Справа № 595/1524/15-к
Провадження № 1-кп/603/60/2015
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"03" грудня 2015 р. м.Монастириська

Монастириський районний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі : ОСОБА_2

з участю прокурора : ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Монастириська кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000279 від 11 липня 2015 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , громадянки України, неодруженої, освіта повна середня, раніше не судима,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1,2 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
10 липня 2015 року у ОСОБА_4 виник злочинний намір спрямований на викрадення двох пар жіночих джинсів фірми «Кілроу» з приміщення магазину «Все по 40», що по вул. Галицька, 20, м. Бучач Тернопільської області.

Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_4 близько 17 год. 20 хв. перебуваючи в приміщенні магазину «Все від 40», діючи умисно, бажаючи заволодіти неналежним їй майном та в подальшому привласнити його для використання у власних потребах, переслідуючи корисливі мотиви і мету, переконавшись, що за нею ніхто не спостерігає, тобто діючи таємно, шляхом вільного доступу викрала дві пари жіночих джинсів фірми «Кілроу» вартістю 590 грн. з приміщення вказаного магазину.

Крім того, 23 липня 2015 року, у ОСОБА_4 виник злочинний намір спрямований на викрадення з приміщення магазину «Загадка», який знаходиться за адресою вул. Галицька м. Бучач Тернопільської області одної пари дитячих кросівок та одного жіночого плаття.

Реалізовуючи свій злочинний намір, переслідуючи корисливі мотиви та мету, близько 11 год. 40 хв. ОСОБА_4 перебуваючи в приміщенні магазину «Загадка» який знаходиться за адресою вул. Галицька м. Бучач Тернопільської області, діючи умисно, бажаючи заволодіти неналежним їй майном та в подальшому привласнити для використання у власних потребах, переслідуючи корисливі мотиви і мету, переконавшись, що за нею ніхто не спостерігає, тобто діючи таємно, викрала з приміщення вказаного магазину одну пару дитячих кросівок вартістю 230 грн. та одне жіноче плаття вартістю 225 грн.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчиненні вказаних в обвинувальному акті кримінальних правопорушеннях визнала повністю, в скоєному щиро розкаялась і даючи суду показання, повністю підтвердила факт та обставини скоєння нею вищезазначених у вироку кримінальних правопорушень. Вважає недоцільним дослідження інших доказів по справі.

Потерпілі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в судове засідання не з`явились, хоча належним чином повідомлялись про дату, час і місце розгляду справи, проте від потерпілих надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутності. Із поданих ОСОБА_5 та ОСОБА_6 заяв вбачається, що потерпілі претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченої ОСОБА_4 не мають, щодо міри покарання покладаються на думку суду.

Враховуючи повне визнання обвинуваченою своєї вини, суд відповідно до ст.349 КПК України, визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо обставин вчинення кримінальних правопорушень, зібраних у ході досудового слідства.

Даючи оцінку зібраним по справі доказам, суд вважає, що дії обвинуваченої ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч.ч. 1,2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна та таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинена повторно.
Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченої, яка за місцем проживання характеризується позитивно, має малолітню дитину, на обліку лікаря нарколога та психіатра не перебуває, а також обставини, що пом`якшують покарання щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, а також добровільне відшкодування завданих збитків.

Обставин які обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 згідно ст. 67 КК України судом не встановлено.

На підставі наведеного, суд вважає необхідним, обрати обвинуваченій ОСОБА_4 остаточну міру покарання з врахуванням вимог ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, та призначити остаточне покарання в межах санкції ч.2 ст.185 КК України у вигляді двох років позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 79 КК України у разі призначення покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі вагітним жінкам, або жінкам, які мають дітей віком до семи років, крім засуджених до позбавлення волі на строк більше п`яти років за тяжкі і особливо тяжкі злочини, суд може звільнити таких засуджених від відбування як основного, так і додаткового покарання з встановленням іспитового строку.
Відповідно до абз. 6 п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», при призначенні покарання у виді позбавлення волі на певний строк вагітним жінкам або жінкам, які мають дітей віком до 7 років, крім засуджених до позбавлення волі на строк більше п`яти років за тяжкі та особливо тяжкі злочини, суд залежно від ступеня суспільної небезпечності вчиненого, даних про особу засудженої та обставин, що обтяжують і пом`якшують покарання, вправі звільнити таких жінок від відбування покарання з випробуван-ням як на підставі статті 75 КК України, так і на підставі статті 79 КК України.
Оскільки, у обвинуваченої ОСОБА_4 є малолітня дитина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 виданим 24 березня 2015 року Бедриківською сільською радою Заліщицького району Тернопільської області, суд приходить до висновку про можливість звільнення обвинуваченої ОСОБА_4 від відбування покарання на підставі ст. 79 КК України із встановленням іспитового строку.
Керуючись ст.ст.79, 368, 373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
Визнати винною ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1,2 ст.185 КК України і призначити їй покарання:
за ч.1 ст. 185 КК України - у виді 1 (одного) року позбавлення волі;
за ч.2 ст.185 КК України - у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст. 70 КК шляхом поглинання менш суворого покарання по даному вироку більш суворим, остаточно призначити обвинуваченій ОСОБА_4 покарання у виді 2 (двох) років позбовлення волі.
На підставі ст. 79 КК України звільнити засуджену ОСОБА_4 від відбуття покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк строком на один рік.
Відповідно до ст. 76 КК України на засуджену ОСОБА_4 покласти наступні обов`язки:

- повідомляти в органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи або навчання ;

- періодично з`являтись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.
- періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Контроль за поведінкою обвинуваченої покласти на кримінально-виконавчу інспекцію за місцем її проживання.

Обраний обвинуваченій ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання згідно ухвали слідчого судді Бучацького районного суду Тернопільської області від 29 липня 2015 року, продовжений ухвалою Монастириського районного суду Тернопільської області від 19 листопада 2015 року - залишити в силі до набрання вироком законної сили.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Тернопільської області через Монастириський районний суд Тернопільської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Обвинуваченій та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1