Справа № 369/4057/14-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/1067/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 19 23.09.2015

УХВАЛА
Іменем України
«23» вересня 2015 року колегія суддів судової палати в кримінальних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого - ОСОБА_3 ,

суддів - ОСОБА_4 та ОСОБА_5

при секретарі ОСОБА_6 ,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

потерпілого ОСОБА_8 ,

розглянувши в місті Києві апеляційну скаргу обвинуваченого на вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06 липня 2015 року по кримінальному провадженню стосовно

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком від 09.02.2015 року Києво-Святошинського районного суду Київської області за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України до 4 (чотирьох) років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 2 (два) роки,

якого засуджено за ч. 3 ст. 186 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання обвинуваченому ОСОБА_10 частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком від 09.02.2015 року Києво-Святошинського районного суду Київської області за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України у виді 6 місяців позбавлення волі та остаточно призначено ОСОБА_10 покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Колегія суддів

В С Т А Н О В И Л А:

Згідно з вироком, ОСОБА_10 , будучи раніше судимим та звільненим від відбування покарання з іспитовим строком, перебуваючи на іспитовому строку, вчинив новий умисний корисливий злочин за наступних обставин.

Так, 23 лютого 2015 року близько 15 години ОСОБА_10 , перебуваючи поблизу будинку № 43 по вул. Шевченка в с. Петропавлівська Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області, де, маючи прямий умисел на повторне таємне викрадення чужого майна, корисливий мотив та мету незаконно збагатитися, скориставшись відсутністю поблизу себе сторонніх осіб, за допомогою заздалегідь приготовленої та принесеної з собою викрутки, шляхом пошкодження металопластикового вікна, проник до будинку за вищевказаною адресою, де з кімнати, яка розташована на першому поверсі, повторно таємно викрав фотоапарат марки «Canon», коробку з парфумами, пульт від телевізора марки «Samsung», які поклав у внутрішні кишені своєї куртки, та телевізор марки «Samsung», які належать ОСОБА_11 . Однак, під час вчинення крадіжки, до моменту отримання реальної можливості розпорядитись викраденим майном, його дії були викриті потерпілим ОСОБА_11 , який зайшов на подвір`я. ОСОБА_10 , усвідомлюючи, що його дії були викриті, та набули відкритого характеру, продовжив скоєння злочину, втікши з території домоволодіння, заволодівши майном ОСОБА_11 , завдавши йому матеріального збитку на загальну суму 9742 грн.

Не погоджуючись з даним вироком, обвинуваченим подано апеляційну скаргу, в якої він просить вирок змінити, пом`якшивши йому покарання, застосувавши вимоги ст. 69 КК України. В обґрунтування цього він навів зміст ст. 414 КПК України та постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, яка вважала за необхідне апеляційну скаргу обвинуваченого залишити без задоволення, виступ потерпілого, який вважав вирок справедливим, апеляційний суд, обговоривши доводи скарг, та вивчивши матеріали кримінального провадження, знаходить вирок законним та обґрунтованим, виходячи при цьому з наступного.

Висновки суду 1-ї інстанції про доведеність вини обвинуваченого ґрунтуються на досліджених в судовому засіданні доказах, яки достатньо викладені у вироку, та їм дана належна оцінка.

Так, в основу вироку покладені покази самого обвинуваченого, який в повному обсязі визнав свою вину, та показав яким саме чином він заволодів майном потерпілого.

Дії ОСОБА_10 за ч. 3 ст. 186 КК України судом кваліфіковані вірно.

Призначаючи винному покарання, суд 1-ї інстанції врахував, що скоєний ним злочин відноситься до тяжких, обвинувачений характеризується посередньо, раніше судимий, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, та з 11.07.1999 року перебуває під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом з діагнозом: розлади психіки і поведінки внаслідок вживання каннабиноїдів, вживання зі шкідливими наслідками. Обставиною, яка у пом`якшує покарання, суд визнав щире каяття, обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено, а тому, з урахуванням викладеного, ставлення обвинуваченого до вчиненого, думку потерпілого, суд 1-ї інстанції призначив ОСОБА_12 покарання у виді позбавлення волі, оскільки прийшов до переконання, що перевиховання та виправлення обвинуваченого ОСОБА_10 можливо лише в умовах ізоляції від суспільства.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду 1-ї інстанції, та вважає призначене ОСОБА_10 покарання справедливим.

Таким чином, підстав для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого колегія суддів не знаходить, а тому керуючись ст.ст. 407, 419 КПК України, колегія суддів Апеляційного суду Київської області

У Х В А Л И Л А :

Вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06 липня 2015 року по кримінальному провадженню стосовно ОСОБА_9 залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого без задоволення.

ГОЛОВУЮЧИЙ

СУДДІ