Справа № 346/723/15-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2015 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі

головуючого судді ОСОБА_1

cекретаря - ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні в залі суду м.Коломия кримінальне провадження про обвинувачення №1-кп/346/80/15,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Коломия Івано-Франківської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня, не працюючого , не одруженого, раніше неодноразово судимого, останній раз за вироком Коломийського міськрайонного суду від 17.03.2014 року за ч.2 ст.185,69 КК України до 240 годин громадських робіт, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.389 ч.2 КК України,-

ВСТАНОВИВ :

Обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.389 ч.2 КК України, а саме ухилення від відбування громадських робіт особою, засудженою до цього покарання.

Ухвалою Коломийського міськрайонного суду від 22.04.2015 року щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , який 7 (сім) разів не з`являвся в судові засіданні, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце слухання справи, було оголошено розшук та обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двохмісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого такого заходу.

Прокурор в судовому засіданні наголосив на необхідності продовження строків тримання під вартою обвинуваченого, оскільки обвинувачений не працює, ухилявся від суду, у обвинуваченого відсутнє нерухоме чи рухоме майно, а також тяжкість покарання за вчинене кримінальне правопорушення, за яке санкція відповідної статті 389 ч.2 КК України ,за якою обвинувачується ОСОБА_5 , передбачає покарання арешт або обмеження волі.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обраний стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 , слід продовжити, виходячи з наступного.

Згідно ст.176 КПК України тримання під вартою є одним з запобіжних заходів, які застосовуються до підозрюваного (обвинуваченого). Згідно ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду та перешкоджати кримінальному провадженню. У відповідності до ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше.

Згідно з ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. Згідно ч.2 ст.187 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як:

1) до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений не виконав обов`язки, покладені на нього при застосуванні іншого, раніше обраного запобіжного заходу, або не виконав у встановленому порядку вимог щодо внесення коштів як застави та надання документа, що це підтверджує;

2) до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що, перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Таким чином, підстави для обрання запобіжного засобу як тримання під вартою, передбачені нормами КК України та КПК України. Конвенцією про захист прав людини і основних свобод людини, а саме ст.5 (право на свободу та особисту недоторканість), а також рішеннями Європейського суду по правам людини, які грунтуються на даній Конвенції також передбачають певні випадки призначення даного запобіжного заходу. Основна мета вказаної ст.5 Конвенції заключається в тому, щоб виключити необгрунтоване тримання під вартою особи (рішення ЄСПЛ по справі «Маккей проти Великобританії»). ЄСПЛ звертає увагу , що вимога законності тримання під вартою не може бути задоволена тільки шляхом дотримання національного законодавства, а національне законодавство повинно відповідати Конвенції, включаючи загальні принципи, які в ній відображені (справа «Плесо проти Угорщини»). В рішенні по справі «Джессіус проти Литви» ЄСПЛ роз`яснив , що в розумінні ст.5 Конвенції особа може бути взята під варту на підставі підпункта «с» пункта 1 цієї статті тільки в рамках кримінального судочинства з метою, щоб дана особа предстала перед компетентним органом за наявності обгрунтованої підозри.

Наявність мети доставки підозрюваного до суду повинна розглядатись незалежно від досягнення цієї мети (справа «Пєтков и Профіров проти Болгарії»),а допит в період тримання під вартою проводиться з метою сприяння кримінальному розслідуванню шляхом підтвердження або спростування конкретної підозри, яка стало підставою для тримання під вартою (справа «Броган та інші проти Великобританії», «Лабіта проти Італії»).

Таким чином, тримання під вартою і доставка до компетентного правоохоронного органу особи, щодо якої існує підозра у вчиненні кримінального правопорушення, якщо особа ухиляється або може ухилитись від покладених на неї обов`язків , передбачених законом, є належним засобом.

З часу внесення кримінального провадження до ЄРДР, щодо обвинуваченого не було застосовано жодного запобіжного заходу, про що свідчать матеріали справи, однак обвинувачений був ознайомлений з своїми правами і обов`язками, а також його було попереджено про наслідки в випадку порушення своїх обов`язків, а саме про можливе застосування більш жорсткого запобіжного заходу.

Як вбачається з матеріалів справи, кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_6 , обвинуваченого за ст.389 ч.2 КК України, надійшло до суду 10 лютого 2015 року .

Ухвалою Коломийського міськрайонного суду від 11 лютого 2015 року справу було призначено в підготовчому судовому засіданні на 09.30 год. 17 лютого 2015 року. Обвинуваченому ОСОБА_5 було направлено повістку-виклик до суду. В підготовче судове засідання обвинувачений не з`явився, до суду надійшло пояснення від захисника, в якому він просить відкласти підготовче судове засідання, оскільки обвинувачений ОСОБА_5 знаходиться на лікуванні в Івано-Франківській обласній психоневрологічній лікарні №3.

Судове засідання за клопотанням захисника було відкладено на 23 лютого 2015 року на 11.45 год.

23 лютого 2015 року в підготовче судове засідання повторно не з`явився обвинувачений, захисником було представлено лист Івано-Франківської обласної психоневрологічної лікарні №3 про те, що обвинувачений станом на 17.02.2015 року на лікуванні не перебуває, хоча має на руках направлення від 4 лютого 2015 року.

Прокурором було заявлено клопотання про винесення ухвали про привід обвинуваченого, яке було задоволено, ухвалою суду від 23 лютого 2015 року було зобов`язано Коломийський УМВС доставити приводом ОСОБА_6 до суду на 2.03.2015 року на 13.45.

2 березня 2015 року в підготовче судове засідання втретє не з`явився обвинувачений, однак рапорт про причини його відсутності або місце перебування обвинуваченого до суду не поступив.

В подальшому підготовче засідання відкладалось відповідно на 16.03.2015 року, 30.03.2015року, 10 квітня 2015 року та 22 квітня 2015 року, однак обвинувачений в судові засідання не з`являвся без поважної причини.

Крім цього, обвинувачений не працює, злісно, умисно і вмотивовано ухилявся від суду протягом більш як 3(три) місяці, достеменно знаючи, що щодо нього слухається кримінальне провадження, а також , як вбачається з матеріалів кримінального провадження, обвинувачений є неодноразово судимий.

Вищеперераховані обставини, зазначені у ухвалі Коломийського міськрайонного суду від 22 квітня 2015 року не змінилися, інших обставин, які б надавали підстави до зміни запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою суд не вбачає.

За наведених обставин, запобіжний захід обвинуваченому, визначений ухвалою суду від 22 квітня 2015 року слід продовжити.

На підставі викладеного, керуючись, ст.ст.183, 331, 369-372, ч. 2 ст. 392 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 , визначений ухвалою Коломийського міськрайонного суду від 22 квітня 2015 року, у вигляді тримання під вартою вважати продовженим строком на 60 днів, тобто з часу затримання - 25 квітня 2015 року, до 23 червня 2015 року 00.20 год.

Встановити розмір застави, який становить 20 розмірів мінімальної заробітної плати, що обгрунтовується обставинами даними кримінального правопорушення, характеризуючими даними на обвинуваченого, та його суспільною небезпечністю. Обвинувачений ОСОБА_5 має право внести заставу у вказаному розмірі у будь-який строк дії даної ухвали.

У разі внесення застави у вказаному розмірі обвинувачений ОСОБА_5 зобов`язується прибувати за кожною вимогою прокурора, суду, не відлучатись з постійного місяця проживання без дозволу прокурора, суду, повідомляти прокурора, суд про зміну місця проживання або роботи, не відвідувати розважальні заклади, в яких розпиваються алкогольні напої.

Копію ухвали вручити обвинуваченому та прокурору після її проголошення та направити начальнику СІЗО м. Івано-Франківська.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1