АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 644/5217/15-к Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/790/129/16 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: Злочини проти власності
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 лютого 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:
Головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
захисника ОСОБА_9
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Харкові кримінальне провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_9 на вирок Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 10 вересня 2015 року щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ,-
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Харкова, громадянин України, українець, не одружений, маючий середню освіту, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,раніше судимий:
-19.10.2009 року Харківським районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, згідно ст. 75, ст.104 з іспитовим строком 1 рік;
- 25.10.2011 року Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70, ч. 1 ст. 70 до 4 років 6 місяців позбавлення волі, звільнився 08.05.2013 умовно - дострокове звільнення на 1 рік 4 місяців 14 днів;
- 16.07.2013 року Харківським районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 71 до 1 року 5 місяців позбавлення волі, звільнився 07.07.2014 згідно Закону України «Про амністію в 2014 році», засуджений за ч.2 ст.186 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі; ч.1 ст.187 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі.
Відповідно до ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у вигляді 5(п`яти) років 6 (шести) місяців позбавлення волі у кримінально-виконавчій установі закритого типу.
Початок строку відбування покарання рахується з моменту затримання ОСОБА_7 з урахуванням строку тримання під вартою - з 28 березня 2015 року.
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Харкова , громадянин України, не працюючий, не одружений, маючий середню освіту, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:
-26.03.2010 року Орджонікідзевським райсудом м. Харкова за ст.15, ч.2, ч.3 ст.185, ч.1 ст.186, ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі, зі застосуванням ст.ст.75,104 КК України з іспитовим строком 2 роки,
- 08.06.2010 Орджонікідзевським районним судом м. Харкова за ст.ст. 185 ч.3, 186 ч.1, 186 ч.2 КК України до 4 років і 3 місяців позбавлення волі,
-22.06.2011 року Фрунзенським райсудом м. Харкова за ч.3 ст. 185 ч.4 ст.70 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі. Звільнений 07.02.2014 року умовно достроково на 7 місяців 9 днів, засуджений за ч.2 ст.15 ч.3 ст.185 КК України до 3-х років позбавлення волі; ч.2 ст.186 КК України до 5-ти років позбавлення волі у кримінально-виконавчій установі закритого типу.
Відповідно до ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено ОСОБА_8 покарання у вигляді 5(п`яти) років позбавлення волі у кримінально-виконавчій установі закритого типу.
Початок строку відбування покарання рахується з моменту затримання ОСОБА_8 з урахуванням строку тримання під вартою - з 28 березня 2015 року.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь потерпілої ОСОБА_10 500 гривень матеріальної та моральної шкоди, на користь потерпілої ОСОБА_11 7150 (сім тисяч 150) гривень матеріальної та моральної шкоди .
Стягнуто з ОСОБА_8 на користь потерпілої ОСОБА_10 500 гривень матеріальної та моральної шкоди, на користь потерпілої ОСОБА_11 3150 (три тисячі 150) гривень матеріальної та моральної шкоди.
Запобіжний захід ОСОБА_7 та ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили залишено тримання під вартою в Харківській установі виконання покарань (№27) управління державної пенітенціарної служби України у Харківській області.
Долю речових доказів вирішено відповідно до ст. 100 КПК України.
Судом встановлено, що 01.01.2015 року приблизно о 07 годині ОСОБА_8 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, умисно, таємно, з користі, проник до приміщення кімнати АДРЕСА_3 , де незаконно заволодів чужим майном - майном гр. ОСОБА_12 , а саме викрав: гаманець марки «РЕТЕК 1855», вартістю 90 гривень, та в якому знаходились студентський квиток та гроші в сумі 200 грн., також викрав навушники до мобільного телефону «Lenovo» вартістю 72 грн., флакон чоловічих парфумів об`ємом 7 мл., вартістю 70 грн., заподіявши матеріальної шкоди потерпілому ОСОБА_12 на загальну суму 432 гривні. Але ОСОБА_8 був затриманий потерпілим ОСОБА_12 і не зміг закінчити злочин з причин, які не залежали від його волі.
28 березня 2015 року близько 04 годині на зупинці громадського транспорту, яка розташована біля станції метро «Пролетарська» по проспекту Московському в м. Харкові ОСОБА_7 вступив у змову з ОСОБА_8 , спрямовану на відкрите викрадення чужого майна, підійшли до гр. ОСОБА_11 , де ОСОБА_8 діючи з умислом на відкрите заволодіння чужим майном в групі осіб, почав виривати у потерпілої ОСОБА_11 її сумку. Вона почала кричати та надала ОСОБА_8 опір, утримувала сумку. Після чого, ОСОБА_7 , вийшовши за рамки попередньої домовленості, несподівано для ОСОБА_8 напав на ОСОБА_11 , застосувавши до неї насильство небезпечне для здоров`я, а саме предметом, схожим на ніж, порізав потерпілій обличчя, спричинивши різану рану на обличчі, яка відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинили за собою короткочасний розлад здоров`я Після чого, ОСОБА_8 продовжуючи реалізовувати спільний злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, забрав у потерпілої її сумку, де знаходились косметичні засоби та гроші в сумі 100 гривень. Заволодівши таким чином майном ОСОБА_11 , загальною вартістю 300 гривень ОСОБА_7 та ОСОБА_8 зникли з місця злочину.
28 березня 2015 року близько 04 годині 20 хвилин біля будинку АДРЕСА_4 , ОСОБА_7 за попередньою змовою в групі з ОСОБА_8 повторно, умисно, з користі відкрито вчинили викрадення майна гр. ОСОБА_13 . При цьому ОСОБА_7 світив потерпілій ліхтарем в обличчя, а ОСОБА_8 вирвав з рук потерпілої ОСОБА_13 жіночу сумку, вартістю 225грн., в якій знаходились жіночі кросівки вартістю 80 грн., спричинивши матеріальний збиток потерпілій у сумі 305 грн.
28 березня 2015 року близько 04 годині 30 хвилин, ОСОБА_7 за попередньою змовою та в групі з ОСОБА_8 , на перехресті вулиці Миру та проспекту Фрунзе в м. Харкові, повторно, умисно, з користі відкрито вчинили викрадення майна гр. ОСОБА_10 . При цьому ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , утримуючи потерпілу, поклали її на землю, обшукали кишені потерпілої та заволоділи належним ОСОБА_10 мобільним телефоном «Nokia 6303» вартістю 317 грн.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить вирок скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції. При цьому посилався на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, обвинувальний ухил судового розгляду, порушення права на захист та застосування до нього тортур та психологічного впливу працівниками Орджонікідзевського РВ під час досудового розслідування.
Під час апеляційного розгляду, безпоседньо в судових дебатах та останньому слові обвинувачений ОСОБА_7 просив вирок суду змінити та призначити йому більш м`яке покарання, посилаючись на наявність у нього позитивних характеристик та наявності на утриманні малолітньої дитини.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 ОСОБА_9 , посилаючись на відсутність складу кримінального правопорушення у діях ОСОБА_7 за епізодами відкритого заволодіння майном потерпілих ОСОБА_13 та ОСОБА_11 , а також на суворість покарання, просив вирок змінити та призначити ОСОБА_7 більш м`яке покарання.
Заслухавши доповідача, думку прокурора, яка заперечувала проти апеляційних скарг, обвинуваченого ОСОБА_7 , його захисника ОСОБА_9 які підтримали свої апеляційні скарги, обвинуваченого ОСОБА_8 який не заперечував проти встановлених у вироку суду дій обвинувачених,але просив апеляційну інстанцію пом`якшити покарання ОСОБА_7 , перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляції не підлягають задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ч.1ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Стосовно доводів обвинуваченого ОСОБА_7 , щодо застосування до нього тортур та психологічного впливу працівниками Орджонікідзевського РВ, колегія суддів вважає їх необґрунтованими виходячи з наступного.
В судовому засіданні в апеляційному суді Харківської області досліджені надані захисником ОСОБА_9 та самим ОСОБА_7 відповіді з прокуратури Орджонікідзевського району м. Харкова від 22.05.2015 року №04-38-1339-15 з якої вбачається, що факт застосування до ОСОБА_7 з боку працівників Орджонікідзевського РВ не знайшов свого підтвердження; з прокуратури Харківської області від 26.10.2015року № 15/3-599-15 з якої вбачається, що скарга ОСОБА_7 не містить конкретних обставин про вчинення кримінального правопорушення працівниками ГУМВС України в Харківській області і у зв`язку з цим внести відповідні відомості до ЄРДР не виявляється можливим. Зазначені рішення у встановленому законом порядку не оскаржені.
Щодо доведеності вини ОСОБА_7 , то судом першої інстанції з достатньою повнотою досліджені зібрані по справі докази, їм дана належна оцінка, а також спростовано версію обвинуваченого ОСОБА_7 , щодо способів вчинення ним кожного з інкримінованих кримінальних правопорушень та участі в них, зокрема:
- потерпіла ОСОБА_14 пояснила, до неї підійшли раніше незнайомі ОСОБА_7 та ОСОБА_8 та останній почав виривати у неї її сумку. Вона почала кричати та надала ОСОБА_8 опір, утримувала сумку, та в цей час підійшов ОСОБА_7 , захопив її за шию та несподівано для неї та ОСОБА_8 предметом, схожим на ніж, порізав їй обличчя та шию. Вона відпустила сумку, де знаходились косметичні засоби, документи та 100 грн. та сумку забрав ОСОБА_8 . Вона помітила, що поранення, яке спричинив їй ОСОБА_7 було несподіваним для ОСОБА_8 , тому що останній розгубився після дій ОСОБА_7
- обвинувачений ОСОБА_8 пояснив, що між ним та ОСОБА_7 не було попередньої змови про спричинення потерпілій ОСОБА_14 тілесних ушкоджень.
- даними висновку судово - медичної експертизи відносно потерпілої ОСОБА_14 , якій було спричинено тілесні ушкодження - різана рана на обличчі, яка виникла від дії гострого предмета з ріжучими властивостями. Різана рана за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я (а.с.125);
-даними протоколів пред`явлення особи для впізнання від 28.03.2015 року, відповідно до якого потерпіла ОСОБА_14 впізнала ОСОБА_7 та ОСОБА_8 як осіб, які відкрито заволоділи її майном, (а.с.97-120).
- поясненнями потерпілої ОСОБА_13 про те, що, до неї підійшли раніше незнайомі ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . При цьому ОСОБА_7 світив їй ліхтарем в обличчя, а ОСОБА_8 вирвав з її рук сумку. Після того, як ОСОБА_7 та ОСОБА_8 втекли, вона звернулася до робітників міліції, які несли службу по охороні громадського порядку та затримали ОСОБА_7
- даними протоколів пред`явлення особи для впізнання від 28.03.2015 року, відповідно до якого потерпіла ОСОБА_13 впізнала ОСОБА_7 та ОСОБА_8 як осіб, які відкрито заволоділи її майном, (а.с.97-120);
- поясненнями потерпілої ОСОБА_10 про те, що до неї підійшли раніше незнайомі ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . При цьому ОСОБА_7 та ОСОБА_8 утримуючи потерпілу, поклали її на землю, обшукали кишені потерпілої та заволоділи належним ОСОБА_10 мобільним телефоном «Nokia 6303»;
-даними протоколів пред`явлення особи для впізнання від 28.03.2015 року, відповідно до якого потерпіла ОСОБА_10 впізнала ОСОБА_7 та ОСОБА_8 як осіб, які відкрито заволоділи її майном, (а.с.97-120);
Таким чином суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що ОСОБА_7 та ОСОБА_8 діяли спільно, з єдиним умислом у кожному епізоді злочинної діяльності, за виключенням епізоду з нападом на потерпілу ОСОБА_14 , де в ОСОБА_7 мав місце ексцес виконавця.
Стосовно порушення права на захист ОСОБА_7 , то матеріали кримінального провадження містять відомості,що на протязі досудового слідства і в суді першої інстанції ,захисником обвинуваченого був ОСОБА_9 ,повноваження якого підтверджуються посвідченням на зайняття адвокатською діяльністю.
З вказаних підстав,колегія суддів ,приходить до висновку,що доводи обвинуваченого ОСОБА_7 ,що до нього на досудовому слідстві застосовувались недозволені методи та було порушено його право на захист,як такі що не найшли свого підтвердження,та свідчать ,що обвинувачений намагається будь яким способом уникнути відповідальності за скоєні ним правопорушення.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_7 покарання суд першої інстанції врахував: тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, дослідив дані про особу обвинуваченого, обґрунтовано встановив, що він раніше неодноразово судимий, кожного разу за злочини проти власності.
Пом`якшуючих або обтяжуючих покарання обставин судом не встановлено.
Таким чином, суд першої інстанції належним чином оцінив в сукупності всі обставини скоєних обвинуваченим кримінальних правопорушення, обґрунтовано дійшов висновку, про призначення йому такого покарання, яке буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
Враховуючи викладене колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційних скарг.
З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-
Апеляційні скарги захисника ОСОБА_9 та обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 10 вересня 2015 року щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 без змін.
Відповідно до ч.5 ст. 72КК України зарахувати ОСОБА_7 та ОСОБА_8 строк попереднього ув`язнення з 28 березня 2015 року по 4 лютого 2016 року в строк покарання із розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.
Судді-