Справа № 148/2848/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 січня 2016 року м. Тульчин
Тульчинський районний суд
Вінницької області у складі: судді ОСОБА_1
за участю: секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_4
обвинуваченої ОСОБА_5
розглянувши у підготовчому судовому засідання у залі суду матеріали кримінального провадження № 0000556 по обвинуваченню
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Тульчина, Вінницької області, громадянки України, освіта середня, непрацюючої, не одруженої, яка проживає, за адресою: АДРЕСА_1 , не судима, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
Перебуваючи 02.06.2015, близько 15:00 год. на території цегляного заводу, що у с. Нестерварка Тульчинського району, ОСОБА_5 помітила мобільний телефон марки «НТС Desire 300», білого кольору, який належить ОСОБА_4 , його він залишив на цеглі в приміщенні для сушки цегли, після чого діючи умисно, з корисливих спонукань, з метою незаконного заволодіння чужим майном, переконавшись в тому, що за нею ніхто не спостерігає та скориставшись цим, шляхом вільного доступу, таємно скоїла крадіжку мобільного телефону марки «НТС Desire 300», ринкова вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 995 від 23.11.2015, з урахуванням зносу на момент проведення експертизи могла становити 1833,33 грн., який вона в подальшому поклала собі до кишені та пішла додому, де його вимкнула та викинула сім-картку, тобто розпорядилася краденим на власний розсуд.
Після скоєної крадіжки, а саме: 10.07.2015 ОСОБА_5 продала викрадений мобільний телефон в ломбард «УМКВ і Ко», за адресою: вул. Пушкіна, 9, м. Жмеринка, за що отримала грошову винагороду в розмірі 1400 грн., внаслідок чого потерпілому ОСОБА_4 , заподіяно матеріальний збиток на суму 1833,33 грн.
Разом з обвинувальним актом у підготовче судове засідання представлено угоду про примирення від 04.12.2015 між обвинуваченою та потерпілим.
Як вбачається із змісту укладеної угоди сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченої ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 185 КК України та покарання, яке повинен понести остання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, у сумі 850 грн.
Обвинувачена ОСОБА_5 свою вину у вчинені інкримінованого їй злочину визнала повністю. При цьому у судовому засіданні зазначила, що угода була укладена добровільно, без будь-якого примусу, наслідки укладання угоди їй повністю зрозумілі і вона погоджується із визначеною мірою покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, у сумі 850 грн.
Потерпілий ОСОБА_4 висловив свою позицію щодо затвердження судом угоди про примирення.
Прокурор в судовому засіданні вважає, що є всі законні підстави для затвердження угоди.
Суд, вивчивши зібрані по справі докази в їх сукупності, прийшов до висновку, що вина обвинуваченої ОСОБА_5 у таємному викрадені чужого майна (крадіжка), у судовому засіданні доведена в повному обсязі, і її дій слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 185 КК України.
Обставини, що відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченої, суд враховує щире каяття.
Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченої, не встановлено.
Відповідно до ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Згідно ст. 12 КК України, злочин вчинений ОСОБА_5 відноситься до злочинів середньої тяжкості.
У судовому засіданні встановлено, що угода про примирення між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_5 укладена добровільно без застосування насильства, примусу, погроз, дана угода відповідає вимогам ст. 471 КПК України.
Крім того, судом з`ясовано, що обвинувачена ОСОБА_5 цілком розуміє п. 1 ч. 4, ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.
Одночасно, потерпілому ОСОБА_4 , судом роз`яснені наслідки затвердження угоди про примирення, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.
Таким чином, дослідивши матеріали кримінального провадження, угоду про примирення, заслухавши позицію учасників судового розгляду, суд вважає, що угода про примирення відповідає, вимогам передбаченим ст. 468-475 КПК України, укладена сторонами добровільно. Міра покарання узгоджена сторонами відповідає вимогам КК України та санкції ч. 1 ст. 185 КК України.
Питання речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.
Відповідно, до ст. 124 КПК України, стягнути з ОСОБА_5 понесені процесуальні витрати на залучення експертів у сумі 384 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. 100, 124, п. 1 ч. 3 ст. 314, ч. 2 ст. 373, 374, 474, 475 КПК України та ст. 65, 185 КК України, -
УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про примирення від 04.12.2015 укладену між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні № 0000556.
Визнати винною ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити їй узгоджену сторонами міру покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, у сумі 850 грн.
Відповідно, до ст. 124 КПК України, стягнути з ОСОБА_5 понесені процесуальні витрати на залучення експертів у сумі 384 грн.
Речові докази мобільний телефон марки «НТС Desire 300» переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_4 , залишити останньому.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Вінницької області через Тульчинський районний суд Вінницької області протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав передбачених ст. 394 КПК України.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: