушує право особи на захист.

Тому, обвинувачення є не логічним і не конкретним, формулювання обвинувачення та правова кваліфікація злочину суперечать одне одному.

Без цього, суду на початку судового розгляду неможливо однозначно уяснити суть обвинувачення, роз`яснити її обвинуваченому, прийняти правильне рішення щодо можливого визнання обвинуваченим фактичних обставин справи і визначити обсяг доказів, які підлягають дослідженню.

Неконкретність обвинувачення порушує права обвинуваченого на захист вже з моменту надання йому копії обвинувального акта, так як захищатися від неконкретного обвинувачення неможливо.

Обвинувачений, учасники процесу, нарешті суд, повинні чітко знати і розуміти суть обвинувачення, предмет судового розгляду.

Недопустимим є використання при формулюванні обвинувачення загальних фраз.

Підставою для зміни обвинувачення в суді є лише встановлення нових фактичних обставин кримінального правопорушення. Наявність у прокурора цього права зовсім не означає, що він ним скористається, а тим паче з власної ініціативи.

Також слід відзначити, що відповідно до п.6 ч.2 ст.242 КПК України слідчий або прокурор зобов`язаний звернутися до експерта для проведення експертизи щодо визначення розміру матеріальних збитків заподіяної кримінальним правопорушенням.

З обвинувального акту не вбачається, що слідчий під час досудового розслідування задля встановлення завданих кримінальними правопорушеннями матеріальних збитків звертався до експерта для проведення експертизи.

Зазначене вказує на істотну неконкретність обвинувачення та позбавляє суд прийняти об`єктивне рішення по справі.

Отже, з зазначеного випливає, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 не відповідає вимогам п. 1, 2, 4 ч.1 ст. 91, ст. 291, п.6 ч.2 ст.242 КПК України, а тому, на підставі п.3 ч.3 ст.314 КПК України, його слід повернути прокурору.

Суд взявши до уваги пояснення прокурора та думку обвинуваченого щодо заявленого прокурором клопотання про обрання запобіжного заходу приходить до висновку про обґрунтованість клопотання в частинні продовження ОСОБА_4 раніше обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, виходячи із слідуючих підстав.
24.06.2015 року слідчий суддя Іванівського районного суду Одеської області обрав ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 21.08.2015 року

Дія ухвали слідчого судді про застосування запобіжного заходу припиняється після закінчення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу.

Відповідно до вимог ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати запобіжний захід обраний обвинуваченому.

Отже виходячи з системного аналізу ст.315 КПК України і враховуючи клопотання прокурора необхідно вирішувати у підготовчому судовому засіданні питання про продовження обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_4 , а не обрання запобіжного заходу, оскільки ОСОБА_4 слідчим суддею Іванівського районного суду Одеської області на підставі ухвали від 24.06.2015 року було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

На теперішній час строк тримання під вартою обвинуваченого закінчується, однак завершити кримінальне провадження не можливо, оскільки існує необхідність повернення обвинувального акту прокурору для усунення недоліків.

Застосовуючи такий вид запобіжного заходу, суд виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, із ступеня тяжкості інкримінованого злочину, а також приймає до уваги ту обставину, що підстави, за яких судом було обрано обвинуваченому запобіжний захід у виді взяття під варту, не відпали, докази в судовому засіданні не перевірені в повному обсязі.

Обставини по справі з часу обрання запобіжного заходу не змінились, а ризики, передбачені ст. 177 КПК України не зменшились, що унеможливлює застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу.

Керуючись ст.ст. 109, 291, 177, 178, 183, 314-315, 331, 369-372 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Обвинувальний акт кримінального провадження № 0000071 відносно ОСОБА_4 - повернути прокурору, якого зобов`язати усунути виявлені недоліки протягом розумного строку.

Термін запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 продовжити на60 днів - до 14 жовтня 2015 року.

Копію ухвали суду вручити учасникам судового провадження та направити потерпілим, начальнику Одеського слідчого ізолятора.
Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області через Іванівський районний суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги в 7-денний строк з дня її оголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

СуддяОСОБА_1