Справа №10-298/10 Головуючий у суді у 1 інстанції -
Номер провадження - Суддя-доповідач - Забара І. К.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 вересня 2010 року колегія суддів судової палати у криміналПьних справах Апеляційного

суду Сумської області в складі:

головуючого - Ященка В.А.

суддів: Забари І.К., Пархоменко О.М.

з участю прокурора - Мельника В.В.

скаржника ОСОБА_1.

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми справу за апеляцією ОСОБА_1. на постанову Ковпаківського районного суду м. Суми від 10 серпня 2010 року, якою залишено без задоволення його скаргу на постанову старшого слідчого СВ СМУ ГУМВС України в Сумській області від 20 липня 2010 року про порушення відносно ОСОБА_1. кримінальної справи за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.190 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1. звернувся до Ковпаківського районного суду м. Суми зі скаргою про скасування постанови старшого слідчого СВ СМУ ГУМВС України в Сумській області від 20 липня 2010 року, якою було порушено кримінальну справу відносно нього за ч.2 ст.190 КК України, в якій вказано, що на підставі поданої ОСОБА_1 24.04.2009 року до Сумського міського центру зайнятості заяви, останній отримав статус безробітного та повторно щомісяця одержував матеріальну допомогу шахрайським шляхом, оскільки у вказаній заяві він навмисно не вказав, що з 16.04.2009 року згідно цивільно-правового договору працює на ВАТ «НВАТ ВНДІкомпресормаш». При цьому ОСОБА_1. мотивував свої вимоги тим, що кримінальну справу відносно нього порушено безпідставно, оскільки за цивільно-правовим договором він працював з квітня по червень 2009 року, а першу допомогу по безробіттю отримав 29.09.2009 року, крім того, вказує, що заяву до Сумського міського центру зайнятості ним було подано 24.04.2009 року, а зареєстровано та надано статус безробітного 21.09.2009 року.

Постановою Ковпаківського районного суду м. Суми від 10 серпня 2010 року в задоволенні скарги ОСОБА_1. на вищезазначену постанову старшого слідчого СВ СМУ ГУМВС України в Сумській області від 20 липня 2010 року відмовлено.

В поданій апеляції ОСОБА_1., просить вказані постанови суду першої інстанції та прокурора скасувати, мотивуючи свої вимоги тим, що в його діях відсутній склад злочину, передбачений ч.2 ст.190 КК України, оскільки вважає, що зареєстровано як безробітного його було 01.07.2009 року, так як перша виплата була нарахована 29.09.2009 року, тому в той час, коли він працював за цивільно-правовим договором, статусу безробітного не мав.

Вислухавши доповідь судді, скаржника ОСОБА_1., який підтримав свою апеляцію, думку прокурора про залишення постанови суду без зміни, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Розглядаючи справу за скаргою ОСОБА_1. на постанову про порушення відносно нього кримінальної справи за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, суд першої інстанції повністю дотримався вимог ст.236-8 КПК України, перевіривши наявність приводів і підстав для винесення зазначеної постанови, законність джерел отримання даних, які стали підставою для винесення постанови про порушення кримінальної справи. При цьому, суд першої інстанції зробив правильний висновок, що він не

вправі розглядати й заздалегідь вирішувати ті питання, які вирішуються судом при розгляді справи по суті.

Судом під час розгляду справи за скаргою ОСОБА_1. з'ясовувались питання: чи були наявними на час порушення справи, передбачені ч.1 ст.94 КПК України приводи; чи мала особа, яка порушила справу, достатньо даних, що вказували на наявність ознак злочину; чи компетентна особа прийняла рішення про порушення кримінальної справи і чи було нею додержано встановлений для цього порядок. Вичерпний перелік приводів для порушення кримінальної справи міститься у ч.1 ст.94 КПК України, а підставами для порушення кримінальної справи є достатні дані, які вказують на наявність ознак злочину, що вбачається з ч.2 ст.94 КПК України.

Як вбачається з матеріалів справи, приводом для порушення кримінальної справи стало безпосереднє виявлення працівниками ДСБЕЗ СМУ ГУМВС України в Сумській області під час перевірки, за зверненням директора Сумського міського центру зайнятості, факту незаконного отримання ОСОБА_1 допомоги по безробіттю у Сумському міському центрі зайнятості протягом періоду з серпня 2009 року по квітень 2010 року.

Вказані приводи є належними і отриманими законним шляхом, а також містять достатньо даних для порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_1. за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, сама кримінальна справа порушена компетентною особою з додержанням порядку, передбаченого ст.98 КПК України.

Посилання ж ОСОБА_1. на відсутність вказаних приводів і підстав, а також на те, що в його діях відсутні ознаки злочину, передбаченого ч.2 ст.190 КК України є необґрунтованими та спростовуються матеріалами справи.

Так, доводи ОСОБА_1. про те, що в той час, коли він працював за цивільно-правовим договором, статусу безробітного не мав, колегією суддів не можуть бути прийняті до уваги, оскільки заповнюючи персональну картку від 17.04.2009 року та складаючи заяву з проханням вирішення питання свого працевлаштування та надання статусу безробітного 24.04.2009 року, ОСОБА_1. достовірно знаючи про те, що ним укладено 16.04.2009 року цивільно-правовий договір на виконання робіт, свідомо приховав вказану інформацію від Сумського міського центру зайнятості, завдяки чому зміг отримати право на виплати.

Отже порушень вимог кримінально-процесуального законодавства при розгляді справи судом першої інстанції за скаргою ОСОБА_1., які б свідчили про необхідність зміни чи скасування постанови відсутні, а тому відсутні підстави для задоволення апеляції.

З урахуванням викладеного та керуючись ст. ст. 362, 377 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Постанову Ковпаківського районного суду Сумської області від 10 серпня 2010 року., якою залишено без задоволення скаргу ОСОБА_1 на постанову старшого слідчого СВ СМУ ГУМВС України в Сумській області від 20 липня 2010 року про порушення відносно ОСОБА_1. кримінальної справи за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.190 КК України залишено без задоволення - залишити без зміни, а апеляцію ОСОБА_1. - без задоволення.

СУДДІ:

Ященко В.А. Забара І.К. Пархоменко О.М.