В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа № 338/1641/15-к
17 листопада 2015 року смт.Богородчани
Богородчанський районний суд Івано-Франківської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Калуш та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою спеціальною освітою, розлученого, не працюючого, не судимого, який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ст. 164 ч.1 КК України;
ОСОБА_4 злісно ухилявся від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей.
Злочин вчинено при таких обставинах:
За рішенням Калуського міськрайонного суду у справі №2-1966 від 13.11.2008 року, яке вступило в законну силу, з ОСОБА_4 постановлено стягувати на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 в розмірі ? частки всіх видів його заробітку до досягнення повноліття. З метою примусового виконання рішення суду про стягнення аліментів Калуським міськрайонним судом було виписано виконавчий лист, який поступив у відділ державної виконавчої служби Богородчанського районного управління юстиції 10.07.2009 року.
Усвідомлюючи свій обов`язок сплачувати аліменти на утримання своїх неповнолітніх дітей у визначеному рішенням суду розмірі, ОСОБА_4 , став ухилятись від сплати аліментів. Починаючи з травня 2013 року обвинувачений сплату аліментів на користь ОСОБА_5 повністю припинив, допомоги в утриманні неповнолітніх дітей їй не надавав.
В судовому засіданні підсудний свою вину визнав повністю. Пояснив, що після розірвання шлюбу з дружиною за рішенням суду зобов`язаний був сплачувати аліменти на утримання трьох дітей. Протягом певного часу до травня 2013 року він сплачував необхідні кошти. Однак, внаслідок конфлікту з дружиною, яка створювала йому перешкоди у спілкуванні з дітьми, припинив сплату аліментів. В цей час стабільних заробітків не мав, здебільшого на прожиття отримував допомогу від своїх батьків. При цьому в центр зайнятості у пошуках роботи не звертався. У вчиненому розкаявся.
Не оспорюючи фактичні обставини справи, їх кваліфікацію, підсудний вказав про недоцільність дослідження доказів по тих обставинах, які він не заперечує. Вказану позицію підтримав прокурор та потерпіла. Тому, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються.
Дії підсудного суд кваліфікує за ст. 164 ч.1 КК України, оскільки ОСОБА_4 злісно ухилявся від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей, що призвело до виникнення заборгованості із сплати таких коштів у розмірі, що сукупно складають суму виплат понад шість місяців .
Призначаючи покарання підсудному, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, його характеристику з місця проживання.
Обставиною, що пом`якшує покарання підсудному судом визнано щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання підсудному судом не встановлено.
За таких обставин, підсудному слід призначити покарання, в межах санкції ст.164 ч.1 КК України. Суд прийшов до переконання, що покарання у вигляді громадських робіт буде достатнім для виправлення особи, попередження вчинення ним злочину в майбутньому та припинення протиправної поведінки щодо ухилення від сплати аліментів.
Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України суд, -
ОСОБА_4 визнати винуватим у скоєнні злочину передбаченого ст. 164 ч.1 КК України та призначити покарання у вигляді 100 годин громадських робіт.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Івано-Франківської області через Богородчанський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя