У х в а л а

Іменем України

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого ОСОБА_7,
суддів ОСОБА_8 і ОСОБА_9,
перевіривши в судовому засіданні 22 січня 2016 року в м. Києві заяву захисника ОСОБА_4 про перегляд ухвали колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28 січня 2014 року щодо ОСОБА_5,

установила:

Ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28 січня 2014 року відмовлено засудженому ОСОБА_5 і захиснику ОСОБА_6 у відкритті касаційного провадження за їхніми касаційними скаргами на вирок Берегівського районного суду Закарпатської області від 27 травня 2013 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 22 жовтня 2013 року про засудження ОСОБА_5 за частиною другою статті 121 Кримінального кодексу України (далі - КК) до покарання у виді позбавлення волі на строк сім років

Захисник ОСОБА_4 подав до Верховного Суду України заяву про перегляд ухвали колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28 січня 2014 року щодо ОСОБА_5 з підстав, визначених пунктами 1 і 3 частини першої статті 445 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), тобто у зв'язку з неоднаковим застосуванням судом касаційної інстанції однієї й тієї самої норми права, передбаченої законом України про кримінальну відповідальність, у подібних правовідносинах, що зумовило ухвалення різних за змістом судових рішень, а також у зв'язку з невідповідністю судового рішення суду касаційної інстанції висновку щодо застосування норм права, викладеному в постанові Верховного Суду України. Твердить, що ОСОБА_5 учинив убивство через необережність, а тому його дії мали б кваліфікуватися за частиною першої статті 119 КК. Просить скасувати зазначену ухвалу та направити справу щодо ОСОБА_5 на розгляд до суду касаційної інстанції.

На обґрунтування заяви захисник посилається на ухвалу колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 березня 2013 року та постанову Верховного Суду України від 11 жовтня 2012 року.

Одночасно захисник ОСОБА_4 заявив клопотання про поновлення строку для подання заяви. Обґрунтовує причини пропуску строку тим, що його як захисника було призначено ОСОБА_5 лише 30 вересня 2015 року, після чого йому знадобився ще певний час на ознайомлення з матеріалами справи, пошук ухвал касаційного суду з неоднаковим правозастосуванням, та узгодження своєї позиції з підзахисним. Стверджує також, що до моменту його вступу в справу як захисника, засуджений самостійно не міг реалізувати своє право на звернення до Верховного Суду України, оскільки відбуває покарання у виправній колонії. Зауважує, що зміни до діючого процесуального законодавства щодо можливості перегляду Верховним Судом України рішень касаційного суду з підстави, передбаченої пунктом 3 частини першої статті 445 КПК, на яку посилається в заяві, внесено Законом України №192-VIII від 12 лютого 2015 року «Про забезпечення права на справедливий суд». Крім того, зазначає, що копії судових рішень на обґрунтування заяви, він одержав лише 18 січня 2016 року. Вважає зазначені обставини поважними причинами для поновлення йому строку для подання зазначеної заяви.

Заслухавши суддю-доповідача та перевіривши доводи заяви, колегія суддів дійшла висновку про таке.

Згідно з частиною першою статті 447 КПК заява про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 445 цього Кодексу, подається протягом трьох місяців з дня ухвалення судового рішення, стосовно якого заявлено клопотання про перегляд, або з дня ухвалення судового рішення, на яке здійснюється посилання на підтвердження підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 445 цього Кодексу, якщо воно ухвалено пізніше.

Згідно з частиною другою статті 447 КПК заява про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої пунктом 3 частини першої статті 445 цього Кодексу, подається протягом трьох місяців з дня ухвалення судового рішення, щодо якого подається заява про перегляд, або з дня прийняття постанови Верховного Суду України, на яку здійснюється посилання на підтвердження підстави, передбаченої пунктом 3 частини першої статті 445 КПК.

Відповідно до частини шостої статті 447 КПК України, у разі пропущення строку, встановленого частинами першою - третьою цієї статті, з причин, визнаних поважними, суд за клопотанням особи, яка подала заяву про перегляд судового рішення, може поновити цей строк.

Під поважними причинами пропущення процесуального строку слід розуміти неможливість особи подати заяву у визначений законом строк у зв'язку з такими обставинами, які були чи об'єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що подала заяву про перегляд судових рішень, пов'язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.

Такі обставини мають бути підтверджені належними та допустимими доказами.

Заяву про перегляд судового рішення захисник ОСОБА_4 до Верховного Суду України подав 18 січня 2016 року.

Судове рішення, стосовно якого захисник заявив клопотання про перегляд, було ухвалено 28 січня 2014 року. З цього дня засуджений мав достатньо часу для того, щоб реалізувати своє право на звернення до Верховного Суду України, в тому числі й шляхом укладення угоди про надання правової допомоги з адвокатом. Будь-яких підстав, які б свідчили про наявність перешкод для реалізації такого права засудженого, в заяві не зазначено.

Рішення касаційного суду, на яке захисник здійснює посилання на підтвердження підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 445 КПК, ухвалено 14 березня 2013 року, а постанову Верховного Суду України, надану захисником на підтвердження підстави, передбаченої пунктом 3 частини першої статті 445 КПК, постановлено 11 жовтня 2012 року.

Отже, захисник ОСОБА_4 звернувся до Верховного Суду України з вказаною заявою поза межами визначеного процесуальним законом тримісячного терміну.

Посилання захисника, як на підставу для поновлення строку на Закон України №192-VIII від 12 лютого 2015 року «Про забезпечення права на справедливий суд», без зазначення обставин які безпосередньо унеможливлювали або ускладнювали можливість звернення засудженим до Верховного Суду України у визначений цим законом строк, не може бути визнано поважною причиною для поновлення строку.

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, що в задоволенні клопотання про поновлення строку про перегляд судового рішення необхідно відмовити, а вказану заяву захисника ОСОБА_4 залишити без розгляду.

Керуючись частиною шостою статті 447, статтею 450 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів

ухвалила:

Відмовити захиснику ОСОБА_4 у задоволенні клопотання про поновлення строку для подання заяви.

Заяву захисника ОСОБА_4 про перегляд Верховним Судом України ухвали колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28 січня 2014 року щодо ОСОБА_5 - залишити без розгляду.

Судді:

ОСОБА_7 ОСОБА_8 ОСОБА_9