Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області
Справа № 484/3677/15-к
Провадження: № 1-кп/484/279/15р
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02.12.2015р. Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді: - ОСОБА_1

секретар судового засідання: - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Первомайську кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001637, по обвинуваченню:

- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Первомайська Миколаївської області, громадянина України, українця, неодруженого, що має середню освіту, на утриманні осіб не має, не працюючого, який зареєстрований та проживає по АДРЕСА_1 , раніше не судимого:

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України;

за участю сторін судового провадження

прокурора: - ОСОБА_4

представника потерпілого ОСОБА_5

обвинуваченого: - ОСОБА_3

представника обвинуваченого: - ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:

07 травня 2015 року близько 23 години 00 хв. ОСОБА_3 разом зі своїми знайомими - ОСОБА_7 та ОСОБА_8 прийшли додому до ОСОБА_9 , який проживає по АДРЕСА_2 , з метою з`ясування стосунків з приводу його поведінки. Підійшовши до його будинку обвинувачений разом з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 викликали потерпілого до себе. Між ними відбулась розмова, що переросла в сварку, під час якої обвинувачений на ґрунті особистої неприязні умисно наніс один удар кулаком в обличчя ОСОБА_9 в область носу.
Згідно висновку судово-медичної експертизи №288 від 28.05.2015 року у потерпілого виявлені тілесні ушкодження у вигляді перелому кісток носу зі зміщенням, які могли утворитися в указаний строк від дії тупого твердого предмету (не менше одного удару) і відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Зізнаючись у вчиненому, обвинувачений пояснив, що дійсно 07.05.2015р. близько 23.00год. він разом із знайомими ОСОБА_7 та ОСОБА_8 прийшли до будинку потерпілого. Вони хотіли поговорити з приводу поведінки останнього, так як підозрювали його у вчиненні крадіжок майна. Розмова переросла у сварку, під час якої він наніс ОСОБА_9 один удар в обличчя в область носу. Заявлений цивільний позов про стягнення з нього моральної шкоди він не визнав, оскільки він відшкодував потерпілому в рахунок завданої майнової шкоди 9000грн. та моральної 1000грн., всього 10000грн. Вважає, що вказана сума є достатньою компенсацією шкоди, завданої його діями, тому просив відмовити в задоволенні цивільного позову. У вчиненому розкаявся.

Потерпілий ОСОБА_9 надав суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі.

Представник потерпілого ОСОБА_5 в судовому засіданні зменшила суму цивільного позову та просила стягнути з обвинуваченого в рахунок завданої моральної шкоди 2500грн. Просила призначити обвинуваченому покарання в межах санкції ч. 2 ст. 125 КК України.

Враховуючи те, що обвинувачений визнав себе винними у вчиненні кримінального правопорушення, інкримінованого йому органами досудового розслідування за обставин, викладених в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, які не оспорюються учасниками судового провадження, та відсутні сумніви щодо добровільності його позиції, суд, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, поясненнями представника потерпілого та оголошенням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, та роз`яснив, що у такому випадку учасники судового провадження будуть позбавлені права оскаржити обставини, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, в апеляційному порядку.

Фактичні обставини свідчать про те, що 07.05.2015р. близько 23.00год. на території домоволодіння АДРЕСА_2 під час сварки ОСОБА_3 умисно наніс ОСОБА_9 один удар кулаком в область носу, спричинивши останньому легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Таким чином, суд вважає, що дії обвинуваченого вірно кваліфіковані органами досудового слідства за ч.2 ст. 125 КК України як нанесення умисних легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Обираючи міру покарання суд враховує, що обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення невеликої тяжкості, як особа за місцем проживання характеризуються позитивно, вперше притягується до кримінальної відповідальності.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд вважає повне визнання своєї вини та щире каяття у скоєному, добровільно відшкодував майнову та моральну шкоду.

Враховуючи, вище викладене, суд вважає за необхідне призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 850грн.
Відповідно до ч.5 ст.128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до вимог ст. 23 ЦК України, кожен має право на відшкодування моральної шкоди, заподіяної в результаті порушення його прав. Моральна шкода полягає, зокрема у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно п.3, 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 р. №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. У позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Мотивуючи позовні вимоги про стягнення з обвинуваченого моральної шкоди, представник потерпілого вказала, що ОСОБА_9 пережив страх за своє життя та стан здоров`я під час нанесення йому тілесних ушкоджень, протягом тривалого часу терпів фізичний біль, змінився уклад його життя, так як він має певні незручності через вище вказані ушкодження. Порушені нормальні життєві зв`язки потерпілого, оскільки він соромиться вийти на вулицю, змушений ходити по інстанціям для захисту свого права.

При цьому, в позовній заяві, яка подана до суду 16.11.2015р., зазначено, що обвинувачений не відшкодував жодної копійки в рахунок відшкодування моральної шкоди, що вказує на байдуже і безвідповідальне ставлення до наслідків свого діяння.

Однак, судом встановлено, що обвинувачений 07.10.2015р. добровільно відшкодував завдану майнову шкоду в сумі 5000грн. Крім того, 26.10.2015р. в рахунок відшкодування матеріальної та моральної шкоди він передав представнику потерпілої ще 5000грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи розписками.

В судовому засіданні обвинувачений та його представник пояснили суду, що в рахунок відшкодування майнової шкоди потерпілому було відшкодовано 9000грн., а в рахунок відшкодування моральної шкоди 1000грн.

Таким чином, враховуючи обставини кримінального провадження, а саме характер завданого тілесного ушкодження, глибину понесених потерпілим моральних страждань, те, що обвинувачений вчинив злочин, який відноситься до категорії невеликої тяжкості, не намагався уникнути кримінальної відповідальності, до кримінальної відповідальності раніше не притягувався, не має постійного заробітку, оскільки офіційно не працює, суд вважає, що розмір моральної шкоди, визначений позивачем, є завищеним та не доведеним належними доказами. Отже, розмір моральної шкоди, що була відшкодована обвинуваченим, відповідає принципу розумності і справедливості, тому позовна заява задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд
УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винними у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 850грн.
В задоволенні цивільного позову ОСОБА_9 про стягнення з ОСОБА_3 відшкодування завданої моральної шкоди відмовити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Уразі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

На вирок може бути подана апеляційна скарга в Апеляційний суд Миколаївської області протягом 30 днів через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області з моменту його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

СУДДЯ: