В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23.11.2015 Справа №607/11486/15-к

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001277 від 18 травня 2015 року відносно :

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Колодіївка Гусятинського району Тернопільської області, українця, громадянина України, не працюючого, котрий проживає по АДРЕСА_1 , судимого вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 березня 2015 року за ч.1 ст. 125 КК України до покарання у вигляді 200 годин громадських робіт,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_3 , -

В С Т А Н О В И В:

16 травня 2015 року, близько 9 год. 40 хв., у ОСОБА_3 , який знаходився у приміщенні квартири АДРЕСА_2 , на ґрунті особистих неприязних відносин, розпочався словесний конфлікт із своєю колишньою дружиною ОСОБА_5 , в ході якого у нього виник злочинний умисел, направлений на завдання фізичного болю ОСОБА_5 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, 16 травня 2015 року близько 9 год. 40 хв. ОСОБА_3 , перебуваючи у приміщенні квартири АДРЕСА_2 , під час конфлікту із своєю колишньою дружиною ОСОБА_5 , що виник на ґрунті особистих неприязних відносин, наніс один удар ногою в ділянку попереку ОСОБА_5 , внаслідок чого завдав їй фізичного болю і не спричинив тілесних ушкоджень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вини у вчиненні інкримінованого йому злочину не визнав.

Заявив, що події про яку йдеться в обвинуваченні, не було взагалі. Загалом, на його думку, висунуте йому обвинувачення сфабриковане його колишніми дружиною та тещею у зв`язку із тим, що вони хочуть позбавити його права на квартиру.

На його думку, висунуте йому обвинувачення є абсурдним в тому числі і через те, що якби він, з огляду на свої фізичні дані, наніс удар ОСОБА_6 , то останньої вже б не було серед живих.

До показань обвинуваченого ОСОБА_3 суд ставиться критично і оцінює їх як спосіб захисту, з огляду на наступне.

Не дивлячись на те, що обвинувачений ОСОБА_3 вини у скоєнні кримінального правопорушення не визнав, суд вважає, що його вина в повній мірі доводиться дослідженими в судовому засіданні доказами.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 суду повідомила, що обвинувачений ОСОБА_3 є її колишнім чоловіком, з яким вона на даний час розлучена, однак продовжує спільно проживати.

ОСОБА_3 постійно до неї чіпляється, ображає, висловлюється безпричинно в її сторону нецензурною лайкою.

16 травня 2015 року, перебуваючи по місцю свого проживання, зранку, орієнтовно о 9 год. вона приготувала дітям сніданок, а потім збирала дітей, а саме старшу дочку ОСОБА_7 та молодшу ОСОБА_8 в гості до своєї матері. ОСОБА_8 в той час перебувала на другому поверсі, а вона на першому на кухні.

В той час, ОСОБА_3 лежав на першому поверсі на дивані. В подальшому ОСОБА_3 почав виражатись в її сторону нецензурною лайкою, кричав близько 5 хв., а потім, коли вона перебувала біля сходів, підійшов до неї і вдарив ногою в ділянку попереку. Після удару вона відчула сильну біль і пішла, плачучи, в кімнату наверх. Після цього до неї зайшла її дочка ОСОБА_7 , котра сказала, що все бачила та почала її заспокоювати.

У зв`язку із нанесеним ОСОБА_3 ударом, через сильні болі в попереку, вона звернулась за допомогою спершу в Тернопільску міську комунальну лікарню швидкої допомоги, а в подальшому проходила лікування в Тернопільському обласному психоневрологічному диспансері, а також їздила на реабілітацію в санаторій, що розташований в с.Більче-Золоте.

Злочинними діями ОСОБА_3 їй спричинена шкода, котра полягає у понесених витратах на лікування в сумі 4065 грн. 26 коп. та моральна шкода на суму 10 000 грн. Оригіналів документів, котрі б підтверджували витрати на лікування потерпіла в судовому засіданні надати не змогла.

Свої показання потерпіла ОСОБА_5 деталізувала в ході проведення з нею слідчого експерименту 16 червня 2015 року.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 суду повідомила, що ОСОБА_3 та ОСОБА_5 є її батьками.

Батьки постійно конфліктують. Батько безпричинно погрожує всім фізичною розправою. В сім`ї постійні чвари.

16 травня 2015 року, зранку, перебуваючи у власній квартирі на другому поверсі вона бачила, як батько, знаходячись на першому поверсі в ході конфлікту з матерію, наніс їй удар ногою в поперек. Батько періодично наносить матері тілесні ушкодження.

Свої показання свідок ОСОБА_9 підтвердила в ході проведення з нею слідчого експерименту 26 червня 2015 року.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_10 суду повідомила, що ОСОБА_3 є її колишнім зятем, а ОСОБА_5 є її дочкою.

Вона проживає з ними окремо, але по суботах дочка привозить до неї внучок ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

16 травня 2015 року внучка ОСОБА_7 їй повідомила, що її колишній зять ОСОБА_3 побив її дочку ОСОБА_5 .

В подальшому вони звернулись до лікарів, та дочка проходила реабілітацію.

Це не перший випадок, таких випадків було дуже багато.

Відповідно до протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 18 травня 2015 року ОСОБА_5 18 травня 2015 року звернулась до слідчого СВ Тернопільського МВ УМВС України в Тернопільській області , з заявою в якій вказала, що ОСОБА_3 16 травня 2015 року спричинив їй тілесні ушкодження.

Як вбачається із довідки ТМКЛШД ОСОБА_5 1971 р.н. 18 травня 2015 року зверталась у вищевказаний лікувальний заклад з приводу травми отриманої 16 травня 2015 року і їй було діагностовано в тому числі і забій поперекового відділу хребта.

Таким чином, з врахуванням показань потерпілої, свідків, інших досліджених доказів, які є взаємоузгодженими, суд приходить до переконання про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 126 КК України, як умисне завдання удару, який завдав фізичного болю і не спричинив тілесних ушкоджень.

При призначенні покарання ОСОБА_3 суд відповідно до вимог ст.65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, конкретні обставини провадження, дані про особу винного, який не працює, відсутність обставин, які обтяжують чи пом`якшують його покарання, , а тому приходить до переконання про необхідність призначення йому покарання саме у вигляді громадських робіт.

З врахуванням загальнолюдських уявлень про мораль, той факт, що ОСОБА_3 було скоєно злочин стосовно жінки, суд приходить до переконання про визначення максимального строку для обраного виду покарання.

Крім того, заявлено цивільний позов потерпілою ОСОБА_5 про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_3 заподіяної моральної шкоди на суму 10000,00 грн. та матеріальної шкоди на суму 4065 грн. 26 коп. в користь потерпілої, який підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного.

Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України №4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань, яких зазнав позивач, характеру немайнових витрат та з урахуванням інших обставин.

Приймаючи рішення про задоволення позову про стягнення моральної шкоди, суд враховує, - стан здоров`я потерпілої, тяжкість вимушених змін у її життєвих стосунках, ступінь зниження її авторитету, пережитий стрес, виходячи із засад розумності та справедливості, суд приходить до переконання про необхідність стягнення з обвинуваченого ОСОБА_3 , в користь потерпілої ОСОБА_5 десяти тисяч гривень завданої моральної шкоди. Щодо заявленого цивільного позову в частині стягнення матеріальної шкоди в розмірі 4065 грн. 26 коп. суд вважає, що позов в цій частині до задоволення не підлягає, у зв`язку із відсутністю належних підтверджуючих даних щодо понесених позивачем матеріальних витрат.

Керуючись наведеним, а також ст.ст. 370, 373, 374 КПК України , суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України та призначити йому за даним кримінальним правопорушенням покарання у виді 200 (двохсот ) годин громадських робіт.

Заявлений цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 задовольнити частково, стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 в користь потерпілої ОСОБА_5 десять тисяч гривень завданої потерпілій моральної шкоди

Апеляція на вирок може бути подана до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копії вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий суддя ОСОБА_1