Справа №639/8264/15-к
Провадження №1-КП/639/448/15
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2015 р. Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретарі ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження №0000473 внесене в ЄРДР 10 вересня 2015 р. за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Яблунівка, Прилуцького району, Чернігівської області, українця, громадянина України, одруженого, не працюючого, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

09 червня 2015 р. о 15.00 год. ОСОБА_4 маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, а саме яке належить ДП ХПЗ ім. Т.Г. Шевченка, розташованого за адресою: м. Харків, вул. Жовтневої революції 99, прибув до території заводу. Далі ОСОБА_4 переліз через паркан підприємства та потрапивши на охоронювану територію, зайшов до незамкненого корпусу №14, звідки відходи чорного металу в кількості 72 кш., у вигляді каркасів стільців та пластин із чорного металу, які він перекинув через паркан підприємства. Однак з причин, які не залежать від волі ОСОБА_4 він не зміг довести свій умисел до кінця, оскільки він був помічений працівником ВОХР ДП ХПЗ ім. Т.Г. Шевченка, який його затримав. Вартість викраденого майна, яке належить ДП ХПЗ ім. Т.Г. Шевченка становить 187. 20 грв.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав в повному обсязі та дав відповідно до вищевикладеного показання. Він вказав, що гроші йому були потрібні щоб купити продукти харчування.

Достовірність та об`єктивність наведених доказів у суду не викликають сумнівів, так як вони отримані без порушення закону, узгоджуються один з одним, относимість, допустимість та достатність яких встановлена судом.

Беручи до уваги повне визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї провини, а також те, що він не піддає сумніву фактичні обставини справи, а також правильність розуміння обвинуваченим зміст цих обставин, у суду не виникає сумнівів в добровільності і істинності позиції останнього, а у зв`язку з цим, суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти недоцільності дослідження доказів відносно тих обставин, які ними не оспорюються, розглянув дану справу в порядку ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів кримінального провадження.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 пояснив, що йому відомо про порядок оскарження судового рішення у випадку визнання обставин справи. Положення та вимоги ст. 349 КПК України судом роз`яснено учасникам судового засідання.

Частиною 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України передбачено кримінальну відповідальність за злочин, у скоєнні якого обвинувачується ОСОБА_4 . Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, тобто не закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаний із проникненням до приміщення.

В судовому засіданні вивчені дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він раніше не судимий, має постійне місце проживання, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, задовільно характеризується.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України, суд вважає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України не встановлено.

Призначаючи покарання, суд керується положеннями ст. 65 КК України та принципами законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових злочинів, враховує характер і ступень тяжкості скоєного злочину, пом`якшуючи покарання обставини, особу винного, його відношення до скоєного злочину та вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження скоєння ним нових злочинів можливо без відбуття покарання в місцях позбавлення волі, а тому йому слід обрати покарання не пов`язане з ізоляцією від суспільства, звільнивши обвинуваченого від відбуття покарання з іспитовим строком на підставі ст. 75 КК України.

Речові докази повернути власнику.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 100, 369, 370, 371, 373, 374, 378 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим та призначити покарання за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік.

У відповідності до п. п. 2, 3 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 в період іспитового строку не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця мешкання роботи чи навчання.

Речові докази повернути власнику.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК Україні до апеляційного суду Харківської області через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1