Справа № 757/9350/14-к
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2014 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю особи, яка подала скаргу ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність Генеральної прокуратури України та прокуратури міста Києва щодо невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

16.04.2014 до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_3 , подана в порядку ч. 1 ст. 303 КПК України, на бездіяльність Генеральної прокуратури України та прокуратури міста Києва щодо невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення.

Обґрунтовуючи підстави звернення зі скаргою, ОСОБА_3 посилається на те, що 14.03.2014 він звернувся до ГСУ СБУ із заявою про вчинення злочину суддею ОСОБА_5 , яка на стадії оскарження дій СБУ по невнесенню відомостей до ЄРДР, покрила службові злочини по люстрації суддів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . Структура СБУ, як орган досудового розслідування, без внесення відомостей в ЄРДР, перенаправила повідомлення про злочин до Генеральної прокуратури України, яка, в свою чергу заяву про злочин надіслала до прокуратури міста Києва.

У судовому засіданні з розгляду скарги, ОСОБА_3 повністю підтримав вимоги скарги, просив її задовольнити з викладених у ній підстав.

Старший прокурор відділу Головного управління наглядової діяльності у кримінальних провадженнях слідчих органів Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 у судовому засіданні надав суду супровідний лист від 14.03.2014 року за № 6/2670 за підписом заступника начальника ГСУ ОСОБА_8 , щодо направлення заяви ОСОБА_3 від 14.03.2014 на адресу Генеральної прокуратури України, для розгляду; супровідний лист ГПУ від 26.03.2014 за № 06/1-1255-03 щодо направлення скарги ОСОБА_3 на дії суддів Печерського, Шевченківського районних судів м. Києва, працівників правоохоронних органів та з інших питань, яка надійшла із СБ України до прокуратури м. Києва, про що супровідним листом від 26.03.2014 за № 06/1-1255-03 було повідомлено ОСОБА_3 . Просить у задоволенні скарги відмовити.

Дослідивши матеріали скарги, заслухавши пояснення особи, яка звернулася зі скаргою ОСОБА_3 , пояснення старшого прокурора відділу Головного управління наглядової діяльності у кримінальних провадженнях слідчих органів Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 , слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що 14.03.2014 ОСОБА_3 подано до ГСУ СБУ заяву про вчинення злочину суддею Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_5 . Структура СБУ, як орган досудового розслідування, без внесення відомостей в ЄРДР, перенаправила повідомлення про злочин до Генеральної прокуратури України, яка, в свою чергу, заяву про злочин надіслала до прокуратури міста Києва.

Листом від 26.03.2014 № 06/1-1255-03 Генеральна прокуратура України повідомила ОСОБА_3 , що його скарга на дії суддів Печерського, Шевченківського районних судів м. Києва, працівників правоохоронних органів та з інших питань, яка надійшла із СБ України, направлена першому заступнику прокурора міста Києва ОСОБА_9 , для розгляду та прийняття відповідного рішення.

Відповідно до положень ст. 218 КПК України, досудове розслідування здійснюється слідчим того органу досудового розслідування, під юрисдикцією якого знаходиться місце вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з п. 3.6 наказу Генерального прокурора України №125 від 03 грудня 2012 року «Про затвердження Інструкції про порядок приймання, реєстрації та розгляду в органах прокуратури України заяв, повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення», заяви, повідомлення про вчинені кримінальні правопорушення віднесені до підслідності органів прокуратури та надійшли до прокуратур Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя, спеціалізованих прокуратур на правах обласних, Генеральної прокуратури України, керівниками підрозділів апаратів направляються для здійснення досудового розслідування з дотриманням територіального принципу до прокуратури відповідного рівня. Рішення про передачу таких заяв, повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення для внесення до ЄРДР слідчими прокуратур АРК, областей, міст Києва і Севастополя, спеціалізованих прокуратур на правах обласних, Генеральної прокуратури України, приймаються керівниками органу прокуратури.

Як вбачається з матеріалів справи, листом від 07.04.2014 за № 15728, за підписом слідчого в ОВС першого слідчого відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_10 , розглянуто заяву ОСОБА_3 щодо неправомірних, на його думку, дій судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_5 та встановлено, що вона не містить жодних даних, які б свідчили про наявність в діях вказаної судді ознак кримінального правопорушення і не охоплюється поняттям злочину, визначеного ст. 11 КК України, про що повідомлено ОСОБА_3 .

Таким чином, Генеральна прокуратура України, направляючи скаргу ОСОБА_3 про вчинення злочину суддею Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_5 до прокуратури міста Києва, діяла в межах наданих їй повноважень, відповідно до чинного законодавства, а прокуратурою м. Києва розглянуто звернення ОСОБА_3 , про що йому була направлена відповідь, а тому скарга на бездіяльність Генеральної прокуратури України, що полягає у невнесенні відомостей за заявою ОСОБА_3 від 14.03.2014 до ЄРДР визнається безпідставною та такою, що не підлягає задоволенню.

Щодо оскарження ОСОБА_3 дій прокуратури м. Києва, які полягають у невнесенні відомостей до ЄРДР за його заявою від 14.03.2014, слідчий суддя зазначає наступне.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст.303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п.1 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Відомості, які підлягають внесенню до ЄРДР та їх перелік визначені ч. 5 ст. 214 КПК України, відповідно до положень якої до ЄРДР підлягають внесенню, серед інших відомостей, короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлені з іншого джерела.

Таким чином, виходячи зі змісту ст. 214 КПК України заява про кримінальне правопорушення повинна містити такі відомості.

При цьому, виходячи зі змісту ст.214 КПК України повноваженням щодо оцінки відомостей, наведених у заяві чи повідомлених потерпілим, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення наділені слідчий, прокурор.

Разом з тим, відповідно до ч.4 ст.214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Як вбачається з матеріалів скарги, на заяву ОСОБА_3 слідчим в ОВС першого слідчого відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_10 надано відповідь, оформлену листом від 07.04.2014 № 17/1/1-15728, що прокуратурою м. Києва розглянуто заяву № 257 щодо неправомірних, на думку заявника, дій судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_5 ; розглядом заяви встановлено, що вона не містить жодних даних, які б свідчили про наявність в діях вказаної судді ознак кримінального правопорушення і не охоплюється поняттям злочину, визначеного ст. 11 КК України, доводи, викладені у заяві, зводяться до незгоди з постановленим суддею ОСОБА_5 рішення про відмову в задоволенні скарги; водночас, саме лише незгода з постановленим судовим рішенням не є підставою для притягнення судді до відповідальності.

Як перевірено слідчим суддею, заява ОСОБА_3 від 14.03.2014 № 257 містить твердження щодо неправомірних дій судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_5 з винесення ухвали від 11.03.2014, як таких, що вказують на наявність події злочинів за ч. 1 ст. 396, ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 256, ч. 3 ст. 364, ч. 1 ст. 375 КК України, разом з тим, обставин чи відомостей, які б вказували на вчинення вказаних кримінальних правопорушень і які підлягають внесенню до ЄРДР в заяві не зазначено і такі відомості в заяві відсутні, фактично, доводи заявника зводяться до його незгоди з прийнятим судовим рішенням, що за своїм змістом є поза процесуальним способом їх оскарження та одним із протиправних намагань втручання у здійснення правосуддя й посягання на процесуальну незалежність судді.

Виходячи з вищевикладеного, вважаю обґрунтованим та правомірним висновок слідчого в ОВС прокуратури міста Києва про те, що вказана заява не містить обставин, які можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення суддею ОСОБА_5 .

У зв`язку з чим, вважаю відсутніми підстави згідно ст. 214 КПК України для внесення відомостей по даній заяві до ЄРДР та відповідно зобов`язання вчинити такі дії.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 306-307, 309, 372, ст. 376, ст. 392, 532 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність Генеральної прокуратури України та прокуратури міста Києва щодо невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1