Сколівський районний суд Львівської області
Справа № 1-11/2010р
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2010 року Сколівський районний суд Львівської області в складі: головуючого-судді Гуменної Н.М.

при секретарі Трембач М.М.

з участю прокурора Коциби Р.Л.

захисника підсудного ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сколе Львівської області в залі суду справу про обвинувачення

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, проживає в ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_4, громадянина України, українця, одруженого, ІНФОРМАЦІЯ_5, військовозобовязаного, не працює, судимість погашена в порядку ст.55 КК України (в редакції 1960 року),

за ч.І ст.164 КК України

встановив:

ОСОБА_2 з червня 2006 року по січень 2009 року, всупереч вимогам ст.51 Конституції України, ст.180 Сімейного кодексу України, ст.12 Закону України Про охорону дитинства, ст.27 Конвенції про права дитини, злісно ухилявся від сплати встановлених рішенням Сколівського районного суду Львівської області від 04.02. 2003 року аліментів на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, в розмірі Уа частини всіх видів заробітку, але не менше частини неоподаткованого мінімуму доходів громадян на кожну дитину, щомісячно починаючи з 24.01.2003 року і до його повноліття, що призвело до заборгованості по сплаті аліментів в розмірі 6540 грн. станом на 01.02.2009 року.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 вину у вчиненні злочину визнав та після розяснення йому змісту ст.299 КПК України пояснив, що від спільного проживання з колишньою дружиною ОСОБА_4 у них народився син. 04 лютого 2003 року Сколівським районним судом Львівської області було винесено рішення про стягнення з нього коштів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, в розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку, але не менше Уг частини неоподаткованого мінімуму доходів громадян на кожну дитину, щомісячно починаючи з 24.01.2003 року і до його повноліття. 12.04.2003 року рішенням згаданого суду його шлюб з ОСОБА_5 було розірвано. До рішення суду про стягнення з нього аліментів він віднісся легковажно і не платив аліменти взагалі, знаючи, що за ухилення від сплати аліментів може наступити кримінальна відповідальність. Виклики в Державну виконавчу службу він ігнорував і жодного разу туди не з»являвся. На облік в центр зайнятості не ставав. Офіційно він ніде не працює, але фактично виїжджав на заробітки. Йому відомо, що станом на 01.02.2009 рік заборгованість по сплаті аліментів становить 6540'грн. У вчиненому щиро кається.

Суд вважає доведеним факт злісного ухилення ОСОБА_2 від сплати встановлених рішенням суду аліментів на утримання неповнолітнього сина: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_6, тобто скоєння ним злочину передбаченого ч.1 ст.164 КК України.

Обираючи підсудному вид і розмір покарання, суд враховує, що він вчинив злочин невеликої тяжкості, особу винного, який за місцем проживання характеризується позитивно, щире каяття, як помякшуючу обставину, відсутність обтяжуючих обставин і вважає за необхідне обрати йому покарання у виді обмеження волі в межах санкції ч.1 ст.164 КК України.

Враховуючи тяжкість вчиненого злочину, особу винного таку помякшуючу обставину - щире каяття, відсутність обтяжуючих обставин, думку потерпілої, яка просить покарати підсудного, суд приходить до висновку про можливість виправлення підсудного без відбування покарання й вважає за можливе на підставі ст.75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд

засудив

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.164 КК України, й призначити йому покарання - 2 /два/ роки обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_2 від відбування обмеження волі з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 1 /один/ рік.

На підставі п.п. 2, 3, 4 ч.1 ст.76 КК України зобовязати ОСОБА_2 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, періодично з'являтися для реєстрації в органи кримінально- виконавчої інспекції.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_2 до вступу вироку в законну силу залишити підписку про невиїзд.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Львівської області через районний суд протягом 15 діб з моменту його проголошення.

Суддя Н. Гуменна