Справа № 214/7497/15-к
1-кп/214/142/16
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2016 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, у місті Кривому Розі, кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, українця, громадянина України, неодруженого, маючого середню освіту, непрацюючого, місце проживання якого зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 10.09.2015 року, приблизно о 20 годині 30 хв., знаходячись у торгівельному залі магазину «АТБ-Маркет» «Продукти-356», який розташований за адресою: пр. 200-років Кривого Рогу, 7-Д в Саксаганському районі м. Кривого Рогу, реалізуючи раптово виниклий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, діючи з корисливих мотивів, таємно викрав скляну пляшку лікеру марки «Becherovka» об`ємом 0,5 л, вартістю 155 грн., після чого пройшов до виходу із магазину через касову зону, не розрахувавшись за товар та намагався з викраденим майном зникнути з магазину, але біля виходу з магазину був зупинений співробітниками служби охорони магазину, таким чином, не виконав всіх дій, які він вважав необхідними для доведення свого злочинного наміру до кінця та не закінчив кримінального правопорушення з причин, що не залежали від його волі, в результаті чого міг спричинити матеріальний збиток ТОВ «АТБ-Маркет» «Продукти-356» на суму 155 грн.

Своїми діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, за ознаками незакінченого замаху, направленого на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), який не було закінчено з причин, що не залежали від його волі, не вчинивши усіх дій, які вважав би необхідними для доведення злочину до кінця.

У судовому засіданні обвинувачений повністю визнав себе винуватим в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні та підтвердив всі обставини його вчинення, що викладені в обвинувальному акті, пояснив, що умисел на викрадення вищезазначеного товару виник у нього спонтанно, у вчиненому розкаявся, пообіцяв стати на шлях виправлення.

Окрім показань обвинуваченого судом досліджені письмові документи, які задовільно його характеризують, підтверджують відсутність у нього судимості в силу ст. 89 КК України та відповідні медичні довідки, які свідчать про те, що обвинувачений під психіатричним або під наркологічним наглядом не перебуває (а.с.32-37).

Суд, ураховуючи думку учасників судового розгляду, визнання обвинуваченим вини у вчиненні кримінального правопорушення, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому у обвинуваченого, чи правильно він розуміє зміст цих обставин та впевнився у добровільності його позиції, а також роз`яснив йому, що у такому випадку він буде позбавленим права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Ураховуючи думку прокурора, обвинуваченого, суд у відповідності до положень ст. 349 КПК України вважає достатнім дослідження наступних доказів: показань обвинуваченого та письмових документів кримінального провадження, які характеризують його особу.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому, суд ураховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який за місцем свого проживання характеризується задовільно, раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, під наркологічним чи психіатричним наглядом не перебуває.

Відповідно до ст. 66 КК України обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого, судом також не встановлено.

Таким чином, суд, ураховуючи викладені вище обставини, вважає, що обвинуваченому повинно бути призначено покарання у виді позбавлення волі, але із застосуванням ч. 1 ст. 75 КК України, позаяк приходить до висновку про можливість його виправлення без відбування покарання.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання в частині позбавлення волі з випробуванням на 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 такі обов`язки:

- не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання або роботи.

Речові докази у вигляді диску з відеозаписом з камер внутрішнього відеоспостереження магазину «АТБ-Маркет» «Продукти-356» залишити в матеріалах справи, пляшку лікеру марки «Becherovka» об`ємом 0,5 л, переданий на зберігання адміністрації магазину, залишити в її володінні.

Вирок суду може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу протягом тридцяти днів з моменту проголошення.

Суддя ОСОБА_1 .