Братський районний суд Миколаївської області
Справа № 1- 134/2010
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2010 року Братський районний суд

Миколаївської області

У складі: головуючого- судді Кірімової О.М.

За участю секретаря - Москаленко С.Л.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с. Братське кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_1, 18 жовтня 1983 року

народження, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_1,

українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючого

в цивільному шлюбі, маючого на утриманні 2-х малолітніх

дітей, приватного підприємця, зареєстрованого по

вул.Бенардоса,6 смт.Братське Миколаївської обл.,

проживаючого по провул.Лікарняний,5-б

смт.Братське Миколаївської області, в силу ст.. 89 КК України

раніше не судимого

у вчинені злочину передбаченого ч.1 ст.125 КК України

ВСТАНОВИВ:

03 серпня 2010 року о 20 год. 30 хв., ОСОБА_1, біля домоволодіння ОСОБА_2, розташованого по вул.Некрасова,71 в смт.Братське Миколаївської області, на грунті особистих неприязних відносин, наніс ОСОБА_2 удари руками та ногами в область голови, завдавши потерпілому легкі тілесні ушкодження.

Допитаний в судовому засіданні підсудний вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю та пояснив суду, що дійсно 03 серпня 2010 року, біля домоволодіння ОСОБА_2, розташованого по вул.Некрасова в смт.Братське Миколаївської області, він на грунті особистих неприязних відносин, які виникли напередодні, наніс ОСОБА_2М тілесні ушкодження в область голови.

Потерпілий ОСОБА_2 суду показав, що в вечірній час 03 серпня 2010 року, він знаходився біля гаража свого домоволодіння розташованого по вул.Некрасова,71 в смт.Братське Миколаївської області. В цей час по вулиці проходив підсудний, який без будь-яких пояснень підійшов до нього та став наносити йому удари руками та ногами в область голови. Коли став телефонувати до відділу міліції, підсудний пішов в невідомому йому напрямку. Того ж дня знайомий ОСОБА_3 відвіз його до Братської центральної районної лікарні для надання медичної допомоги.

Вина ОСОБА_1 в пред'явленому йому обвинуваченні, а саме в умисному нанесенні легких тілесних ушкоджень ОСОБА_2, підтверджується наступними дослідженими в судовому засіданні доказами.

Так, згідно висновку експерта № 754 від 26 листопада 2010 року ( а.с. 33-35) можливість утворення тілесних ушкоджень, серед яких мали місце забійна рана в області волосяної частини голови, синець на лівому передплечі, відносяться до легких тілесних ушкоджень. Зазначені тілесні ушкодження не виключено, що утворились в строк та при обставинах, вказаних потерпілим. Не виключена можливість утворення тілесних ушкоджень у ОСОБА_2 від ударів руками та ногами. Найбільш можливе взаєморозташування ОСОБА_2 та ОСОБА_1 під час нанесення тілесних ушкоджень, обличчям один до одного. Показання ОСОБА_2 про нанесення йому тілесних ушкоджень рукми та ногами відповдають об»єктивним даним.

Та обставина, що потерпілому від 03.08.2010 року було видано направлення органами Братського РВ УМВС України в Миколаївській області в СМЕ м. Вознесенська для судово-медичного обстеження, підтверджується Актом № 482 від 03.08.2010 року Вознесенського відділення судмедекспертизи ( а.с.4)

Із дослідженого судом матеріалу № 542 про відмову в порушені кримінальної справи по факту спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_2 видно, що в ході проведеної працівниками міліції перевірки підсудний і потерпілий були раніше знайомі, між ними існували неприязні відносини. 03 серпня 2010 року на грунті особистих неприязних відносин, ОСОБА_1 наніс тілесні ушкодження ОСОБА_2 Після звернення останнього до лікарні за медичною допомого, до відділу міліції надійшло повідомлення чергового лікаря про те, що з тілесними ушкодженнями до прийому швидкої допомоги звернувся ОСОБА_2

При цьому підсудний не заперечував, що саме того дня він наніс тілесні ушкодження ОСОБА_2

Відповідно до постанови про відмову в порушенні кримінальної справи відносно ОСОБА_1 за ст.. ст.. 129,296 КК України, зазначено, що в діях підсудного вбачається склад злочину, передбачений ст.. 125 КК України. ( а.с.3). Дана постанова оскаржена не була, а тому є чинною на день винесення вироку.

Дослідивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вина підсудного знайшла своє підтвердження в судовому засіданні, а його дії підлягають кваліфікації за ч.1 ст. 125 КК України, як умисне спричинення легких тілесних ушкоджень

При призначенні підсудному виду і міри покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу підсудного, його характеризуючі дані, те, що він має на утриманні двох малолітніх дітей.

Обставин, що обтяжують покарання підсудного, судом не встановлено.

Обставиною, що пом'якшує покарання підсудного, суд визнає повне визнання ним своєї вини.

З урахуванням викладеного, враховуючи майновий стан підсудного, те що він є приватним підприємцем, суд вважає, що для виправлення підсудного необхідно призначити покарання у виді штрафу, оскільки останній має можливість його сплатити.

Цивільний позов по даній справі не заявлений.

Судових витрат по справі немає. Речових доказів немає.

Керуючись ст. ст. 323-324 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу 510 грн.

Запобіжний захід засудженому до вступу вироку в законну силу, залишити таким же підписку про невиїзд.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Миколаївської області через Братський районний суд протягом 15 діб з моменту його проголошення.

Суддя Братського

районного суду: ОСОБА_4