В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26.10.2015 Справа №607/15809/15-к

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000313 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Ізяслав Хмельницької області, громадянки України, з вищою освітою, непрацюючої, розлученої, на утриманні 1 малолітня дитина, зареєстрованої в АДРЕСА_1 , фактично проживаючої в АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.354 КК України (в редакції від 12 лютого 2015 року),

за участю: прокурора ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , обвинуваченої ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:
Так, 12 серпня 2015 року близько 10 год. 30 хв. обвинувачена ОСОБА_3 , яка працювала на 0, 5 ставки лікарем акушер-гінекологом Тернопільської міської комунальної лікарні швидкої допомоги, після доставки у вказаний лікувальний заклад із діагнозом гострий апендицит ОСОБА_6 , оглянула дану хвору в приймальному відділенні ТМКЛШД та було прийнято рішення щодо проведення невідкладної операції останній.

Цього ж дня близько 11 год. 30 хв., до обвинуваченої ОСОБА_3 , як до лікаря акушер-гінеколога Тернопільської міської комунальної лікарні швидкої допомоги, звернувся ОСОБА_7 щодо отримання інформації про стан здоров`я та особливостей подальшого лікування ОСОБА_6 , яка являється його сестрою.

Тоді ж, у обвинуваченої, як лікаря акушер-гінеколога Тернопільської міської комунальної лікарні швидкої допомоги, ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на одержання неправомірної вигоди від ОСОБА_7 за проведення успішної операції його сестрі ОСОБА_6 .

Реалізовуючи свій вищевказаний злочинний умисел, 12 серпня 2015 року близько 11 год. 30 хв., обвинувачена ОСОБА_3 , як лікар акушер-гінеколог Тернопільської міської комунальної лікарні швидкої допомоги, перебуваючи в приміщенні Тернопільської міської комунальної лікарні швидкої допомоги, що в м.Тернополі по вул.Шпитальній, 2, повідомила ОСОБА_7 про те, що за проведення операції його сестрі ОСОБА_6 їй необхідно буде передати неправомірну вигоду у сумі близько 7500 грн., зазначивши при цьому, що остаточна сума неправомірної вигоди буде визначена після проведення операції, із врахуванням рівня її складності.

В подальшому, після проведення операції ОСОБА_6 , 13 серпня 2015 року близько 10 год. 00 хв., обвинувачена ОСОБА_3 , як лікар акушер-гінеколог Тернопільської міської комунальної лікарні швидкої допомоги, перебуваючи у своєму робочу кабінеті в приміщені Тернопільської міської комунальної лікарні швидкої допомоги, що в м.Тернополі по вул.Шпитальній, 2, повідомила ОСОБА_7 про те, щоб той передав їй неправомірну вигоду у розмірі 5800 грн. за успішне проведення операції його сестрі ОСОБА_6 та пояснила, що саме така сума грошових коштів відповідає складності проведеної нею операції.

Надалі, 14 серпня 2015 року близько 11 год. 30 хв. обвинувачена ОСОБА_3 , як лікар акушер-гінеколог Тернопільської міської комунальної лікарні швидкої допомоги, перебуваючи у гінекологічному кабінеті, який знаходиться на третьому поверсі Тернопільської міської комунальної лікарні швидкої допомоги, що в м.Тернополі по вул.Шпитальній, 2, одержала від ОСОБА_7 неправомірну вигоду у сумі 5800 грн. за проведення нею операції його сестрі ОСОБА_6 .

Таким чином, обвинувачена ОСОБА_3 своїми діями вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.354 КК України (в редакції від 12 лютого 2015 року), тобто, одержання працівником установи, який не є службовою особою, неправомірної вигоди для себе за вчинення будь-яких дій з використанням становища, яке займає працівник в установі, в інтересах третьої особи.

22 жовтня 2015 року між прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю і корупцією прокуратури Тернопільської області ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_3 , у присутності захисника, укладено угоду про визнання винуватості, згідно умов якої вони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченої за ч.3 ст.354 КК України (в редакції від 12 лютого 2015 року) за встановлених у висунутому обвинуваченні обставин, істотних для даного кримінального провадження, ОСОБА_3 беззастережно визнала свою винуватість у зазначених діяннях в обсязі пред`явленого обвинувачення. Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинна понести ОСОБА_3 , а саме за ч.3 ст.354 КК України (в редакції від 12 лютого 2015 року) у виді штрафу в розмірі 470 (чотириста сімдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 7990 (сім тисяч дев`ятсот дев`яносто) грн. На підставі ч.5 ст.96-2 КК України не застосовувати заходи кримінально-правового характеру у виді спеціальної конфіскації, оскільки грошові кошти в сумі 5800 грн., що були предметом неправомірної вигоди, підлягають поверненню власнику УПЗСЕ УМВС України в Тернопільській області.

В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст.473 КПК України та наслідки її невиконання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до п.2 ст.468 КПК України в кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч.4 ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.354 КК України (в редакції від 12 лютого 2015 року), яке згідно ст.12 КК України відносяться до злочинів невеликої тяжкості.

При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_3 цілком розуміє відмову від здійснення прав, передбачених абзацами 1 та 4 п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам норм КПК України.

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про можливість затвердження укладеної 22 жовтня 2015 року між прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю і корупцією прокуратури Тернопільської області ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_3 , в присутності захисника, угоди про визнання винуватості і призначення обвинуваченій узгодженої сторонами міри покарання.

При цьому, речові докази у кримінальному провадженні, а саме:

-грошові кошти в сумі 5 800 грн., купюрами: номіналом по 500 грн. (ЛГ 8218299, ГК 2968721, ВА 7716847, ВЗ 6186858), номіналом по 200 грн. (ЄЗ 2162114, СА 5334604, ЗЗ 7704889, ЗЄ 2115627, КИ 1760753, ЄЦ 5497835, ПА 2542724, ЄБ 5428629, ЗБ 3754385, КЕ 0319030, ЕД 5309179, ЗА 1727643, ЕЖ 1543319, ЄЯ 6913383, ТБ 8670217, ТА 8332426, ПВ 1687690, ЗЕ 5647605, ЕД 6505045), які зберігаються в ПАТ КБ «ПриватБанк», що в м.Тернополі по проспекту С.Бандери, 38 необхідно повернути УПЗСЕ УМВСУ в Тернопільській області;

-марлеві тампони зі змивами з рук ОСОБА_3 , контрольний взірець марлевого тампону, зразок спецпрепарату «Промінь-1», що зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів УМВСУ в Тернопільській області слід знищити.

Крім цього, необхідно скасувати накладений ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 серпня 2015 року арешт на вищевказані грошові кошти.

Керуючись наведеним, а також ст.ст. 314, 370, 373, 374, 475, 476 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:
Затвердити укладену 22 жовтня 2015 року між прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю і корупцією прокуратури Тернопільської області ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_3 , у присутності захисника, угоду про визнання винуватості.

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.354 КК України (в редакції від 12 лютого 2015 року) та призначити їй за даними кримінальними правопорушеннями узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі 470 (чотириста сімдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 7990 (сім тисяч дев`ятсот дев`яносто) грн. в доход держави.

На підставі ч.5 ст.96-2 КК України не застосовувати заходи кримінально-правового характеру у виді спеціальної конфіскації, оскільки грошові кошти в сумі 5800 грн., що були предметом неправомірної вигоди, підлягають поверненню власнику УПЗСЕ УМВС України в Тернопільській області.

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме:

-грошові кошти в сумі 5 800 грн., купюрами: номіналом по 500 грн. (ЛГ 8218299, ГК 2968721, ВА 7716847, ВЗ 6186858), номіналом по 200 грн. (ЄЗ 2162114, СА 5334604, ЗЗ 7704889, ЗЄ 2115627, КИ 1760753, ЄЦ 5497835, ПА 2542724, ЄБ 5428629, ЗБ 3754385, КЕ 0319030, ЕД 5309179, ЗА 1727643, ЕЖ 1543319, ЄЯ 6913383, ТБ 8670217, ТА 8332426, ПВ 1687690, ЗЕ 5647605, ЕД 6505045), які зберігаються в ПАТ КБ «ПриватБанк», що в м.Тернополі по проспекту С.Бандери, 38 необхідно повернути УПЗСЕ УМВСУ в Тернопільській області;

-марлеві тампони зі змивами з рук ОСОБА_3 , контрольний взірець марлевого тампону, зразок спецпрепарату «Промінь-1», що зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів УМВСУ в Тернопільській області слід знищити.

Скасувати накладений ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 серпня 2015 року арешт на вищевказані грошові кошти.

Апеляція на вирок може бути подана до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом тридцяти діб з моменту його проголошення з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Копії вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченій та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий ОСОБА_1