Справа № 711/3744/15-к
Провадження № 1-кп/711/36/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 січня 2016 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарях ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 , захисників ОСОБА_8 і ОСОБА_9 , потерпілого ОСОБА_10 , представника потерпілого ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси кримінальне провадження № 0000391 за звинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси, громадянина України, не працюючого, в силу ст. 89 КК України не судимого, мешканця АДРЕСА_1 ,

в скоєнні злочину, відповідальність за який передбачено ч.1 ст. 115 КК України, суд

встановив:

Обвинувачений (підсудний) ОСОБА_7 скоїв умисне вбивство ОСОБА_12 за наступних обставин.

Близько 10 години 02 лютого 2015 року ОСОБА_7 разом із ОСОБА_12 удвох почали розпивати спиртні напої в помешканні останнього за адресою: АДРЕСА_2 . В процесі вживання спиртних напоїв під час конфлікту, що виник між ними раптово з невстановлених причин у період часу з 13 год. 40 хв. до 21 години 02 лютого 2015 року, обвинувачений ОСОБА_7 у стані алкогольного сп`яніння з метою заподіяння смерті ОСОБА_12 умисно наніс йому промисловим ножем загальною довжиною 275 мм, у якому на клинку є вибірка металу, призначена для відкривання кришок, не менше двох ударів в життєво важливі органи: грудну клітку та шию, заподіявши проникаюче поранення грудної клітки зліва з ушкодженням хрящової частини 5-го ребра, пристінкової плеври, навколосерцевої сорочки, серця та аорти; рану правої бічної поверхні шиї з ушкодженням м`язів, судин та нервів шиї, що відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя, а також рану долонної поверхні 3-го пальця лівої кисті, внаслідок чого ОСОБА_12 помер на місці. Причиною його смерті стало проникаюче поранення грудної клітки зліва з ушкодженням хрящової частини 5-го ребра, пристінкової плеври, навколосерцевої сорочки, серця та аорти, що супроводжувалось масивною внутрішньою та зовнішньою кровотечею і призвело до гострого недокрів`я внутрішніх органів.

Цими умисними діями обвинувачений ОСОБА_7 вчинив вбивство умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, тобто кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч.1 ст. 115 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_7 винним себе не визнав і пояснив, що після 10 год. 02.02.2015 р. вдома у ОСОБА_12 разом із ним удвох вживали спиртні напої, при цьому він двічі ходив до магазину за спиртним, придбавши перший раз 0,7 л., а другий - півлітрову пляшку горілки. Ні до цього, ні в цей день вони не конфліктували, хоча вжили значну кількість спиртного. Приблизно о 15 годині він покинув житло ОСОБА_13 і пішов додому. Із-за перебування у стані алкогольного сп`яніння не пам`ятає подій, що трапились із ним після розставання з ОСОБА_14 , і тільки пригадує, що його приблизно о 21 годині працівники міліції затримали біля будинку потерпілого.

Винуватість ОСОБА_7 у скоєнні умисного вбивства ОСОБА_12 доведена наступними доказами.

Свідок ОСОБА_15 пояснила, що проживала разом із ОСОБА_12 біля п`яти років, уранці 02.02.2015 р. пішла на роботу, а біля 20 години зателефонувала ОСОБА_12 , але той не відповів. Повернувшись додому, побачила на кухні залишки застілля, а в кімнаті мертвого ОСОБА_12 , про що по телефону повідомила його рідних.

Свідок ОСОБА_16 підтвердила, що її син ОСОБА_12 проживав разом із ОСОБА_15 . Біля 21 години 02.02.2015 р. та повідомила по телефону про те, що виявила його мертвим, після чого вона разом із молодшим сином прибула на місце події.

Потерпілий ОСОБА_10 пояснив суду, що його старший брат ОСОБА_12 проживав однією сім`єю з ОСОБА_15 , яка біля 21 години 02.02.2015 р. повідомила по телефону про смерть його брата. Він поїхав на місце події, куди прибули працівники «швидкої медичної допомоги», а потім і працівники міліції, які згодом затримали біля будинку брата обвинуваченого ОСОБА_7 зі слідами крові на одязі.

Свідок ОСОБА_17 пояснив суду, що він разом з іншими працівниками міліції, отримавши повідомлення про можливе скоєння вбивства, прибули до будинку АДРЕСА_3 і стали набирати на домофоні номер квартири АДРЕСА_4 . В цей час до дверей під`їзду підійшов підсудний ОСОБА_7 у стані алкогольного сп`яніння і пояснив, що йому також потрібно до цієї квартири. На його одязі (куртці та кофті) були плями речовини, схожої на кров, тому вони його затримали, дочекались приїзду оперативно-слідчої групи, а потім відвезли затриманого до медичного закладу на медичний огляд на стан сп`яніння.

Аналогічні показання дав свідок ОСОБА_18 .

Згідно з протоколом огляду місця події в кімнаті квартири АДРЕСА_5 виявлено труп ОСОБА_12 з ознаками насильницької смерті; на столі в кухні півлітрова пляшка з-під горілки з залишками рідини, 2 чарки, 2 піали, 2 блюдця з рештками їжі та ін.; в кімнаті на дивані виявлено два ножі, також в квартирі знайдено три мобільні телефони (т.1 а.п. 147- 168).

Посилання сторони захисту на те, що протокол огляду місця події потрібно визнати недопустимим доказом, тому що поняті ОСОБА_19 і ОСОБА_20 нібито не були присутніми при огляді місця події, не заслуговують уваги з огляду на наступне.

Свідки ОСОБА_19 і ОСОБА_20 пояснили суду, що перебували на місці події під час його огляду, підтвердили наявність їх підписів на протоколі огляду місця події.

Про перебування понятих при огляді місця події підтвердив спеціаліст ОСОБА_21 , а потерпілий ОСОБА_10 пояснив, що понятими були саме ці свідки.

Крім того, у відповідності з положеннями ч. 7 ст. 223 КПК України участь понятих при проведенні огляду місця події не є обов`язковою. Самі свідки у зв`язку зі специфікою роду їх занять часто перебувають на місці виявлення померлих, тому могли не запам`ятати всіх обставин перебування при огляді місця події.

Враховуючи викладене, суд визнає допустимим доказом протокол огляду місця події та отримані під час проведення цієї слідчої дії дані.

Труп ОСОБА_12 оглянуто 03.02.2015 р. (т.1 а.п.191-198) і при цьому виявлено зовнішні пошкодження у вигляді саден і подряпин на шиї, верхніх кінцівках, животі, ран в області шиї та грудної клітини, вилучено одяг з трупа.

Згідно з висновками судово-медичної експертизи № 03-01/105 від 30.03.2015 р. на трупі ОСОБА_12 виявлено наступні тілесні ушкодження: проникаюче поранення грудної клітки зліва з ушкодженням хрящової частини 5-го ребра, пристінкової плеври, навколосерцевої сорочки, серця та аорти; рану правої бічної поверхні шиї з ушкодженням м`язів, судин та нервів шиї, що відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя; рану долонної поверхні 3-го пальця лівої кисті; синці на правій вушній раковині, зовнішній поверхні ліктьового суглоба, зовнішній поверхні правого променево-зап`ясткового суглоба, тильній поверхні правої кисті в ділянці основи 2-го пальця; садна та подряпини на шиї, верхніх кінцівках та животі, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень та утворились в межах однієї доби до моменту настання смерті від дії тупого травмуючого предмета (синці та садна) і від дії гострого предмета (відповідно рана та подряпини). Поранення грудної клітки виникло від дії знаряддя, що володіє властивостями плаского колюче-ріжучого та має гостру ріжучу кромку (лезо) та обух з добре вираженими ребрами шириною близько 1,5-2 мм. Ширина травмуючого знаряддя в межах зануреної частини є близько 19-21 мм. Рана на правій бічній поверхні шиї виникла від дії знаряддя, що володіє ріжучими властивостями. Поранення грудної клітки і рана на правій бічній поверхні шиї найбільш ймовірно виникли незадовго до моменту настання смерті в проміжок часу, що обчислюється від кількох хвилин до десятків хвилин. Причиною смерті ОСОБА_12 стало проникаюче поранення грудної клітки зліва з ушкодженням хрящової частини 5-го ребра, пристінкової плеври, навколосерцевої сорочки, серця та аорти, що супроводжувалось масивною внутрішньою та зовнішньою кровотечею і призвело до гострого недокрів`я внутрішніх органів (т.1 а.п. 169-175).

Згідно з висновками судово-медичної експертизи речових доказів № 17 мк від 31.03.2015 р. на вилученій з трупа ОСОБА_12 майці є 2 пошкодження, які продовжують одне одного і виникли внаслідок дії знаряддя, що володіє властивостями плаского колюче-ріжучого (нижнє) і ріжучого (верхнє), останнє найбільш вірогідно виникло внаслідок складки тканини. Локалізація пошкоджень на майці відповідає локалізації ушкодження на грудній клітці, що дає підстави вважати, що вони спричинені одним і тим же травмуючим знаряддям, що володіє властивостями плаского колюче-ріжучого і має гостру ріжучу кромку (лезо) та обух завтовшки близько 1,5-2 мм з добре вираженими ребрами. Пошкодження на майці та ушкодження на шкірі трупа могли бути спричинені клинком ножа під час його занурення на глибину не менше 12 см. Таким ножем міг бути тільки один із двох вилучених при огляді місця події ніж промислового виробництва загальною довжиною 275 мм з дерев`яною ручкою, на клинку якого розташована вибірка металу краплиноподібної форми, яка призначена для відкривання кришок. Можливість спричинення вищевказаних пошкоджень клинками інших ножів, в тому числі й вилучених під час обшуку житла обвинуваченого, виключається (т.1 а.п. 254-257).

Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_22 належним чином роз`яснив висновки зазначеної експертизи і мотивував їх наявністю індивідуальних особливостей травмуючого знаряддя та тілесного ушкодження, тому ці висновки судом визнаються як безперечний доказ того, що тяжкі тілесні ушкодження ОСОБА_12 завдані саме виявленим на місці події промисловим ножем загальною довжиною 275 мм, у якому на клинку є вибірка металу, призначена для відкривання кришок.

При огляді місця події на поверхні предметів виявлено сліди долоні та пальців рук, а також 3 сліди взуття. Проведеною криміналістичною дактилоскопічною експертизою встановлено, що частина слідів залишена ОСОБА_12 і його співмешканкою ОСОБА_15 , а слід долоні та 12 слідів пальців рук обвинуваченим ОСОБА_7 (т.1 а.п.150, 204-217, 271-280).

Згідно з висновками криміналістичної експертизи № 1/289 від 07.04.2015 р. два сліди взуття із трьох вилучених на місці події залишені підошвою правого чобота обвинуваченого (т.1 а.п.259-266). З протоколу огляду місця події встановлено, що ці сліди виявлені в кінці кімнати, в якій знаходився труп ОСОБА_12 , біля виходу на балкон.

Походження третього сліду взуття, а також одного сліду пальця руки не встановлено, але ця обставина не свідчить на користь обвинуваченого, тому що, як вияснилось із показань понятих і потерпілого ОСОБА_10 , на місці огляду події перебувала значна кількість осіб. Слід пальця руки невстановленої особи виявлено на стіні загального коридору біля вхідних дверей, а вказаний слід взуття виявлено в коридорі серед інших слідів, залишених сторонніми особами, що зафіксовано на зображенні № 4 фототаблиці до протоколу огляду місця події (т.1 а.п.153).

Та обставина, що сліди взуття обвинуваченого виявлені біля балконних дверей у кінці житлової кімнати, підлога якої застелена килимом, а судом із показань потерпілого, свідків ОСОБА_16 та ОСОБА_15 встановлено, що ОСОБА_12 підтримував чистоту в житлі, приводить суд до висновку, що обвинувачений проходив через кімнату вже без відома ОСОБА_12 , тобто після скоєння його вбивства. Сам ОСОБА_12 був взутий в тапочки, що зафіксовано в протоколі огляду місця події, тому при житті не дозволив би ОСОБА_7 ходити по помешканні в чоботях.

Як вказано вище, під час огляду місця події (квартири ОСОБА_12 ) знайдено і вилучено декілька мобільних телефонів, один із яких чорно-червоного кольору. Аналіз вхідних та вихідних дзвінків свідчить про те, що біля 10 год. 58-59 хв. 02.02.2015 р. відбулось з`єднання абонентів, записаних як «Лева» і « ОСОБА_23 » (т.1 а.п.199). Обвинувачений ОСОБА_7 визнав, що телефон чорно-червоного кольору належить йому і він його залишив вдома у Шутя під час вживання спиртних напоїв, а у вказаний час вони з ОСОБА_12 дійсно передзвонювались.

Після затримання ОСОБА_7 в його квартирі за адресою: АДРЕСА_1 03.02.2015 р. проведено обшук, в результаті якого в пральній машинці виявлено і вилучено джинсові брюки, а на вішалці - дублянку зі слідами речовини бурого кольору (т.1 а.п. 178-186). Ухвалою слідчого судді від 04.02.2015 р. встановлено, що обшук житла обвинуваченого проведено у відповідності до ч.3 ст. 233 КПК України (т.1 а.п.188), тому суд визнає протокол обшуку як належний і допустимий доказ.

03.02.2015 р. складено протокол затримання ОСОБА_7 за підозрою у вчиненні злочину, при чому у нього вилучено кофту зі слідами речовини бурого кольору (т.1 а.п.189-190).

Згідно з висновками судово-медичних експертиз № 05-1-08/44 від 02.03.2015 р., № 05-1-08/46 від 04.03.2015 р., № 05-1-08/47 від 06.03.2015 р. на джинсових штанах і дублянці, вилучених в помешканні обвинуваченого, футболці (кофті) з довгим рукавом, вилученій у обвинуваченого, виявлено кров людини, яка могла походити як від ОСОБА_12 , так і від обвинуваченого ОСОБА_7 (т.1 а.п. 232, 237, 242-246).

04.02.2015 р. затриманого ОСОБА_7 піддано судово-медичному огляду, під час якого у нього виявлено крововилив та садна лівого передпліччя і крововилив лівого стегна давністю не більше 3-4 діб до моменту огляду, які виникли від дій тупих твердих предметів і відносяться до легких тілесних ушкоджень, а також інше тілесне ушкодження, яке виникло більше 3-4 діб до моменту огляду (т.1 а.п.202).

З даних судово-медичного огляду обвинуваченого ОСОБА_7 судом встановлено, що у нього на момент затримання були відсутні тілесні ушкодження, які б призвели до виділення крові. Даючи аналіз здобутим доказам, а саме тому, що в квартирі ОСОБА_12 виявлено залишки застілля на дві персони і мобільний телефон обвинуваченого ОСОБА_7 , сліди пальців рук та долоні обвинуваченого на предметах всередині квартири і сліди його взуття в кімнаті; що на обвинуваченому і в його помешканні виявлено предмети одягу зі слідами крові, походження якої могло бути від потерпілого; що у обвинуваченого відсутні кровоточиві тілесні ушкодження, а на місці події виявлено труп ОСОБА_12 з масивними слідами крові, суд приходить до висновків про те, що тільки обвинувачений ОСОБА_7 , а не інша особа, перебував поряд з ОСОБА_12 під час заподіяння останньому тяжких тілесних ушкоджень.

Наявність на тілі трупа ОСОБА_12 тілесних ушкоджень у вигляді синців на правій вушній раковині, зовнішній поверхні ліктьового суглоба, зовнішній поверхні правого променево-зап`ясткового суглоба, тильній поверхні правої кисті, саден та подряпин на шиї, верхніх кінцівках та животі, яких, як встановлено з показань свідка ОСОБА_15 , у нього не було до 02.02.2015 р., а також наявність у обвинуваченого ОСОБА_7 тілесних ушкоджень у вигляді крововиливу та саден лівого передпліччя і крововиливу лівого стегна, наявність розкиданих речей в кімнаті, де виявлено труп ОСОБА_12 , об`єктивно свідчить про те, що між ними під час розпивання спиртних напоїв 02 лютого 2015 року виник конфлікт з невстановлених причин, під час якого ОСОБА_7 ножем заподіяв ОСОБА_12 тілесні ушкодження.

Як зазначено у вироку, вилучені у обвинуваченого і в його помешканні джинсові штани, кофта і дублянка були предметами судово-медичних досліджень, під час яких численні сліди крові людини виявлено на всіх цих предметах, при чому кров була як на рукавах, так і на лицьовій і задній частинах кофти, а також на внутрішній поверхні дублянки (т.1 а.п.233, 238, 243), що свідчить про те, що в момент нанесення ОСОБА_12 ножем тілесних ушкоджень обвинувачений ОСОБА_7 був без верхнього одягу (дублянки). Дублянку він одягнув після того, як його кофта була вимазана кров`ю ОСОБА_12 , тому сліди крові залишились на внутрішній частині дублянки, що зафіксовано на фото № 10 фототаблиці до протоколу обшуку (т.1 а.п.185).

Вирішуючи питання про умисел обвинуваченого, з яким він наносив ОСОБА_12 удари ножем, суд виходить із наступного.

Як вказано вище, суд вважає доведеним той факт, що між обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_12 виник конфлікт. У висновку судово-медичної експертизи № 03-01/105 описане внутрішнє дослідження трупа, зокрема довжина і напрямок ранового каналу. З цього випливає те, що ОСОБА_24 використав знаряддя злочину ніж із довжиною леза не менше 11 см. Місце нанесення ударів (шия та грудна клітина, в яких містяться життєво-важливі органи), розміри і властивості знаряддя злочину, який має лезо і обух, а також сила прикладеного удару в область грудної клітини, внаслідок якого ріжуча частина ножа пошкодила шкіру, підшкірну клітковину, міжреберні м`язи, хрящову частину ребра, проникла в передсердя, свідчать про те, що в момент нанесення ударів ОСОБА_12 обвинувачений ОСОБА_7 мав умисел на умисне позбавлення його життя.

Незважаючи на те, що ОСОБА_7 умисне наніс ОСОБА_12 тільки мінімум два удари ножем, цих ударів було достатньо для настання результату злочинного умислу, а саме смерті ОСОБА_12 .

За наслідками медичного огляду ОСОБА_7 02.02.2015 р. перебував у стані алкогольного сп`яніння (т.1 а.п.177). Спеціаліст ОСОБА_25 підтвердив результати огляду ОСОБА_7 і пояснив, що ознак патологічного сп`яніння у того не було.

Проведеною судовою психіатричною експертизою встановлено, що ОСОБА_7 хронічним психічним захворюванням, недоумством не страждає і не страждав на період часу, до якого відноситься скоєння інкримінованого правопорушення, а виявляє психічні і поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю із синдромом залежності, що при збереженні у нього процесів мислення, пам`яті, інтелекту, критичних і прогностичних функцій свідчить про його здатність усвідомлювати свої дії та керувати ними. На період часу, до якого відноситься скоєння інкримінованого йому правопорушення, у ОСОБА_7 не відмічалося проявів тимчасового розладу психічної діяльності або іншого хворобливого стану психіки, він знаходився в стані простого алкогольного сп`яніння, в його поведінці не відображалося психопатологічної поведінки (т.1 а.п. 250-253).

Суд критично ставиться до показань підсудного в судовому засідання щодо того, що він пам`ятає, як вони розстались із ОСОБА_12 , який був живим і провів його до дверей, і що між ними не виникало жодних конфліктів, адже під час проведення судово-психіатричної експертизи він пояснював, що цих обставин не пам`ятає, посилаючись на часткову втрату пам`яті (т.1 а.п. 252/зв.), але експерти дійшли до висновку про ці його посилання мають захисний характер і не є відображенням хворобливих розладів (т.1 а.п. 253).

Після скоєння вбивства обвинувачений вчинив цілеспрямовані дії: прийшов додому і перевдягнув штани, тому що на джинсах були сліди крові, і сховав їх до пральної машинки, а потім повернувся на місце скоєння злочину за телефоном, якого він там забув.

Виявлення слідів взуття обвинуваченого біля балконних дверей кімнати, в якій перебував труп ОСОБА_12 , наявність крові на штанах, кофті обвинуваченого і на внутрішній та зовнішній частинах його дублянки об`єктивно спростовують його версію про те, що він розстався із ОСОБА_12 коли той був живим.

З висновку судово-медичної експертизи (т.1 а.п.171) встановлено, що смерть ОСОБА_12 наступила після поранення грудної клітки та нанесення рани на правій бічній поверхні шиї через короткий проміжок часу, який обчислюється від кількох до кількох десятків хвилин.

В магазині «Дунай» 25.02.2015 р. вилучено диск із відеозаписом камер спостереження за 02.02.2015 р., оглядом яких в судовому засіданні встановлено, що обвинувачений ОСОБА_7 у вказаний день двічі перебував у цьому магазині: перший раз приблизно об 11 год.30 хв., другий приблизно о 13 год.30 хв., придбавши спиртні напої, і при цьому був одягнутий в джинси.

З урахуванням часу останнього відвідування обвинуваченим магазину, який розташований на близькій відстані від будинку, в якому проживав ОСОБА_12 , і того, що при огляді місця події виявлено майже порожню півлітрову пляшку з-під горілки, яка була придбана приблизно о 13 год. 30 хв., а також часу виявлення свідком ОСОБА_15 трупа ОСОБА_12 , суд вважає доведеним, що злочин скоєно 02 лютого 2015 року в період часу між 13 год.40 хв. та 21 годиною, що не суперечить висновкам судово-медичної експертизи № 03-01/105 про можливий час настання смерті ОСОБА_12 .

Підсумовуючи викладене, суд вважає доведеним, що ОСОБА_7 діяв з умислом на позбавлення ОСОБА_12 життя і добився злочинного результату. Його дії слід кваліфікувати за ч.1 ст. 115 КК України, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій особі. Вина ОСОБА_7 у вчиненні вказаного злочину перед судом доведена.

Показання свідків ОСОБА_26 і ОСОБА_16 про можливу причетність до вбивства ОСОБА_12 не ОСОБА_7 , а інших осіб, суд не бере до уваги з наступних причин. Їх показання ґрунтуються не на фактах, а на припущеннях і слухах. Свідок ОСОБА_27 , на яку вони посилаються, пояснила суду, що ні їй, ні членам її родини невідомі обставини події, яка трапилась із ОСОБА_12 02.02.2015 р.

Призначаючи покарання за вчинений ОСОБА_7 злочин, суд враховує його тяжкість та обставини скоєння, дані про особу обвинуваченого та обставину, що обтяжує його покарання.

Згідно з класифікацією злочинів, яка міститься в ст. 12 КК України, ОСОБА_7 вчинив особливо тяжкий злочин. Він не судимий, але раніше визнавався винним у вчиненні умисного злочину, тривалий час не працював, в місці попереднього ув`язнення характеризується посередньо, за місцем проживання позитивно, але судом встановлено, що він схильний до зловживання спиртними напоями.

Обтяжує його покарання вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння, пом`якшуючих обставин не встановлено.

Враховуючи викладене, суд в межах санкції ч.1 ст. 115 КК України призначає підсудному ОСОБА_7 покарання у вигляді позбавлення волі.

Відповідно до положень ст. 124 КПК України з засудженого на користь держави потрібно стягнути документально підтверджені витрати на залучення експертів у розмірі 2397 грн. 22 коп. і на користь потерпілого процесуальні витрати у розмірі 5 000 грн., пов`язані з оплатою допомоги представника.

Згідно з ч. 9 ст. 100 КПК України речові докази у справі: 26 слідів пальців рук зберігати в матеріалах кримінального провадження, мобільний телефон червоно-чорних кольорів, пару чоловічих чобіт, дублянку, джинсові штани, куртку і кофту передати матері засудженого ОСОБА_26 , два мобільні телефони «Нокіа» чорного та сіро-чорного кольорів, майку і спортивні штани передати потерпілому ОСОБА_10 , чотири ножі, три сліди низу взуття, інші речові докази знищити, як такі, що не мають цінності.

Потерпілим ОСОБА_10 заявлено цивільний позов про відшкодування витрат на поховання та поминання у розмірі 24 569 грн. 57 коп. та на відшкодування моральної шкоди у розмірі 300 000 грн.

Вирішуючи питання про заявлений цивільний позов, суд виходить з наступного.

Згідно з положеннями абзацу 1 ст. 1201 ЦК України особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов`язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, ці витрати.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про поховання та похоронну справу» поховання померлого це комплекс заходів та обрядових дій, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом або урни з прахом у могилу або колумбарну нішу, облаштування та утримання місця поховання відповідно до звичаїв та традицій, що не суперечить законодавству. Наведене однозначно свідчить про те, що церемонія поминання не відноситься до поховання.

Більше того, зі змісту абзаців 8, 9 та 10 статті другої вказаного Закону випливає, що церемонія поминання та церемонія поховання є зовсім різними поняттями.

Таким шляхом пішла і судова практика. Зокрема, Верховний Суд України в своїй ухвалі від 29.09.2010 р. по справі № 6-35316св10 вказав, що понесені на організацію поминального обіду витрати не відносяться до витрат з поховання.

Витрати на поховання, в тому числі й витрати на пальне, та облаштування місця поховання (встановлення огорожі) підтверджені копіями накладних № 7 від 20.03.15 р. на суму 2650 грн., № 5 на суму 13352 грн. та договором-замовленням № 261 від 04.02.15 р., чеком від 04.02.15 р. на 1125 грн.13 коп., тому суд задовольняє цивільний позов потерпілого про відшкодування витрат в розмірі 17 127 грн.13 коп.

Згідно з положеннями ч.2 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.

Потерпілий ОСОБА_10 не відноситься до кола осіб, які законом наділені правом на відшкодування моральної шкоди, завданої смертю ОСОБА_12 , тому суд відмовляє в задоволенні такого позову.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_7 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, і призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком 10 (десять) років.

Строк покарання обчислювати з 13 січня 2016 року. Зарахувати ОСОБА_7 у строк відбутого покарання термін тримання засудженого під вартою з 02 лютого 2015 року по 13 січня 2016 року у співвідношенні один день попереднього ув`язнення до двох днів позбавлення волі згідно з положеннями ст. 72 КК України.

Запобіжний захід ОСОБА_7 залишити тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави витрати на залучення експертів в сумі 2397 грн. 22 коп.

Стягнути з засудженого ОСОБА_7 на користь потерпілого ОСОБА_10 відшкодування затрат на поховання та облаштування огорожі в сумі 17 127 грн. 13 коп., процесуальні витрати в розмірі 5000 грн., а всього 23 тис. 127 грн. 13 коп.

В задоволенні решти позовних вимог потерпілого ОСОБА_10 відмовити.

Речові докази: 26 слідів пальців рук зберігати в матеріалах кримінального провадження, мобільний телефон червоно-чорних кольорів, пару чоловічих чобіт, дублянку, джинсові штани, куртку і кофту передати матері засудженого ОСОБА_26 , два мобільні телефони «Нокіа» чорного та сіро-чорного кольорів, майку і спортивні штани передати потерпілому ОСОБА_10 , чотири ножі, три сліди низу взуття, інші речові докази знищити, як такі, що не мають цінності.

Копію вироку вручити прокурору і підсудному негайно після проголошення.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Черкаської області через Придніпровський районний суд м. Черкаси в установленому законодавством порядку на протязі 30 днів з дня проголошення вироку.

Головуючий: ОСОБА_1

судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3