Справа № 1/1304/13/12 Головуючий у 1 інстанції: Городецька Л.М.
Провадження № 11/1390/1034/12 Доповідач: Данко В. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2012 року Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді Данка В.В.,

суддів Михайлишин Г.Я., Яременка О.Д.,

з участю прокурора Ковальчука Т.О.,

засудженого ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові кримінальну справу за апеляціями державного обвинувача та засудженого ОСОБА_1 на вирок Галицького районного суду м. Львова від 09 квітня 2012 року про обвинувачення ОСОБА_1 за ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ч.2 ст.187, ч.3 ст.296, ст.395 КК України,

в с т а н о в и л а:

Вироком Галицького районного суду м. Львова від 09 квітня 2012 року

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянин України, українець, ІНФОРМАЦІЯ_3,не одружений, не працюючий, раніше суне одноразово судимий, останній раз

13.02.2007 р. Самбірським міськрайонним судом Львівської області за ч.1 ст.187, ст.395 КК України на чотири роки позбавлення волі /10.12.2008 р. звільнений з місць позбавлення волі умовно-достроково на один рік один місяць двадцять вісім днів/

засуджений:

за ч.2 ст.185 КК України на три роки позбавлення волі;

за ч. 2 ст. 186 КК України на п'ять років позбавлення волі;

за ст. 395 КК України на шість місяців арешту;

за ч. 3 ст. 296 КК України на чотири роки позбавлення волі;

за ч. 2 ст. 187 КК України на вісім років позбавлення волі з конфіскацією майна. Згідно зі ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням за сукупністю злочинів остаточно призначено покарання вісім років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Відповідно до ст.71 КК України до визначеного покарання частково приєднано невідбуте покарання строком шість місяців позбавлення волі за вироком Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 13.02.2007 р. та остаточно призначено покарання за сукупністю вироків вісім років шість місяців позбавлення волі з конфіскацією майна.

Запобіжний захід взяття під варту залишено без змін до вступу вироку в законну силу.

Строк відбуття покарання рахується з 23 червня 2010 року згідно з протоколм про затримання.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь НДЕКЦ при ГУ МВС України у Львівській області 1445 грн. 52 коп. за проведення експертизи.

Питання речових доказів вирішено відповідно до вимог ст. 81 КПК України.

ОСОБА_1, якому після звільнення з місць позбавлення волі, постановою Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 30 листопада 2009 року встановлено адміністративний нагляд із забороною виїзду за межі м. Самбора без дозволу органів внутрішніх справ, всупереч встановленій забороні, 22 червня 2010 року, виїхав у м. Львів, самовільно залишив місце свого проживання, чим порушив правила адміністративного нагляду та вчинив у цей день новий злочин.

Крім того, ОСОБА_1 17 грудня 2009 року, близько 12 год., перебуваючи у маршрутному таксі сполученням "Самбір - Львів", яке рухалося в напрямку м. Львова, скориставшись тим, що потерпілий ОСОБА_3 заснув, викрав із кишені його куртки мобільний телефон марки "Нокіа 8800" вартістю 2988 гривень, всередині якого знаходився стартовий пакет оператора "Київстар" вартістю 25 грн., а всього викрав майна потерпілого на загальну суму 3 013 гривень.

Крім того, ОСОБА_1, який раніше був судимий за хуліганство, 16 лютого 2010 року, близько 03 год. 30 хв., знаходячись у стані алкогольного сп'яніння та перебуваючи у приміщенні приймального відділення, Самбірської центральної районної лікарні, безпричинно, з мотивів явної неповаги до суспільства та з хуліганських спонукань, умисно, грубо порушуючи загальноприйняті норми поведінки в громадських місцях, проявляючи зухвалість, чіплявся до молодшої медсестри приймального відділення ОСОБА_4, принижуючи її честь та гідність, виражався нецензурно на її адресу, на зауваження не реагував. В подальшому наніс їй удар рукою по обличчю, штовхнув до стіни, внаслідок чого спричинив потерпілій ОСОБА_4 фізичний біль та тілесні ушкодження, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Крім того, ОСОБА_1 11 березня 2010 року, приблизно об 11 год., перебуваючи на автобусній станції м. Самбора Львівської області, що по вул. Валовій таємно із сумочки потерпілої ОСОБА_5 викрав її мобільний телефон "Самсунг 80Н-В 520", ІМЕІ 57160, вартістю 199 гривень із стартовим пакетом мобільного оператора "Київстар", вартістю 25 гривень, а всього викрав майна потерпілої на загальну суму 224 гривні.

Крім того, ОСОБА_1 24 березня 2010 року, близько 12 год. 30 хв., перебуваючи на промисловому ринку м. Самбора, таємно викрав із кишені курточки неповнолітньої ОСОБА_6 мобільний телефон "Самсунг-О900і", ІМЕІ 32495, вартістю 777 гривень із стартовим пакетом мобільного оператора "Київстар" вартістю 25 гривень, всього викрав майна потерпілої на загальну суму 802 гривень.

Крім того, ОСОБА_1, в ніч з 18.04.2010 року на 19.04.2010 року, перебуваючи на вул. Шевченка,72 у м. Самборі, таємно викрав із автомашини ВАЗ-2101, державний номерний знак 709-72, яка належить потерпілому ОСОБА_7 акумулятор, вартістю 490 гривень, набір гайкових ключів вартістю 113 гривень, два динаміка до аудіо системи автомобіля вартістю 199 гривень та компакт диски в кількості 100 штук на суму 200 гривень, а всього викрав майна потерпілого на загальну суму 1 002 гривень.

Крім того, ОСОБА_1 14 травня 2010 року, близько 23 години, знаходячись у стані алкогольного сп'яніння та перебуваючи на автобусній станції, що на вулиці Валовій у м. Самборі, відкрито із застосуванням насильства, що не було небезпечним для життя чи здоров'я потерпілого ОСОБА_8, відкрито викрав мобільний телефон "Самсунг Х630", вартістю 800 гривень, в якому містився стартовий пакет мобільного оператора "Київстар", вартістю 25 гривень, та заволодів шкіряною курткою вартістю 1 600 гривень та золотою печаткою вартістю 2 100 гривень, а всього викрав майна потерпілого ОСОБА_8 на загальну суму 4 525 гривень.

Крім того, ОСОБА_1 27.05.2010 року, приблизно об 11 годині, перебуваючи на промисловому ринку, що на вул. Валовій у м. Самборі, таємно викрав із сумочки потерпілої ОСОБА_9 мобільний телефон "Нокіа 5130", ІМЕІ 2616 вартістю 999 гривень, в якому знаходився стартовий пакет мобільного оператора "Київстар" вартістю 25 гривень, на рахунку якого знаходились кошти у сумі 5 гривень, а всього викрав майна потерпілої на загальну суму 1 029 гривень.

Крім того, ОСОБА_1 19 червня 2010 року, близько 20 години, перебуваючи в пивному наметі торгової марки "Оболонь", що на вулиці Заміській у м. Самборі, скориставшись тим, що потерпілий ОСОБА_10, з яким разом вживали алкоголь, від вжитого алкоголю заснув, викрав у нього мобільний телефон "Нокіа-6230" вартістю 100 гривень, в якому містився стартовий пакет мобільного оператора "Лайф" вартістю 25 гривень, та портмоне вартістю 70 гривень, в якому знаходились гроші у сумі 180 гривень, а всього викрав майна потерпілого на загальну суму 375 гривень.

Крім того, ОСОБА_1 22 червня 2010 року, близько 23 год. 40 хвилин, перебуваючи на вулиці Січових Стрільців,17 у м. Львові, знаходячись у стані алкогольного сп'яніння скоїв розбійний напад на потерпілу ОСОБА_11, спричинивши їй легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров'я та заволодів її мобільним телефоном "Самсунг Х510", вартістю 160 гривень, в якому знаходилась картка мобільного оператора "Київстар" вартістю 25 гривень, на рахунку знаходились гроші у сумі 15 гривень, а всього викрав майна потерпілої на загальну суму 200 гривень, а також заволодів коштами ПП "Галицький" у сумі 217 гривень.

На вирок суду прокурор подав апеляцію, в якій просить вирок скасувати, в зв'язку з невідповідністю призначеного покарання ступені тяжкості злочину та особі засудженого внаслідок м'якості, постановити новий вирок, яким призначити ОСОБА_1 покарання за ст. 395 КК України шість місяців арешту; за ч.2 ст. 185 КК України три роки позбавлення волі; за ч.3 ст. 296 КК України чотири роки позбавлення волі; за ч.2 ст. 186 КК України п'ять років позбавлення волі; за ч.2 ст.187 КК України вісім років позбавлення волі з конфіскацією належного майна; на підставі ст.70 КК України вісім років позбавлення волі з конфіскацією належного майна та на підставі ст.71 КК України дев'ять років позбавлення волі з конфіскацією належного майна.

Свої вимоги він мотивує тим, що суд 1-ї інстанції обрав засудженому покарання, яке не є достатнім для його виправлення та перевиховання.

Крім цього районним судом не було належним чином враховано те, що вчинені ОСОБА_1 злочини, передбачені ч.2 ст.186, ч. 2 ст.187 КК України, є корисливим і відноситься до категорії тяжких злочинів. Крім того, ОСОБА_1 раніше неодноразово судимий, останній раз 13.02.2007 року Самбірським міськрайонним судом Львівської області за ч.1 ст. 187, ст.395, ст.70, ст.72 КК України на чотири роки позбавлення волі, звільнений з місць позбавлення волі 10.12.2008 року умовно-достроково на один рік один місяць двадцять вісім днів. ОСОБА_1 вчинено новий злочин під час умовно-дострокового звільнення.

Як у ході досудового так і судового слідства ОСОБА_1 вини в інкримінованих йому злочинах не визнав, фактично перешкодив встановленню істини у справі, що свідчить про відсутність у останнього належної оцінки вчиненого кримінально-караного діяння та усвідомлення вини у скоєному.

За наявності зазначених вище обставин судом неналежно оцінено тяжкість вчинених злочинів та особу засудженого, відтак прийнято незаконне рішення про можливість виправлення засудженого призначивши його остаточне покарання у виді шість років шість місяців позбавлення волі з конфіскацією належного майна.

На вирок суду засуджений ОСОБА_1 подав апеляцію, в якій просить скасувати вирок відносно нього за ч.2 ст.187 КК України перекваліфікувати на ст.296 КК України у зв'язку з відсутністю ознак злочину. Вважає, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, кримінальну справу проти нього сфабриковано, обвинувачення ґрунтується на неправдивих показах потерпілої ОСОБА_11, оскільки ніяких злочинних дій відносно потерпілої він не вчиняв, Судом безпідставно було відмовлено йому у клопотанні про виклик свідків та понятих, які були присутні при вилученні викраденого в потерпілої ОСОБА_11 Також вважає, що призначене судом покарання є занадто суворим. В доповненні до апеляції просить скасувати вирок в частині обвинувачення за ч.2 ст.187 КК України.

Заслухавши доповідь судді, прокурора на підтримку апеляції державного обвинувача та заперечення апеляції засудженого, думку засудженого на підтримку його апеляції та заперечення апеляції державного обвинувача, обговоривши наведені в апеляціях доводи й дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляції підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.323 КПК України вирок суду повинен бути законним і обґрунтованим. Виходячи із змісту вказаної норми закону, вирок є обґрунтованим, якщо він постановлений на матеріалах, повністю зібраних, всебічно досліджених і правильно оцінених судом, а висновки суду про винуватість підсудного у вчиненні злочину достовірно випливають із матеріалів справи. Для цього у вироку повинні бути проаналізовані і оцінені всі розглянуті у судовому засіданні докази, які підтверджують висновки суду.

Проте ці вимоги закону під час розгляду справи в суді виконані не були.

Як вбачається із матеріалів справи, зокрема із протоколу судового засідання, під час судового слідства підсудний ОСОБА_1 стверджував, що оговорив себе на досудовому слідстві, дав показання, в яких визнав себе винуватим у поставлених йому у вину злочинів через те, що на нього чинили фізичний тиск працівники міліції.

Однак суд першої інстанції не дав належної оцінки цим твердженням підсудного, хоча звернувся до органів внутрішніх справ з листом про проведення службового розслідування щодо застосування до ОСОБА_1 незаконних методів розслідування /т.4, а.с.215/. Але, не отримавши відповіді на вказаний лист, постановив обвинувальний вирок, в якому вказав, що твердження ОСОБА_1 про застосування до нього незаконних методів розслідування не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні. Таким чином суд не спростував ці його показання і питання щодо визнання ОСОБА_1 своєї вини в поставлених йому у вину злочинів належним чином не перевірялись судом.

З'ясування зазначених вище питань мало істотне значення для правильного вирішення справи і постановлення вироку, а тому ці питання повинні були досліджуватись в ході судового слідства, але судом цього зроблено не було.

На підставі викладеного колегія суддів приходить до висновку, що судом при розгляді справи допущена неповнота судового слідства, яка тягне за собою скасування вироку і направлення справи на новий судовий розгляд в суд першої інстанції в іншому складі суду.

Допущена судом першої інстанції неповнота судового слідства робить недоцільним перевірку інших доводів, викладених захисниками в апеляції, щодо законності оскаржуваного вироку та підстав направлення справи на додаткове розслідування.

Крім цього по кримінальній справі про обвинувачення ОСОБА_1 за ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ст.395 КК України не проведено попереднього розгляду справи, як це передбачено ст.ст.237, 240 КПК України, а лише вирішено питання про об"єднання кримінальних справ № 1-323/10, № 1-354/10 та № 1-355/10, в яких обвинуваченим був ОСОБА_1, в одне провадження за № 1-323/10 /т.4, а.с.86/.

Крім цього суд першої інстанції під час судового слідства не допитав ОСОБА_1 по обвинуваченню останнього за ч.2 ст.186, ч.2 ст.187 КК України.

При новому розгляді справи суд першої інстанції повинен повно і всебічно дослідити обставини справи та постановити в справі законне і обґрунтоване рішення.

Керуючись ст.ст.365,366,367 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляції державного обвинувача та засудженого ОСОБА_1 задовольнити частково.

Вирок Галицького районного суду м. Львова від 09 квітня 2012 року відносно ОСОБА_1 скасувати, а справу скерувати у той же ж суд на розгляд зі стадії попереднього розгляду.

Головуючий:

Судді: