Апеляційний суд міста Києва
У Х В А Л А
Іменем України

01 лютого 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 18 листопада 2015 року,

в с т а н о в и л а:

Зазначеною ухвалою слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_6 відмовила у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_5 на бездіяльність Генеральної прокуратури України щодо неефективного розслідування його кримінальних проваджень.

Своє рішення слідчий суддя обґрунтувала тим, що скаржником подано скаргу на бездіяльність прокурора, яка не підлягає оскарженню під час досудового розслідування, відповідно до ч. 1 ст. 303 КПК України.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді від 18.11.2015 року та ухвалити нову ухвалу, якою зобов`язати Печерський районний суд м. Києва відкрити провадження за скаргою потерпілого ОСОБА_5 на бездіяльність Генеральної прокуратури України щодо неефективного розслідування прокуратурою Черкаської області кримінальних проваджень № 0000229, № 0000279, № 0000299.

В обґрунтування поданої скарги заявник, посилаючись на положення ст.ст. 9, 36 КПК України, зокрема про те, що Генеральний прокурор України, його заступники, своєю вмотивованою постановою, мають право доручити здійснення досудового розслідування будь-якого кримінального правопорушення іншому органу досудового розслідування, в тому числі слідчому підрозділу вищого рівня в межах одного органу, у разі неефективного досудового розслідування, вказує на те, що слідчий суддя, на підставі ч. 6 ст. 9 КПК України, повинен був застосувати загальні засади кримінального провадження, які визначені ч. 1 ст. 7 цього Кодексу.

Однак слідчий суддя цього не зробила та не забезпечила доступу потерпілого ОСОБА_5 до правосуддя та оскарження бездіяльності Генеральної прокуратури України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача; перевіривши матеріали судового провадження та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що зазначена скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Так, ч. 1 ст. 303 КПК України містить виключний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені слідчому судді під час досудового розслідування.

Частина 2 ст. 303 КПК України встановлює, що скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.

У відповідності до вимог, передбачених ч. 4 ст. 304 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Як вбачається зі скарги, з якою ОСОБА_5 звернувся до Печерського районного суду м. Києва, останній оскаржував бездіяльність Генеральної прокуратури України щодо неефективного розслідування його кримінальних проваджень та просив слідчого суддю зобов`язати Генеральну прокуратуру України доручити здійснення досудового розслідування кримінальних проваджень № 0000229, № 0000279, № 0000299 іншому органу досудового розслідування.

Тобто, згідно вимог поданої скарги, ОСОБА_5 оскаржувалась бездіяльність прокурора (Генеральної прокуратури України), яка, відповідно до вимог ч. 1 ст. 303 КПК України, оскарженню не підлягала, чого фактично не заперечує і сам заявник.

Що ж стосується його посилань в апеляційній скарзі на те, що слідчий суддя, у даному випадку, повинен був застосувати загальні засади кримінального провадження, які визначені ч. 1 ст. 7 КПК України, то вони не можуть бути визнані обґрунтованими з огляду на таке.

До загальних засад кримінального провадження, які передбачені вказаною вище нормою, відноситься зокрема законність, зміст якої наведений у ст. 9 КПК України та яка передбачає, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя зобов`язані неухильно дотримуватися вимог Конституції, цього Кодексу, міжнародних договорів та вимог інших актів законодавства.

Частина 6 ст. 9 КПК України, на яку до речі посилається заявник, прямо передбачає, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 цього Кодексу.

Однак питання оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів до судового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування детально врегульовані КПК України, яким присвячена окрема глава (Глава 26) цього Кодексу.

Більш того, положення КПК України, які регламентують порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора не містять в собі норм, які б неоднозначно регулювали питання кримінального провадження, а тому, всупереч доводам апеляційної скарги ОСОБА_5 , слідчий суддя не мала жодних підстав для застосування загальних засад кримінального провадження, визначених ч. 1 ст. 7 цього Кодексу.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів не вбачає підстав для визнання рішення слідчого судді про відмову у відкритті провадження незаконним, оскільки воно повністю ґрунтується на законі та відповідає обставинам судового провадження.

Крім того, в апеляційній скарзі ОСОБА_5 не наведено жодного доводу на підтвердження того, що оскаржуване ним судове рішення суперечить вимогам кримінального процесуального закону або було постановлено з порушенням встановленого цим законом порядку.

За таких обставин, колегія суддів вважає необхідним ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 18 листопада 2015 року про відмову у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_5 залишити без змін, а апеляційну скаргу останнього без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 309, 376, 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 18 листопада 2015 року про відмову у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_5 на бездіяльність Генеральної прокуратури України щодо неефективного розслідування його кримінальних проваджень залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_5 без задоволення.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

Судді: _____________ _____________ _____________
( ОСОБА_1 ) ( ОСОБА_2 ) ( ОСОБА_3 )

Справа № 11-сс/796/433/2016

Категорія ч. 2 ст. 309 КПК України

Слідчий суддя у 1-й інстанції - суддя ОСОБА_6

Доповідач - суддя ОСОБА_1