Справа № 513/1109/15-к
Провадження № 1-кп/515/6/16
Татарбунарський районний суд Одеської області
У Х В А Л А

29 січня 2016 року м.Татарбунари

Татарбунарський районний суд Одеської області у складі колегії суддів:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

запасний суддя ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілої - ОСОБА_7 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

під час розгляду у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000334 від 12 червня 2015 року відносно ОСОБА_9 за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

На розгляді Татарбунарського районного суду Одеської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

В судовому засіданні обвинуваченим заявлено клопотання про призначення повторної судово-медичної експертизи, а також про виклик свідка ОСОБА_10 обгрунтування клопотання зазначив, що під час затримання було порушено його право на захист, здійснено відносно нього фізичний тиск з боку співробітників поліції, які примусили його надати неправдиві показання під час слідчого експерименту. Захисник підтримав клопотання підзахисного та просив його задовольнити. Прокурор та потерпіла заперечували проти задоволення клопотання, вказуючи на те, що сумнівів щодо достовірності висновку експерта у сторони захисту під час досудового розслідування не виникало, з відповідними клопотаннями обвинувачений та його захисник не зверталися, доводи сторони захисту є необгрунтованими, а призначення повторної генетичної експертизи матиме наслідком безпідставне затягування розгляду справи. Крім того, зазначила, що ОСОБА_11 був присутнім лише у якості понятого під час відібрання зразків нігтьових пластин у ОСОБА_9 , та не може володіти інформацією, пов`язаною з обставинами справи.

Вирішуючи заявлене клопотання, суд виходить з такого.

Однією із засад кримінального судочинства є його диспозитивність, яка передбачає, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Визначений в ч.ч. 1, 2 ст. 22 КПК України принцип змагальності сторін передбачає, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Частиною 3 ст.42 КПК України визначено право підозрюваного збирати і подавати слідчому, прокурору, слідчому судді докази.

Частиною 11 ст. 290 КПК України визначено, що сторони кримінального провадження зобов`язані здійснювати відкриття одне одній додаткових матеріалів, отриманих до або під час судового розгляду.

За змістом ч. 3 ст. 93 КПК України сторона захисту здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.

Ініціювання стороною захисту проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому статтею 220 цього Кодексу. Постанова слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій може бути оскаржена слідчому судді.

В судовому засіданні захисник пояснив, що клопотання про призначення повторної судово-медичної експертизи, а також клопотання про виклик свідка ОСОБА_12 під час досудового розслідування сторона захисту не заявляла.

Враховуючи те, що клопотання ОСОБА_9 не містить обгрунтувань необхідності призначення повторної молекулярно-генетичної експертизи та посилань на обставини, які можуть бути встановлені у разі її проведення, за відсутності переконливих доводів щодо допущених експертом помилок чи неточностей, беручи до уваги те, що обвинуваченим та його захисником взагалі не обгрунтовано, яке доказове значення можуть мати показання свідка ОСОБА_13 , з урахуванням того, що під час досудового розслідування сторона захисту з клопотаннями про проведення повторної експертизи та виклик свідків не зверталася, висновок експерта сумнівам не піддавала, суд вважає, що призначення генетично-молекулярної експертизи під час судового розгляду, а також виклик свідка суперечитиме принципу рівності сторін в наданні ними суду своїх доказів, заявлене клопотання є зловживанням правами з боку сторони захисту, і тому доходить висновку, що у цьому клопотанні слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.7, 22, 26, 97, 290, 332, 369, 371, 372 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_9 про призначення повторної судової генетично-молекулярної експертизи та про виклик свідка відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Суддя: ОСОБА_2

Суддя: ОСОБА_3