АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 638/895/15-к Головуючий 1-ої інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11кп/790/2201/15 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.15, ч.2 ст.186 КК України

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2015 р. м. Харків

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова кримінальне провадження за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні та обвинуваченого на вирок Дзержинського районного суду м. Харкова від 30 вересня 2015 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Вказаним вироком,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Харкова, громадянин України, з вищою освітою, тимчасово не працюючий, маючий на утриманні 2015 року народження малолітню дитину, раніше судимий:

- 14 листопада 2012 року за ч.2 ст.286 КК України із застосуванням ст.69 КК України до 2 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортним засобом строком на 1 рік;

- 14 жовтня 2014 року за ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України до 1 року позбавлення волі з застосуванням ст.75 КК України з іспитовим строком 1 рік, зареєстрований в АДРЕСА_1 , мешкає в АДРЕСА_2 , засуджений за ч.2 ст.15, ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі.

Згідно ст. 71 КК України, до цього покарання частково приєднана невідбута частина покарання за вироком суду від 14 жовтня 2014 р. та остаточно визначено ОСОБА_7 покарання - 4 роки та 6 місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід у вигляді застави відносно ОСОБА_8 до вступу вироку в законну силу залишено без зміни, а після набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно обвинуваченого слід змінити на тримання під вартою.

У строк відбуття покарання ОСОБА_7 зараховано строк тримання під вартою з 19 грудня 2014 р. по 23 квітня 2015 р.

Присуджено стягнути з ОСОБА_7 на користь держави витрати за проведення товарознавчої експертизи № 4213 від 22 грудня 2014 року в розмірі 244 гривні 50 копійок.

Доля речових доказів вирішена відповідно до ст.100 КПК України.

Як встановив суд, біля 18 год. 30 хв. 18 грудня 2014 року ОСОБА_7 , разом з іншою особою приїхав до торгівельного центру «Рост», розташованому в м. Харкові, пров.Рогатинський, 3, де перебуваючи на другому поверсі торгівельного центру у переході біля ювелірного відділу, ОСОБА_7 підійшов до вітрини з годинниками та умисно, впевнившись у тому, що за його діями ніхто не слідкує, відігнувши дверцята скляної вітрини, викрав з вітрини п`ять годинників фірми «Le Chic», що належать ФОП « ОСОБА_9 ». У цей момент його дії були помічені працівником охорони ОСОБА_10 , у зв`язку з чим останній звернувся до ОСОБА_7 з вимогою припинити протиправну діяльність.

ОСОБА_7 , усвідомлюючи, що його дії перестали бути таємними, умисно, з корисливих мотивів, діючи відкрито, почав втікати від працівника охорони торгівельного центру «Рост», однак через деякий час він був затриманий працівником охорони на території паркувального майданчика торгівельного центру у зв`язку з чим не довів свій умисел до кінця з причин, які не залежали від його волі.

В апеляційних скаргах:

- прокурор у кримінальному провадженні зазначає, що обвинувачений в судовому засіданні визнав себе винним у повному обсязі, але пояснив, що він викрав лише 4, а не 5 годинників, однак суд розглянув справу у скороченому порядку без участі потерпілого та свідків. Окрім цього, вказує, що у мотивувальній частині вироку відсутня сума спричиненої матеріальної шкоди потерпілому ОСОБА_9 , хоча в обвинувальному акті прямо зазначена сума збитку.

Просить вирок суду першої інстанції скасувати, у зв`язку з неповнотою судового розгляду, невідповідністю висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи, істотним порушенням судом вимог кримінального закону, та призначити новий розгляд у суді першої інстанції, при цьому врахувати, що на порушення вимог КПК України розгляд провадження здійснено за відсутності потерпілого;

- обвинувачений також зазначає про порушенням судом вимог ч.3 ст.349 КПК України оскільки йому не були роз`яснені наслідки розгляду провадження без дослідження доказів, просить вирок суду скасувати та призначити новий розгляд провадження в суді першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення апелянтів, які підтримали доводи апеляційних скарг та просили скасувати вирок, у зв`язку з порушенням вимог ч.3 ст.349 КПК України, перевіривши доводи апеляційних скарг та дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла до наступного.

Так, відповідно до вимог ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.
Згідно з вимогами ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.

Законним є рішення, яке ухвалене компетентним судом, на підставі вимог матеріального права, з дотриманням норм, передбачених кримінальним процесуальним законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні та достатні мотиви й підстави його ухвалення.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що вищевказаних вимог закону суд першої інстанції не дотримався та постановив рішення без урахування вимог кримінального процесуального закону.

Як зазначено у вироку, розгляд матеріалів кримінального провадження здійснювався судом першої інстанції згідно вимог ст.349 КПК України.

Відповідно до положень ч.3 вказаної статті суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Разом з тим, матеріали провадження свідчать, що розгляд кримінального провадження відносно ОСОБА_7 районним судом проведено з порушенням вимог ст.349 КПК України.

Так, зі звукозапису судового засідання від 7 вересня 2015 року вбачається, що, допитаний в судовому засіданні ОСОБА_7 зазначив, що визнає себе винним у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення у повному обсязі, у зв`язку з чим, розгляд провадження в суді першої інстанції було проведено відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України без участі потерпілих та свідків.

Однак, районним судом не враховано, що ОСОБА_7 під час його допиту у судовому засіданні вказав, що він викрав лише 4 (чотири) годинника, а не 5 (п`ять), як зазначено в обвинувальному акті, що фактично ставить під сумнів визнання ним своєї провини у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Тобто, за наявності в провадженні оспорюваних обставин в частині невизнання обвинуваченим викрадення ним саме 5 (п`яти) годинників, розгляд провадження було проведено відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, що є грубим порушенням як цієї норми Закону, так і, відповідно, ст.412 КПК України.

Окрім цього, вирок суду першої інстанції є не вмотивованим, оскільки в ньому, всупереч вимогам ст.370 та ч.3 ст.374 КПК України, не зазначено в чому фактично обвинувачений визнав себе винним, тобто відсутні показання обвинуваченого в частині фактичних обставин щодо часу, місця способу вчинення злочину, оскільки суд, обмежився лише формальною вказівкою про те, що допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 вину в скоєному правопорушенні визнав повністю, щиро розкаявся в скоєному і підтвердив обставини вчинення правопорушення, як зазначено у вироку суду.

Також, згідно аудіо запису судового засідання від 7 вересня 2015 року, суд з`ясував у обвинуваченого його згоду на часткове дослідження матеріалів провадження, однак не роз`яснив ОСОБА_7 зміст ст.349 КПК України і правові наслідки розгляду провадження в порядку, зазначеному наведеною статтею.

Наявна в матеріалах провадження розписка обвинуваченого (а.п.106) свідчить, що зазначене в ній посилання на роз`яснення обвинуваченому змісту ст.349 КПК України не узгоджується з аудіо записом судового засідання, згідно якого, як зазначено вище, реально вимоги ст.349 КПК України обвинуваченому роз`яснені не були.

Наведені обставини свідчать про істотне та грубе порушення судом вимог кримінального процесуального закону, що виходячи зі змісту ст.412 КПК України, безумовно тягне за собою скасування рішення з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції, оскільки допущені порушення не можуть бути усунуті в суді апеляційної інстанції.

Разом з тим, колегія суддів вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги прокурора про необхідність скасування вироку у зв`язку з розглядом кримінального провадження за відсутності потерпілого, оскільки відповідно до заяви представника потерпілого (а.п.64), він просив здійснювати розгляд провадження за відсутності потерпілого.

Під час нового розгляду кримінального провадження суду необхідно усунути вказані недоліки, дослідити всі обставини кримінального провадження, оцінивши всі зібрані докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності й достатності для вирішення питань, зазначених у ст.374 КПК України, а також перевірити доводи прокурора та обвинуваченого, викладені в апеляційних скаргах та прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.

Керуючись ст. ст. 404, 407, 409, 412, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні та обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити.

Вирок Дзержинського районного суду м. Харкова від 30 вересня 2015 р. щодо ОСОБА_7 скасувати і призначити новий розгляд кримінального провадження у суді першої інстанції в іншому складі суддів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді