АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №11-274/11 Головуючий по 1 інстанції
Категорія ч.2 ст.286 КК УкраїниОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2011р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3, ОСОБА_4
за участю : прокурора адвоката представника потерпілих засудженого ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_7 ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за апеляційною скаргою потерпілої ОСОБА_9 на вирок Жашківського районного суду Черкаської області від 24.11.2011 р., яким

ОСОБА_8, 11.02.1977р.н.,

урод. і жит. ІНФОРМАЦІЯ_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, одружений, на утриманні двоє неповнолітніх дітей, прац.виконробом ТОВ «ЖЕЗЛ-БУД» в м.Київ, раніше не судимий,-

засуджений за ч.2 ст.286 КК України на 3 роки позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк- 1 (один) рік.

На підставі ст.75 КК України засудженого ОСОБА_8 звільнено від відбуття покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку тривалістю 2 роки.

На підставі ст.76 КК України зобовязано ОСОБА_8 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи. Повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи або навчання та періодично зявлятись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Запобіжний захід підписка про невиїзд залишено до вступу вироку в законну силу.

Судом вирішена доля речових доказів.

ОСОБА_8 засуджений за те, що він 24 листопада 2010 року близько 22 год. 30хв. на 163 км.+80 м. автодороги Київ-Одеса, керуючи автомобілем НОМЕР_1 в порушення п.2.9 ПДР України, перебуваючи в стані алкогольного спяніння та порушуючи п.2.3 ПДР України, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно і не реагував на її зміну, рухаючись по території Жашківського району Черкаської області, з боку міста Києва в напрямку міста ОСОБА_9 в порушення п.12.1 ПДР України не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечної швидкості, не справився з керуванням автомобіля, зїхав з проїзної частини на розподільчу смугу, де здійснив наїзд на металеве огородження, внаслідок чого автомобіль перекинувся, а пасажир вказаного автомобіля ОСОБА_10 отримав тяжкі тілесні ушкодження, від яких настала смерть останнього.

На вказаний вирок, потерпіла ОСОБА_9 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вирок та повернути справу на додаткове розслідування, так як вважає його незаконним, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які докази вини засудженого ОСОБА_8 та винести окрему ухвалу відносно слідчого слідчого відділу розслідування ДТП СУ УМВС України в Черкаській області ОСОБА_11.

В свою чергу прокурор подав заперечення на апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_9, в якому просить залишити без змін вирок відносно ОСОБА_8, а апеляцію без задоволення, оскільки доводи потерпілої є необґрунтованими, а висновки суду щодо винуватості засудженого у вчинені злочину відповідають фактичним обставинам справи і ґрунтуються на доказах, яким суд дав правильну юридичну оцінку.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який вважав, що апеляція потерпілої не підлягає до задоволення, думку адвоката, представника потерпілих та засудженого ОСОБА_8, вивчивши матеріали кримінальної справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Висновок суду про винність ОСОБА_8 у вчиненні злочину, за який його засуджено, відповідає фактичним обставинам справи, обґрунтований перевіреними судом доказами, яким дана вірна юридична оцінка і на які суд посилається у вироку.

Зокрема, його винність стверджується :

-показаннями засудженого ОСОБА_8, який повністю визнав себе винним у порушенні ним ПДР в результаті чого в дорожно-транспортній пригоді пасажир його автомобіля ОСОБА_10 отримав тяжкі тілесні ушкодження від яких настала смерть останнього;

-показаннями свідка ОСОБА_11 про те, що він працює слідчим відділу розслідування ДТП СУ УМВС в Черкаській області.

14 листопада 2009 року виїжджав на місце ДТП, яке сталось на 163 км. Автодороги Київ-Одеса. Прибувши на місце пригоди, яке охоронялось працівниками ДАЇ, на місці пригоди знаходився пошкоджений транспортний засіб та труп. ОСОБА_8 на місці пригоди не було, його повідомили, що ОСОБА_8 карета «швидкої допомоги» відвезла до лікарні. Ним було проведено огляд місця пригоди, обстановку якої було зафіксовано в протоколі огляду місця пригоди в якому він вказав, що за кермом автомобіля знаходився ОСОБА_10, це було записано зі слів, з чиїх саме він не памятає.

По даному факту було порушено кримінальну справу, по якій він проводив досудове слідство. По даній кримінальній справі ним було виконано всі необхідні слідчі дії в процесі яких було встановлено, що за кермом автомобіля знаходився ОСОБА_8, а ОСОБА_10 був пасажиром. По даній справі ним було зібрано всі необхідні докази для доведення причетності обвинуваченого у вчиненні даного злочину. Обвинувачений ОСОБА_8 на досудовому слідстві повністю визнав свою вину;

-даними протоколу огляду місця скоєння дорожньо-транспортної пригоди від 14 листопада 2009 року, де зафіксовано факт наїзду на металеву огорожу на 163км.+80м. автошляху Київ-Одеса, план схемою до нього та фото таблицями;

-даними протоколу огляду автомобіля «MITSBISHI OUTLAUNDER» державним номером АА 4897 ЕА, в якому зафіксовано технічний стан вказаного автомобіля після дорожньо-транспортної пригоди 14 листопада 2009 року;

-даними висновку судово-медичної експертизи №495/759 від 26 січня 2010 року, згідно з яким ОСОБА_10 отримав тяжкі тілесні ушкодження як небезпечні для життя у вигляді: травми з переломом кісток основи та склепіння черепа, розриву печінки з внутрішньочеревною кровотечею, множинних переломів ребер справа, крововиливів під мякі та тверді мозкові оболонки з забоєм розмізченням головного мозку від яких настала смерть. ОСОБА_10 можливо був пасажиром переднього сидіння, а не водієм.

В крові ОСОБА_10 виявлено 1.19 проміле етилового спирту, що на момент смерті людини відповідає спянінню легкого ступеню;

- даними висновку судово медичної експертизи №66 мд від 4 березня 2010 року, згідно з яким ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження у вигляді: струсу головного мозку, забійної рани голови, забійної рани попереку, переломів 6-7 ребер зліва, які відносяться до середнього ступеня тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоровя.

Дії засудженого ОСОБА_8 за ч.2 ст.286 КК України судом першої інстанції кваліфіковано вірно.

При призначенні покарання ОСОБА_8, суд першої інстанції належним чином врахував характер і ступінь небезпечності вчиненого ним злочину, обставини його вчинення, дані про особу засудженого, що він позитивно характеризується по місцю проживання і роботи, помякшуючі його відповідальність, обставини, що він на утриманні має двох неповнолітніх дітей, визнав свою вину і щиро розкаявся у вчиненому, частково відшкодував 70000 гривень спричинених збитків, до кримінальної відповідальності притягається вперше, має постійне місце проживання та роботи, особа не являється суспільно небезпечною.

Тобто, суд обґрунтовано прийшов до висновку про можливість застосування відносно ОСОБА_8 вимог ст.75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням та з позбавленням його права керувати транспортними засобами строком один рік.

Не вбачаючи підстав для зміни чи скасування вироку суду, керуючись ст.ст. 362, 366 КПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_9 залишити без задоволення, а вирок Жашківського районного суду Черкаської області від 24.11.2011 р. відносно засудженого ОСОБА_8 за ч.2 ст.286 КК України без змін.

Головуючий:

Судді: