Справа №583/206/16-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/788/44/16 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Клопотання слідчого, прокурора, сторони кримінального провадження
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 лютого 2016 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження № 583/206/16-к за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_6 , що діє в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 20 січня 2016 року, якою накладено арешт на майно вилучене під час обшуку земельної ділянки та об`єктів нерухомості по АДРЕСА_1 в межах кримінального провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.292 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_8

представника володільця майна адвоката ОСОБА_9 ,

ВСТАНОВИЛА:
В поданій апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_10 просить скасувати ухвалу слідчого судді, відмовити у задоволенні клопотання про арешт майна, скасувати арешт майна, а також зобов`язати слідчого повернути вилучене майно, оскільки арешт був накладний на майно особи, яка не має ніякого процесуального статусу у кримінальному провадженні, слідчий суддя не врахувала законність тимчасового вилучення майна, правову підставу для його арешту, а також безпідставно поновила слідчому пропущений строк звернення до суду з клопотанням про арешт майна.

18.01.2016 р. до Охтирського міськрайонного суду Сумської області з клопотанням про арешт майна, погодженим з прокурором Охтирської місцевої прокуратури Сумської області ОСОБА_11 , звернувся слідчий Охтирського відділу поліції ГУНП в Сумській області ОСОБА_12 , яке обґрунтував тим, що 31.12.2015 р. до Охтирського відділу поліції надійшло повідомлення від заступника начальника СБ ОНПР Охтирського НГВУ ПАТ «Укрнафта» про те, що 31.12.2015 р. близько 09-25 години поблизу с. Грунь Охтирського району Сумської області на 14 км нафтопроводу «Рибальці-Качанівка» було виявлено несанкціоноване врізання в нафтопровід з метою викрадення нафтопродуктів.

15.01.2016 р. на підставі ухвали слідчого судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 13.01.2016 р. був проведений обшук земельної ділянки та об`єктів нерухомості по АДРЕСА_1 , які зареєстровані за ОСОБА_7 та вилучено: автомобіль марки «Камаз» 5320 д.н.з. НОМЕР_1 з бортовим причепом червоного кольору зареєстрований за ОСОБА_13 , копію свідоцтва про реєстрацію цього транспортного засобу серії НОМЕР_2 та протокол серії АС № 196802 перевірки технічного стану № 00150-00651-14 від 15.09.2014 р.; автомобіль марки «Камаз» д.н.з. НОМЕР_3 з бортовим причепом синього кольору та інші речі.

Оскільки зазначене вилучене майно має значення для розслідування кримінального провадження в якості доказів, то прокурор просив накласти на нього арешт.

Ухвалою слідчого судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 20.01.2016 р. вказане клопотання слідчого Охтирського відділу поліції ГУНП в Сумській області було задоволено частково та накладено арешт на майно вилучене під час обшуку земельної ділянки та об`єктів нерухомості по АДРЕСА_1 . Своє рішення слідчий суддя вмотивував наявністю підстав та розумних підозр вважати, що вилучене слідчим майно може бути предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок цього.

Вислухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого судового рішення, доводи адвоката ОСОБА_9 , який підтримав свою апеляційну скаргу, просив скасувати ухвалу слідчого судді, доводи прокурора ОСОБА_8 про залишення ухвали слідчого судді без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга адвоката ОСОБА_9 підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ч.2 ст.214 КПК України, досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до ЄРДР, а згідно ч.3 цієї норми закону здійснення досудового розслідування до внесення відомостей до реєстру або без такого внесення не допускається.

Розглянувши клопотання слідчого Охтирського відділу поліції ГУНП в Сумській області про накладення арешту на майно, слідчий суддя, на думку колегії суддів, необґрунтовано та передчасно наклала арешт на майно вилучене 15.01.2016 р. під час обшуку земельної ділянки та об`єктів нерухомості по АДРЕСА_1 , оскільки в порушення вимог ст.214 КПК України по даному епізоду кримінального правопорушення (саме за фактичних обставин викладених в ЄРДР), передбаченого ч.1 ст.292 КК України, уповноваженою особою органу досудового розслідування у відношенні ОСОБА_7 не були внесені необхідні відомості до ЄРДР.

Зокрема, як вбачається з витягу кримінального провадження № 0000001 до ЄРДР були внесені відомості лише про те, що «31.12.2015 р. до Охтирського ВП (м. Охтирка) ГУПН в Сумській області надійшло повідомлення від заступника начальника СБ ОНПР Охтирського НГВУ ПАТ «Укрнафта» про те, що 31.12.2015 р. близько 09-25 години поблизу с. Грунь Охтирського району Сумської області на 14 км нафтопроводу «Рибальці-Качанівка» було виявлено несанкціоноване врізання в нафтопровід. Слідів розливу нафтопродукту при огляді місця події не виявлено».

З тексту клопотання слідчого про арешт майна вбачається, що він просив накласти арешт на майно, яке було вилучене 15.01.2016 р. під час обшуку земельної ділянки та об`єктів нерухомості по АДРЕСА_1 , які зареєстровані за ОСОБА_7 , про що станом на час вчинення слідчих (розшукових) дій та постановлення відповідної ухвали слідчого судді відсутні взагалі будь-які відомості в ЄРДР (ч.5 ст.214 КПК), хоча такі відомості є обов`язковими.

Не були внесені до ЄРДР і відомості про виявлене несанкціоноване врізання в нафтопровід саме з метою крадіжки, як це зазначено у клопотанні слідчого про арешт майна.

Однак у ході розгляду клопотання про арешт майна, слідчим суддею достовірно так і не було з`ясовано, яке взагалі відношення як сам ОСОБА_7 , так і арештоване майно, має до подій, відомості про які були внесені до ЄРДР, та яким чином це було встановлено, оскільки в матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які докази, які б підтверджували існування таких обставин, що мають значення для кримінального провадження згідно положень ст.ст.171 і 173 КПК України (необхідність врахування правової підстави для арешту майна, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення, наслідки арешту майна для інших осіб тощо).

До того ж, слідчим суддею не були враховані суперечності відносно обставин, зазначених в ЄРДР та клопотанні слідчого про арешт майна щодо врізання в нафтопровід з метою крадіжки, відсутністю слідів розливу нафтопродукту при огляді місця події та наявністю чорних плям з характерним запахом нафтопродуктів на частині відшуканого майна, які у своїй сукупності разом з іншими обставинами кримінального провадження впливають на законність, обґрунтованість та вмотивованість цього судового рішення.

Крім того, поза увагою слідчого судді під час розгляду клопотання про арешт майна залишилось і те, що ОСОБА_7 не є тим учасником кримінального провадження, майно якого в розумінні ст.170 КПК України може бути арештовано, оскільки в матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які дані, які б свідчили про набуття ним відповідного процесуального статусу.

Відповідно до ч.1 ст.113 КПК України, процесуальні строки це встановлені законом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії, а згідно ч.2 цієї норми закону, будь-яка процесуальні дія або сукупність процесуальних дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, обшук земельної ділянки та об`єктів нерухомості по АДРЕСА_1 був проведений 15.01.2016 р., а з клопотанням про арешт вилученого майна слідчий звернувся лише 18.01.2016 р., в якому просив поновити строк звернення з цим клопотанням.

Ухвалою слідчого судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 20.01.2016 р. причина пропуску строку звернення з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна була визнана поважною, а сам строк був поновлений.

Відповідно до ч.5 ст.171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. При цьому кримінальним процесуальним кодексом не передбачено як можливості слідчого, прокурора звертатися одночасно з клопотанням про арешт майна і поновлення зазначеного строку, так і відповідно повноваження слідчого судді його поновлювати.

Таким чином, не дотримавшись в повній мірі вимог ст.ст.113, 170-173 і 214 КПК України, не з`ясувавши і дослідивши в достатньому обсязі всіх тих обставини, з якими кримінальний процесуальний закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, слідчий суддя допустила істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які, на думку колегії суддів, перешкодили їй ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, що в свою чергу відповідно до приписів п.3 ч.1 ст.409 та ч.1 ст.412 КПК України є підставою для скасування ухвали слідчого судді при розгляді справи в суді апеляційної інстанції.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає за необхідне скасувати ухвалу слідчого судді з наведених вище підстав і постановити нову ухвалу, якою відмовити слідчому в задоволенні клопотання про арешт майна, задовольнивши таким чином частково апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_9 .

Що стосується вимоги адвоката ОСОБА_9 про ухвалення рішення щодо зобов`язання слідчого повернути вилучене майно та скасування арешту майна, то вони не заслуговують на увагу, оскільки відповідно до ч.3 ст.173 і п.2 ч.1 ст.169 КПК України відмова судом (слідчим суддею) у задоволенні клопотання про арешт майна вже й так є тією законною обставиною, що безпосередньо тягне за собою негайне повернення особі вилученого у неї майна.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 419 і 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , що діє в інтересах ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 20 січня 2016 року щодо накладення арешту на майно вилучене під час обшуку земельної ділянки та об`єктів нерухомості по АДРЕСА_1 в межах кримінального провадження за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.292 КК України скасувати і постановити нову ухвалу.

Відмовити слідчому Охтирського відділу поліції ГУНП в Сумській області ОСОБА_12 у задоволенні клопотання про накладення арешту на майно в межах кримінального провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.292 КК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4