н/п 1-кп/640/693/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Київський районний суд м. Харкова в складі:
Головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
ОСОБА_5 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, раніше судимого за вироком Київського районного суду м. Харкова від 09.10.2012 за ч. 2 ст. 263 КК України до 2 років обмеження волі із застосуванням ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,-
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 317 КК України та угоду про визнання винуватості, суд

в с т а н о в и в:
24.07.2015 приблизно о 12.00 годині ОСОБА_5 , маючи злочинний умисел, спрямований на надання приміщення своєї квартири для незаконного виготовлення та вживання наркотичних засобів, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки у вигляді надання приміщення для незаконного виготовлення та вживання наркотичних засобів і бажаючи цього, добровільно надав приміщення своєї квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 раніше знайомому йому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , для незаконного виготовлення та вживання шляхом внутрішньовенної ін`єкції особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено - «опій ацетильований», згідно з висновком експерта № 1250 від 12.08.2015.
Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним була досягнута під час досудового провадження.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винуватим себе у вчиненні вказаного злочину, передбаченого ч. 1 ст. 317 КК України, тобто у наданні приміщення для незаконного виготовлення та вживання наркотичних засобів, визнав повністю, щиро розкаявся, та зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до неї буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягає на затвердженні угоди про визнання винуватості.
Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_5 та прокурор ОСОБА_3 під час досудового провадження досягли угоди про визнання винуватості, підписали її, причому ОСОБА_5 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за вказаних обставин, між ним і прокурором була досягнута домовленість про призначення ОСОБА_5 покарання за ч.1 ст. 317 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки з призначенням іспитового строку на підставі ст.75 КК України.
Прокурор ОСОБА_3 та обвинувачений ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні вказали, що угоду про визнання винуватості повністю підтримують та розуміють наслідки її укладення.
Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє положення ч.ч.4, 5 ст. 474 КПК України.
Суд переконався у добровільності укладення сторонами угоди і, що угода не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок, дії будь-яких інших обставин ніж ті, які передбачені в угоді.
Судом достовірно встановлено, що:
1) умови угоди не суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, була застосована вірна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке передбачає можливість укладення угоди;
2) умови угоди не суперечать інтересам суспільства;
3) умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб;
4) відсутні обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися;
5) відсутня очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань;
6) наявні фактичні підстави для визнання винуватості.
Узгоджені сторонами вид і міра покарання не є такими, що не відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та даним про особу обвинуваченого.
За таких обставин, суд, вивчивши надані матеріали, вислухавши думки обвинуваченого, прокурора,захитника, які вважали угоду такою, що підлягає затвердженню, дійшов висновку, що дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч.1 ст. 317 КК України, які виразилися у наданні приміщення для незаконного виготовлення та вживання наркотичних засобів, яке, згідно з положеннями ст. 12 КК України, відноситься до категорії кримінальних правопорушень середньої тяжкості, дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 374-376, 474, 475 КПК України, суд -
У Х В А Л И В :
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 317 КК України та призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі положень ст. 75 КК України від призначеного покарання ОСОБА_5 звільнити, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом обов`язки.
На підставі положень ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виправної системи; повідомляти органи кримінально-виправної системи про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід стосовно ОСОБА_5 у вигляді особистого зобов"язання до набрання вироком законної сили, залишити тим самим.
Вирок може бути оскаржений обвинуваченим, потерпілим, прокурором виключно з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України в апеляційний суд Харківської області через Київський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Суддя ОСОБА_1