Справа № 1-546/10
Провадження №-
П О С Т А Н О В А

16 грудня 2010 року Суддя Ленінською районного суду м. Кіровограда Іванова Л.А., розглянувши скаргу ОСОБА_1, подану в порядку ст.27 КПК України, про притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_2 за ч.2 ст. 125 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А:

Скаржник ОСОБА_1 звернулася до Ленінською районною суду м. Кіровограда із скаргою в порядку ст.27 КПК України, в якій просить порушити кримінальну справу відносно ОСОБА_2 за ч.2 ст.125 КК України, обґрунтовуючи скаргу тим, що 04 червня 2010 року в період часу з 18.00 год. до 19.00 год. у загальному коридорі ОСОБА_2, вийшовши з квартири №3 та схопивши її (ОСОБА_1Г.) за праву руку, почав викручувати її, тим самим спричинивши їй тілесні ушкодження, які згідно з актом судово-медичної експертизи №869 від 17 червня 2010 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Відповідно до ч. 1 ст.27 КПК України справи про злочини, передбачені статтею 125, частиною 1 статті 126 Кримінального кодексу України, а також справи про злочини, передбачені статтею 356 Кримінальною кодексу України щодо дій, якими заподіяно шкоду правам та інтересам окремих громадян, порушуються не інакше як за скаргою потерпілого, яка, відповідно до ч.1 ст.251 КПК України повинна відповідати вимогам ст.ст.223, 224 Кримінально-процесуального кодексу України, що встановлено для обвинувального висновку.

Вивчивши подану скаргу приватного обвинувачення, вважаю, що скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без розгляду, оскільки вона не відповідає вимогам, передбаченим ст.ст.223, 224 КПК України, відповідно до яких обвинувальний висновок має складатися з описової та резолютивної частини, де в описовій частині повинно бути зазначено місце, час, способи, мотиви і наслідки злочину, а також докази, які зібрано у справі, і якими, на думку потерпілого, підтверджується обвинувачення, відомості про потерпілого, показання обвинуваченого по суті предявленого йому обвинувачення, доводи, наведені ним на свій захист, і результати їх перевірки, наявність обставин, які обтяжують та помякшують покарання особи, яку потерпілий просить притягнути до кримінальної відповідальності. При посиланні на докази обовязково зазначаються аркуші справи.

В резолютивній частині наводяться відомості про особу, яку скаржник просить притягнути до відповідальності (прізвище, імя по батькові, число, місяць, рік народження, місце народження, національність, громадянство, освіта, сімейний стан, місце роботи, місце проживання та інші потрібні дані, які стосуються особи), коротко викладається суть предявленого обвинувачення з зазначенням статті кримінальною закону, яка передбачає даний злочин.

Крім того, до обвинувального висновку додаються список осіб, які підлягають виклику в судове засідання, з зазначенням адреси їх проживання, до обвинувального висновку також додається довідка про цивільний позов та судові витрати, в разі предявлення потерпілим вимоги про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди подається також позовна заява.

Таким чином, при складанні скарги скаржником ОСОБА_1 порушені вимоги стосовно форми і змісту обвинувального висновку, який повинен складатись з описової та резолютивної частини, а також містити необхідні дані, зазначені вище, зокрема, до скарги приватного обвинувачення не надані характеризуючі дані на ОСОБА_2 не вказано місце його народження, сімейний стан, не додано характеристики за місцем проживання та роботи, відсутні дані про наявність чи відсутність судимостей останнього, обставини, які обтяжують або помякшують покарання особи, яку скаржник просить, притягнули до кримінальної відповідальності; крім того, в описовій частині скарги не зазначено місце, спосіб та мотив вчинення злочину, відсутні посилання на докази по справі з зазначенням аркушів справи, показання обвинуваченого ОСОБА_2. доводи, наведені ним на свій захист, відсутні показання свідків, в той час як пояснення останніх додані до скарги, не розкрито зміст субєктивної сторони злочину, не зазначено, в якій формі вини вчинено злочин: чи то у формі умислу чи то у формі необережності. Більш того, в описовій частині постанови скаржник зазначає, що обвинуваченим ОСОБА_2 скоєно злочин, передбачений ч. 1 ст.125 КК України, в той час, як в резолютивній частині скарги, скаржник зазначає про скоєння ОСОБА_2 злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, крім того, не конкретизована суть предявленого обвинувачення.

Відповідно до п. 1 ч.2 ст.251 КПК України, суддя залишає скаргу без розгляду, якщо вона не відповідає вимогам, які встановлені Кримінально-процесуальним кодексом України щодо обвинувального висновку, та повергає її особі, яка подала скаргу.

Крім того, скаржник, після усунення недоліків, зазначених в постанові, вправі повторно звернутися до суду із належно оформленою скаргою приватного обвинувачення в порядку ст.27 КІІК України.

Керуючись ст.251 КПК України,

П О С Т А Н О В И Л А:

Скаргу приватного обвинувачення ОСОБА_1 про притягнення ОСОБА_2 до кримінальної відповідальності за ч.2 ст.125 КК України залишити без розгляду, як таку, що не відповідає вимогам, передбаченим ст.ст.223- 224 КПК України, повернувши її скаржнику ОСОБА_1

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Ленінського районного суду

м. Кіровограда Л.А. Іванова