Справа № 572/3037/13-к
Провадження № 1-кп/572/172/13
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 серпня 2013 року м. Сарни

Сарненський районний суд Рівненської області

в складі:

головуючої судді - Галінської В.В.

при секретарі - Мороз Ю.М.

з участю прокурора Азіова С.А.

потерпілого ОСОБА_1

обвинуваченого ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2, 05 травня 2013 року приблизно о 15:20 год, перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, не маючи посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії та полісу (сертифікату) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, керував технічно несправним мотоциклом марки «ИЖ Юпитер-5», без реєстраційного номера, (в технічно несправному стані гальмівна система), на пасажирському сидінні якого перебував ОСОБА_1. В цей час ОСОБА_2 рухався на зазначеному мотоциклі зі швидкістю 100 км/год. автодорогою зі сторони с. Маслопуща Сарненського району в напрямку с. Люхча Сарненського району, поблизу 92 км залізничної дороги сполученням Сарни-Удрицьк, та, маючи намір здійснити поворот ліворуч у напрямку переїзду вказаної залізничної дороги, проявив неуважність до дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням, не вжив заходів для своєчасного зменшення швидкості, внаслідок чого допустив з'їзд мотоцикла в кювет з подальшим падінням на ґрунтову ділянку.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир мотоцикла ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми, багатоуламкового вдавленого перелому кісток склепіння черепа з переходом на основу черепа, забою-розмозження головного мозку важкого ступеня, забійних ран голови та правої вушної раковини, осадження м'яких тканин правого плеча та передпліччя, термічного опіку правої гомілки П ст., посттравматичного відриву правої вушної раковини, які в своїй сукупності, згідно висновку судово-медичної експертизи, відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, які небезпечні для життя в момент їх заподіяння.

У прямому безпосередньому причинному зв'язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди і шкідливими наслідками, що настали, перебуває грубе порушення ОСОБА_2 наступних пунктів Правил дорожнього руху, які вимагають:

-п.2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

-п.11.2. Нерейкові транспортні засоби повинні рухатися якнайближче до правого краю проїзної частини;

-п.12.1. Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним;

-п.12.6. Поза населеними пунктами на всіх дорогах та на дорогах, що проходять через населені пункти, позначені знаком 5.47, дозволяється рух із швидкістю:

а) автобусам (мікроавтобусам), що здійснюють перевезення організованих груп дітей, легковим автомобілям з причепом і мотоциклам - не більше 80 км/год.;

-п.31.4. Забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам:

-п.31.4.1. Гальмові системи:

а) змінено конструкцію гальмових систем, застосовано гальмову рідину, вузли або окремі деталі, що не передбачені для даної моделі транспортного засобу або не відповідають вимогам підприємства-виробника.

Будучи допитаним в судовому засіданні в якості обвинуваченого, ОСОБА_2 повністю визнав вину по обставинам зазначених у вироку. Суду показав, що 05 травня 2013 року близько 15 години, він перебуваючи в стані алкогольного спяніння, керував мотоциклом, без посвідчення водія та полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності, із технічними несправностями, без реєстраційного номера, разом із ОСОБА_3, який сидів на пасажирському сидінні, маючи намір здійснити поворот ліворуч, проявив неуважність, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався зі керуванням, та допустив зїзд мотоцикла в кювет з подальшим падінням на грунтову дорогу. У вчиненому щиро розкаюється, просить врахувати його каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Потерпілий суду підтвердив, що під час поїздки до дому з ОСОБА_2 на його мотоциклі, внаслідок зїзду останнього на узбіччя проїзної частини, потрапив в ДТП, від якого отримав значні ушкодження.

В силу ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом не досліджувались докази по тих фактичних обставинах справи, які ніким не оспорюються. При цьому учасники судового провадження розуміють наслідки своєї згоди та неможливість в подальшому оспорювати фактичні обставини в апеляційному порядку. Сумнівів у добровільності такої згоди та істотності їх позиції у суду немає.

Вина обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення знайшла своє підтвердження в суді. Злочинні дії обвинуваченого ОСОБА_2 суд кваліфікує згідно чинного законодавства за ст. 286 ч. 2 КК України, як порушення правил дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжкі тілесні ушкодження, які небезпечні для життя в момент їх заподіяння.

Визначаючи вид та міру покарання обвинуваченому, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, обставини його вчинення, особу обвинуваченого, характеризуючі дані.

Повне визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, вчинення злочину вперше суд визнає, як помякшуючі покарання обвинуваченого обставини. Обтяжуючою покарання обставиною суд визнає вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного спяніння.

Оцінюючи зазначені обставини в сукупності, суд вважає необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_2 та попередження нових його кримінальних правопорушень, призначення покарання в межах санкції статті обвинувачення, із застосуванням звільнення з випробуванням від відбуття такого покарання, на підставі ст.ст.75,76 КК України без призначення додаткового покарання, так як обвинувачений ОСОБА_2 не має права керування транспортними засобами.

Потерпілий ОСОБА_1 до початку судового слідства відмовився від заявленого цивільного позову про відшкодування матеріальної та моральної шкоди і дана відмова від позову була прийнята судом. Прокурором в інтересах закладу охорони здоровя цивільний позов про відшкодування витрат на стаціонарне лікування хворого заявлено не було.

Доля речових доказів вирішено постановою від 26 червня 2013 року (а.с. 59).

Відповідно до ч.2 ст.15 Закону України «Про судову експертизу», проведення судових експертиз державними спеціалізованими установами у кримінальних провадженнях за дорученням слідчого, прокурора, суду та у справах про адміністративні правопорушення здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим експертним установам з Державного бюджету України.

Як вбачається з матеріалів справи та висновків експертів № 166 від 25 червня 2013 року (а.с. 43-48) та № 169 від 26 червня 2013 року (а.с. 54-56), експертиза технічного стану транспортного засобу та судова автотехнічна експертиза обставин та механізму ДТП проводились на підставі постанов слідчого СВ Сарненського РВ УМВС України в Рівненській області від 14 червня 2013 року та 20 червня 2013 року (а.с. 40,51) державною спеціалізованою установою Науково-дослідним експертно-криміналістичним центром при УМВС України в Рівненській області. Доказів проведення експертиз не за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються даній експертній установі з Державного бюджету України суду не надано. Тому стягнення із обвинуваченого витрати на залучення експертів у розмірах 489,00 грн. та 489,00 грн. є неможливим.

Документального підтвердження понесення інших процесуальних витрат учасниками судового провадження суду не надано.

Клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження не надходило.

Керуючись ст.ст. 368, 374 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 286 КК України і призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком 3 (три) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_2 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік 6 (місяців) не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обовязки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_2 наступні обовязки на період іспитового строку:

-повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання і роботи;

-періодично зявлятись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Рівненської області через Сарненський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя - підпис

згідно з оригіналом

Суддя Сарненського

районного суду ОСОБА_4