УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" листопада 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,
слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого управління поліції в Дніпровському районі Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.09.2015 року за № 0014396, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, -

в с т а н о в и в:
Слідчий управління поліції в Дніпровському районі Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором прокуратури Дніпровського району м. Києва ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

У судовому засіданні слідчий, прокурор заявлене клопотання підтримали у повному обсязі, просили задовольнити, з підстав викладених у його мотивувальній частині, крім того, наголосивши на тому, що на даний час неможливо прийняти обґрунтоване рішення по кримінальному провадженню, оскільки необхідно проведення певних слідчих та процесуальних дій, а саме: отримати та проаналізувати висновки експертиз, виконати вимоги ст. 290 КПК України; скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, який слід вручити підозрюваним та їх захисникам; виконати інші слідчі та процесуальні дії, в проведенні яких може виникнути потреба, а строк, а строк домашнього арешту підозрюваного спливає 20.11.2015 року, виникає необхідність у продовженні строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до 3 місяців.

Підозрюваний не заперечував проти прдовження строку застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді домашнього арешту відносно нього.

Крім того, підозрюваний клопотав про розгляд даного клопотання у відсутності захисника, тож слідчий суддя заслухавши з цього питання думку решти учасників процесу, які вважали за можливе розглянути це клопотання у відсутність захисника, враховуючи відсутність обставин регламентованих ст. 52 КПК України, які б обумовлювали обов`язкову участь захисника, враховуючи положення ст.ст. 22, 26 КПК України, які дають право підозрюваному вільно користуватися своїми права регламентованими КПК України, вважає за можливе клопотання останнього задовольнити та розглянути питання запобіжного заходу у відсутність захисника.

Тож, слідчий судя з`ясувавши думку учасників провадження, дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали, приходить до наступного.

Органами досудового розслідування підозрюваний підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, а саме в тому, що 21.09.2015, приблизно о 00.15 год., в м. Києві, по вул. Райдужній, в буднику АДРЕСА_1 , між ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які обоє перебували в стані алкогольного сп`яніння, виник конфлікт на побутовому грунті, який виразився у формі словесної суперечки, яка переросла в обопільну бійку, в ході якої у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_7 . Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , ОСОБА_5 пішов з житлової кімнати на кухню, де взяв кухонний ніж та повернувся в житлову кімнату до ОСОБА_7 , де у вказаний час, на грунті спонтанно виниклих неприязних відносин з останнім, керуючись мотивом злості, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки у вигляді заподіяння тяжкої шкоди здоров`ю ОСОБА_7 , умисно заподіяв останньому утримуваним в правій руці кухонним ножем один удар в область тулубу, спричинивши своїми умисними протиправними діями ОСОБА_7 тяжкі тілесні ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного порашення грудної клітини зліва з пораненням міжреберної артерії і нижньої долі лівої легені. З отриманими тілесними ушкодженнями ОСОБА_7 було доставлено з місця події до Київської міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги та поміщено на стаціонарне лікування.

За вказаним фактом, 21.09.2015 року було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та присвоєно реєстраційний номер № 0014396 за ч. 1 ст. 121 КК України.

21.09.2015 року підозрюваного повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

23.09.2015 року Дніпровським районним судом м. Києва підозрюваному було обрано міру запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

16.11.2015 року прокурором Дніпровського району м. Києва досудове слідство по даному кримінальному провадженню було продовжено до трьох місяців, тобто до 21.12.2015 року.

Зокрема, як убачається з матеріалів клопотання, підозрюваний обґрунтовано підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, у зв`язку з чим останній будучи обізнаним з мірою покарання за вчиненні діяння, може переховуватись від органів досудового розслідування, впливтаи на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам.

Відповідно до ч. 6 ст. 181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

З положень норм ст. 199 КПК України випливає, що клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у ст. 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до норм ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини визначені п. 1 п. 3 частини 1 даної статті та згідно з положеннями ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, оцінити дані, що характеризуються особу підозрюваного та визначені у п. 1- п. 11 частини 1 вказаної статті.

При цьому, слідчий суддя, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, враховує, що питання про те, чи є тривалість тримання під вартою розумною, не можна вирішувати абстрактно. Наявність підстав для залишення обвинуваченого під вартою слід оцінювати в кожній справі з врахуванням її особливостей. Продовжуване тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права на свободу (див. рішення у справі «Єчюс проти Литви», заява № 34578/97, п. 93, ECHR 2000-IX). Подальше існування обґрунтованої підозри у вчиненні затриманою особою злочину є обов`язковою і неодмінною умовою (sine qua non) належності її продовжуваного тримання під вартою рішення ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», п. 219, заява № 42310/04).

Аналогічні висновки ЄСПЛ викладено і у п. 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року та випливають з ч. 3 ст. 17 КПК України.

З рішення ЄСПЛ від 30 серпня 1990 року у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства», п. 32, Series А, № 182 убачається, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

При цьому, слідчий суддя дослідивши, матеріали клопотання, долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, лише щодо пред`явленої підозри, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що наявні у провадженні докази, передбачені параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (показання, речові докази і документи та інші) свідчать про обґрунтованість підозри підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, оскільки підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний, міг вчинити правопорушення, прямо і непрямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, та отримані у порядку встановленому Кримінально процесуальним Кодексом України.

Крім того, ч. 3 та ч. 5 ст. 132 КПК України передбачено, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

В судовому засіданні встановлено, що строк тримання під вартою підозрюваного закінчується, однак, на даний час, в зазначений строк неможливо закінчити досудове розслідування, оскільки у кримінальному провадженні необхідно отримати та проаналізувати висновки експертиз, провести ще ряд слідчих дій, зокрема: виконати вимоги ст. 290 КПК України; скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.
Вказані обставини, які, на даний час, унеможливлюють закінчення досудового розслідування, до закінчення строку дії попередньої ухвали, слідчий суддя визнає обґрунтованими, оскільки вони належним чином умотивовані слідчим та підтверджуються наявними матеріалами.

В даному судовому засіданні, стороною захисту, у супереч положень ст. 132 КПК України, не надано жодних належним та допустимих доказів, які б свідчили про те, що встановлені слідчим суддею ризики при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на даний час, втратили свою актуальність, а особа підозрюваного перестала бути суспільно небезпечною.

В свою чергу, мотиви наведені стороною обвинувачення дають достатні підстави вважати, що підозрюваний, будучи підозрюваним у вчиненні вказаних кримінальних правопорушеньяке може переховуватись від органів досудового розслідування, що свідчить про наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

За таких обставин, слідчий суддя, враховує той факт, що вчинене підозрюваним кримінальне правопорушення має надзвичайно високий ступінь суспільної небезпеки, зумовленої тяжкими наслідками не лише для конкретної особи, а й для суспільства в цілому, наявність по справі реальних ознак справжнього суспільного інтересу, враховуючи що зазначений злочин направлений проти волі, честі та гідності оосби та є одним з найбільш тяжких злочином проти особи, суспільна небезпека якого полягає в тому, що при його вчиненні відбувається посягання на життя людини її волю, яке є найвищою соціальною цінністю і найважливішим особистим благом, наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України та низки об`єктивних обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали, а також практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства, вважає за доцільне, з урахуванням виключних обставин, клопотання слідчого задовольнити.

При цьому, враховуючи той факт, що органом досудового розслідування у клопотанні не порушується питання покладення на підозрюваного будь-яких обов`язків з числа визначених ч. 5 ст. 194 КПК України, слідчий суддя позбавлений змоги визначити будь-який обов`язок, адже останні обираються за клопотанням сторони у провадженні.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 1-2, 7-29, 131, 132, 176-179, 193, 194, 309, 310, 369-372 КПК України, слідчий суддя,-

у х в а л и в:
Клопотання - задовольнити.

Строк тримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під домашнім арештом з забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 з 20 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв. наступного дня продовжити до 21 грудня 2015 року.

Зобов`язати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прибути до місця свого проживання - АДРЕСА_1 .

Зобовязати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прибувати за кожною вимою до слідчого, прокурора у рамках цього кримінального провадження.

Роз`яснити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що в силу положень ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.

Ухвалу про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати через слідчого для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного та зобов`язати останніх негайно поставити його на облік і повідомити про це суд.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого управління поліції в Дніпровському районі Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 та прокурора прокуратури Дніпровського району м. Києва ОСОБА_3 .

Копія ухвали про продовження застосування запобіжного заходу вручити підозрюваному негайно після її оголошення та довести до відома виконавців.

Роз`яснити виконавцям, що навмисне невиконання службовою особою ухвали суду або здійснення перешкод їх виконання тягне кримінальну відповідальність за ст. 382 КК України.

Будь-які твердження чи заяви підозрюваного, зроблені під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, не можуть бути використані на доведення його винуватості у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, або у будь-якому іншому правопорушенні.

Ухвала слідчого судді, щодо продовження застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя: ОСОБА_1