Справа № 480/1276/15-к
Провадження №: 1-кп/480/164/15

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16.11.2015 року Миколаївський районний суд Миколаївської області у складі :
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Миколаєві кримінальне провадження №0000535 відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, не працюючого, одруженого, раніше судимого: 14.03.2012 р. Ленінським районним судом м. Миколаєва за ч.1 ст.309 КК України до 1 року обмеження волі, звільнений з іспитовим строком 1 рік; 18.10.2012 р. Апеляційним судом Миколаївської області за ч.1 ст.249 КК України до обмеження волі на строк 1 рік, штраф 1700 грн.; 20.12.2012 р. Апеляційним судом Миколаївської області за ч.1 ст.249 КК України до обмеження волі на строк 1 рік, штраф 1700 грн., зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Старосолдатське, Баштанського району, Миколаївської області, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше судимого: 23.05.2012 р. Миколаївським районним судом по ст.185 ч.3, ст.186 ч.3, ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі. Звільнений 24.10.2014 р. за постановою Вознесенського міського суду від 16.10.2014 р. умовно-достроково на не відбутий строк покарання 1 рік 3 місяця 8 днів, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
ВСТАНОВИВ:
19 травня 2015 року у денний час ОСОБА_5 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись біля огорожі двору дачного будинку АДРЕСА_4 , який належить ОСОБА_7 , де навмисно з метою таємного викрадення чужого майна, скориставшись тим, що власниця будинку перебуває у дворі свого домоволодіння, таємно викрав акумулятор марки Jymp, та розпорядився краденим майном на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 400 грн.
Також 19 травня 2015 року у денний час ОСОБА_6 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, приїхав на автомобілі марки Москвич 2140, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_8 , до двору дачного будинку АДРЕСА_4 , який належить ОСОБА_7 , де відкрито на очах останній заволодів акумулятором марки Westa, який знаходився за двором дачного будинку, після чого з викраденим з місця пригоди зник та розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 800 грн.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю, щиро розкаявся та пояснив, що дійсно, у зазначений в обвинувальному акті час та місці, скоїли крадіжку акумулятора.
Обвинувачений ОСОБА_6 свою вину в пред`явленому йому обвинувачені визнав частково, зазначив що дійсно здійснив крадіжку акумулятора, який знаходився за двором дачного будинку АДРЕСА_4 , який належить ОСОБА_7 , але зробив це таємно, оскільки він не бачив потерпілу і впевнений що вона не могла бачити його.
Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_7 пояснила суду, що 19 травня 2015 року в денний час вона перебувала в кінці двору свого дачного будинку, та помітила як ОСОБА_6 від її двору поніс якийсь предмет схожій на акумулятор. Вона нічого не кажучи останньому пішла за ним. Підійшовши до ОСОБА_6 , який вже знаходився в салоні автомобіля марки Москвич 2140, спитала його про акумулятори на що той відповів що нічого не знає. Після чого вона спитала дозволу у хазяїна машини оглянути салон автомобіля, де і знайшла свої акумулятори. На питання як вони опинилися у машині ОСОБА_6 нічого пояснити не зміг.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 , пояснив, що в середині травня він разом з ОСОБА_8 та ОСОБА_6 приїхали до дачного будинку біля с. Кирьяківка Миколаївського району Миколаївської області за грошима. Вийшли з машини ОСОБА_8 пішов до хазяйки, після повернення передав йому гроші після чого він сів в машину на переднє сидіння де в ногах вже знаходився акумулятор. Як він туди попав він не знає. Через деякий час підійшла ОСОБА_7 та сказала що у неї пропало два акумулятора. Хазяїн машини ОСОБА_8 відчинив їй багажник та показав салон автомобіля, де вона знайшла свої акумулятори, які відразу забрала, жодного крику чи скандалу не було.
Сукупність досліджених у судовому засіданні доказів, їх оцінка свідчить, що в діях обвинуваченого ОСОБА_5 є склад злочину передбаченого ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадання чужого майна (крадіжка) вчинена повторно.
Органом досудового розслідування дії ОСОБА_6 були кваліфіковані за ч. 2 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна /грабіж/ вчинене повторно.
Суд вину обвинуваченого ОСОБА_6 вважає доведеною за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна /крадіжка/ вчинене повторно.
Так, з об`єктивної сторони крадіжка характеризується таємним, а грабіж відкритим викраденням майна. Відкритим визнається викрадення, що здійснюється у присутності інших осіб, які розуміють протиправний характер дій винного, а він у свою чергу, усвідомлює цю обставину.
Крадіжка та грабіж визнається закінченим з моменту протиправного вилучення майна, коли винна особа отримала реальну можливість розпорядитися чи користуватись ним.
При ненасильницькому грабежі винний при вилученні майна не звертається до застосування насильства або погрози до потерпілого чи інших осіб (не здійснює цілеспрямованої дії на їх психіку чи тілесну недоторканість), а обмежується прикладенням певних зусиль лише безпосередньо для вилучення майна. Типовим проявом простого грабежу є так званий "ривок", коди грабіжник несподівано для потерпілого чи інших осіб захоплює майно (вихоплює із рук сумку, зриває з голови шапку тощо).
Обвинувачений протягом усього часу стверджував, що таємно для оточуючих здійснив крадіжку акумулятора у відсутності потерпілої, що також узгоджується з показами потерпілої ОСОБА_7 та свідка ОСОБА_9 .
Об`єктивних даних про те, що обвинувачений відкрито заволодів майном потерпілої - немає.
За таких обставин, суд приходить до висновку про перекваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_6 з ч. 2 ст. 186 КК України на ч. 2 ст. 185 КК України, так як умисел обвинуваченого був прямо спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжку).
Вирішуючи питання про перекваліфікацію дій обвинуваченого, суд виходить з того, що санкція ч. 2 ст. 185 КК України передбачає більш м`яке покарання, ніж санкція ч. 2 ст. 186 КК України, внаслідок чого, при перекваліфікації право на захист обвинуваченого не порушується.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченим є їх щире каяття та сприяння розкриттю злочину.
Обставина, яка обтяжує покарання обвинуваченим є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів.
При призначенні покарання ОСОБА_5 , суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який у відповідності з вимогами ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, особу винного, який за місцем проживання характеризується посередньо, раніше судимий, перебуває на обліку у лікаря нарколога з 2004 року з діагнозом: Синдром залежності від опіоїдів, канабіноїдів, стимуляторов. Зловживання алкоголем. На обліку у лікаря психіатра не перебуває, його ставлення до вчиненого, яке побудоване на критичній оцінці його протиправної поведінки, визнанні вини і готовності нести кримінальну відповідальність за скоєне, і вважає можливим призначити обвинуваченому покарання в порядку ст. 75 КК України, звільнивши від відбуття покарання з випробуванням, а також поклавши на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України. На думку суду, даний вид покарання обраний у відношенні обвинуваченого є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів, а також буде співмірним по відношенню між тяжкістю вчиненого ним кримінального правопорушення і наслідками, які настали в результаті його вчинення.
При призначенні покарання ОСОБА_6 , суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який у відповідності з вимогами ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, враховує також особу винного, який за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, скоїв злочин в період умовно-дострокового звільнення, його ставлення до вчиненого, яке побудоване на критичній оцінці його протиправної поведінки, визнанні вини і готовності нести кримінальну відповідальність за скоєне, суд вважає призначити покарання у вигляді позбавлення волі.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся, судові витрати відсутні.
Долю речових доказів, вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд-

УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі

На підставі ст.75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 2 (два) роки.
На підставі п.2,3,4 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати засудженого не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутой частини покарання за попереднім вироком Миколаївського районного суду Миколаївської області від 23.05.2012 року, остаточно призначити покарання у виді 2 (двох) років 01 (одного) місяця позбавлення волі.
Строк відбування покарання обчислювати ОСОБА_6 з моменту звернення вироку суду до виконання.
Запобіжний захід до ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили не застосовувати.
Речові докази: акумулятор «Westa» та акумулятор « Jymp» передані на зберігання потерпілої ОСОБА_7 , залишити останній як власниці.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити учасникам кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Миколаївської області протягом 30 днів з дня проголошення через Миколаївський районний суд Миколаївської області.

Суддя ОСОБА_1

16.11.2015