Ухвала

іменем україни

24 листопада 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_5,

суддів: ОСОБА_6, ОСОБА_7,

при секретарі

судового засідання ОСОБА_8,

за участю прокурора ОСОБА_9,

розглянувши в судовому засіданні у межах кримінального провадження № 0002087 касаційну скаргу прокурора на ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 14 квітня 2015 року щодо ОСОБА_2,

в с т а н о в и л а:

За вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 20 січня 2015 року, залишеним без зміни апеляційним судом,

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженку та мешканку м. Харкова (АДРЕСА_1), громадянку України, таку, що не має судимості,

засуджено за ч. 1 ст. 121 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк п'ять років.

На підставі ст. 75 КК ОСОБА_2 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю три роки та з покладенням на неї обов'язків, передбачених пунктами 2, 3 ч. 1 ст. 76 КК.

За вироком суду ОСОБА_2 визнано винуватою у тому, що вона 18 серпня 2014 року близько 14.00 год., перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, за місцем свого проживання у АДРЕСА_1 під час сварки, що раптово виникла на ґрунті особистих неприязних стосунків із співмешканцем ОСОБА_4, умисно вдарила два рази потерпілого кухонним ножем у груди та поперек, заподіявши тяжких тілесних ушкоджень та легких, що спричинили короткочасний розлад здоров'я.

У касаційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу апеляційного суду і призначити новий розгляд кримінального провадження у суді апеляційної інстанції через істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного покарання особі засудженої та тяжкості вчиненого кримінального правопорушення внаслідок м'якості. Зазначає, що дії засудженої необхідно кваліфікувати, як замах на умисне вбивство за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК, оскільки обставини злочину свідчать, що у ОСОБА_2 був прямий умисел на вбивство потерпілого. У зв'язку з цим, на думку скаржника, призначене ОСОБА_2 покарання є м'яким, а звільнення від його відбування з випробуванням на підставі ст. 75 КК неправильним. А ухвала апеляційного суду не відповідає вимогам ст. 419 КПК.

У запереченнях захисник вказує на законність та обґрунтованість судових рішень.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора на підтримання касаційної скарги, обговоривши доводи, наведені у касаційній скарзі, колегія суддів дійшла висновку, що скарга не підлягає задоволенню на таких підставах.

Свої висновки про доведеність винуватості ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК, суд зробив на підставі доказів, досліджених та оцінених ним із дотриманням вимог чинного кримінального процесуального законодавства, про що у вироку навів докладні мотиви згідно зі ст. 370 КПК.

Мотивуючи перекваліфікацію діяння засудженої з ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 на ч. 1 ст. 121 КК у зв'язку з відсутністю у ОСОБА_2 умислу на умисне вбивство ОСОБА_4, місцевий суд, посилаючись на показання засудженої й потерпілого, зазначив у вироку, що засуджена не висловлювала погрози вбити потерпілого, заздалегідь не підшуковувала знаряддя злочину, удари ножем нанесла хаотично (не цілеспрямовано), після чого не продовжувала свої дії, хоча мала реальну можливість для цього.

Тому суд дійшов правильного висновку про те, що під час ударів потерпілого ножем, засуджена не діяла з умислом на позбавлення його життя. Проти такого висновку не заперечував потерпілий ОСОБА_4

Апеляційний суд, переглядаючи вирок, обґрунтовано погодився з вищевказаним висновком місцевого суду.

Такі самі доводи прокурора, аналогічні вказаним у касаційній скарзі, ретельно перевірив апеляційний суд, і для їх спростування у своїй ухвалі навів відповідні аргументи з дотриманням вимог ст. 419 КПК.

Твердження про м'якість призначеного ОСОБА_2 покарання колегія суддів вважає необґрунтованими, адже воно призначено з дотриманням вимог ст. 65 КК є справедливим та достатнім для виправлення засудженої й попередження вчинення нею нових злочинів.

Рішення про звільнення засудженої від відбування покарання з випробуванням відповідає положенням ст. 75 КК.

За таких обставин касаційну скаргу не може бути задоволено.

Керуючись статтями 433, 436 КПК, колегія суддів

у х в а л и л а:

Ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 14 квітня 2015 року щодо ОСОБА_2 залишити без зміни, а касаційну скаргу прокурора - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_7