Апеляційний суд Житомирської області
УХВАЛА

Іменем України

23 листопада 2010 року

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області

в складі:

головуючого Захарчука С.В.

суддів: Слісарчука Я.А.,Яковлева С.В.

з участю:

прокурора Селюченко 1.1,

засудженого ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальну справу за апеляцією засудженого ОСОБА_1 на вирок Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 08 вересня 2010 року, яким

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, непрацюючого, судимого 8 лютого 2008 року Бердичівським міськрайонним судом за ст. 164 ч.І КК України на 100 годин громадських робіт, жителя ІНФОРМАЦІЯ_4 , -

засуджено за ч. 2 ст. 164 КК України на 2 роки обмеження волі.

Запобіжний захід залишено попередній - підписку про невиїзд.

Як визнав суд, згідно рішення Іванківського районного суду Київської області від 12 листопада 2003 року ОСОБА_1 зобов'язаний сплачувати аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доході), але не менше 1/2 частини неоподатковуваного мінімуму доходів громад, щомісячно, починаючи з 29 жовтня 2003 року та до повноліття дитини.

Однак, ОСОБА_1 злісно ухиляється від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини, ніде не працює, на обліку у центрі зайнятості населення м. Бердичева не перебуває, ніякої матеріальної допомоги сину не надає, на попередження державного виконавця не реагує. Забсфгованість по сплаті аліментів, нарахованих відповідно до ст, 74 Закону України "Про виконавче' провадження", станом на 1 червня 2010 року становить 10825,49 грн..

В апеляції засуджений ОСОБА_1 просить змінити вирок суду і звільнити його від призначеного покарання з випробуванням, застосувавши ст.75 КК України. Посилаються на те. що він визнав себе винним і щиро розкаюється, усвідомив свою вину, зробив відповідні висновки

Заслухавши доповідача, засудженого, який підтримав доводи апеляції., прокурора, якийзаперечував проти апеляцій засудженого, колегія суддів вважає, що апеляція не підлягають до задоволення з таких підстав.

Висновки суду про доведеність вини засудженого у вчиненні ним злочину, за який його засуджено, не оспорюється в апеляції і підтверджується розглянутими в судовому засіданні та викладеними у вироку першої інстанції доказами і є правильними.

Кваліфікація дій засудженого ОСОБА_1 за ст. 164 ч. 2 КК України вірна. Покарання Лямпарському судом першої інстанції призначено з додержанням вимог ст. 65' КК України, з урахуванням ступеня тяжкості вчинених ними злочину, особи винного, який за місцем проживання характеризується посередньо, раніше притягувався до кримінальної відповідальності за злісне ухилення від сплати аліментів.

З огляду на зазначене, підстав для помякшення покарання засудженому ОСОБА_1 і застосування ст.75 КК України колегія суддів не вбачає.

Не можуть бути підставою для застосування ст.75 КК України доводи апелянта про те, що судом недостатньо враховані дані про його особу. Призначене покарання є справедливим і відповідає тяжкості вчиненого злочину та даних про його особу.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів,-

Ухвалила:

Апеляції засудженого ОСОБА_1 залишити без задоволення, а вирок Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 08 вересня 2010 року - без зміни.

Судді: (підписи)

Згідно: суддя апеляційного суду

Житомирської області ОСОБА_4В