Справа №1490/5036/12 02.11.2012 02.11.2012 02.11.2012
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 10/1490/337/12 Категорія ст. 186 ч.2 КК України
Головуючий першої інстанції Олефір М.В. Доповідач апеляційної інстанції ОСОБА_1
02 листопада 2012 року м. Миколаїв
Колегія суддів судові' палати у кримінальних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі:
Головуючого - Кателіна В.П.
суддів - Семенчука О.В., Значок І.С.
за участю прокурора - Волковського Т.О.
розглянувши в відкритому судовому засіданні апеляцію обвинуваченого ОСОБА_2 на постанову Ленінського районного суду м. Миколаєва від 19.10.2012 року, якою у відношенні
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця Грузії, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, грузина, ІНФОРМАЦІЯ_3, не працюючого, не одруженого, раніше судимого, обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ст. 1 86 ч. 2 КК України,
- задоволено подання слідчого СВ Ленінського РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області про продовження строків тримання під вартою до трьох місяців.
23.08.2012 року за підозрою в скоєнні вищевказаних злочинів в порядку ст. 115 КПК України був затриманий ОСОБА_2
23.08.2012 року ОСОБА_2 було пред'явлено обвинувачення у щшненні злочинів,передбачених ч.2 ст. 186 КК України, і в цей же день йому "обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в СІЗО м. Миколаєва.
19 жовтня 2012 року, постановою Ленінського районного суду м. Миколаєва, ОСОБА_2 було продовжено строк тримання під вартою до трьох місяців в СІЗО м. Миколаєва. Обравши вказаний запобіжний захід, суд мотивував своє рішення тим, що розслідування по справі у встановлений законом строк закінчити не можливо, а обставини для зміни чи скасування запобіжного заходу на більш м'який відсутні. За станом здоров'я ОСОБА_2 може перебувати під вартою в СІЗО. Крім того, обвинувачений перебуваючи на волі може ухилятися від слідства та суду, що буде перешкоджати встановленню істини по справі.
В апеляції обвинувачений просить змінити постанову суду від 19.10.2012 року замінивши запобіжний захід тримання під вартою на підписку про невиїзд. Апелянт посилається на те, що органи досудового слідства по надуманим обставинам, за відсутності доказової бази штучно утримують його в статусі особи, яка скоїла дані злочини. Вважає, що справа сфальсифікована, слідство проведено односторонньо. При винесенні даної постанови суд не врахував, що він перебуває в цивільному шлюбі та має на утриманні малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_4, має постійне місце проживання, неофіційно працює.
Заслухавши доповідача, думку прокурора, який просить залишити апеляцію без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін, вивчивши надані матеріали справи, обговоривши доводи апеляції, колегія суддів не знайшла підстав для її задоволення.
Відповідно до вимог ст.ст. 148-150 КПК України запобіжні заходи застосовуються до підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого з метою запобігти спробам ухилитися від дізнання, слідства або суду, перешкодити встановленню істини у кримінальній справі або продовжити злочинну діяльність, а також для забезпечення виконання процесуальних рішень. ГІри вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, враховується тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється, обвинувачується особа, її вік, сан здоров,я, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності, місце проживання та інші обставини, що її характеризують.
Згідно ст. 156 КПК України, якщо у строк, передбачений законом розслідування справи закінчити неможливо, а підстави для скасування чи заміни запобіжного заходу на більш м'який, відсутні, він може бути продовжений. Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 обвинувачується в скоєні тяжкого злочину, раніше судимий за корисливі злочини, судимості не погашені, знову скоїв тяжкий злочин, вину в скоєні злочину не визнав, негативно характеризується за місцем проживання, не працює. Розслідування по справі у встановлений законом строк закінчити не можливо, тобто слідчому необхідно ще виконати вимоги 217, 218 - 220 ЦПК України, скласти обвинувальний висновок, який в подальшому повинен затвердити прокурор, а строк утримання під вартою у обвинуваченого закінчується 23 жовтня 2012 року, а тому перебуваючи на волі, останній буде намагатись перешкоджати встановленню істини по справі, продовжувати злочинну діяльність.
За таких обставин колегія суддів вважає, що при прийняті такого рішення, судом вірно ураховані всі обставини передбачені ст.ст. 148, 150, 156 КПК України, а доводи викладені в апеляції обвинуваченого не знайшли свого підтвердження при розгляді апеляції, а т ому являються не переконливими і задоволенню не підлягають.
Керуючись ст. ст. 365-366 КПК України, колегія суддів,
Апеляцію обвинуваченого ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Ленінського районного суду м. Миколаєва від 19 жовтня 2012 року відносно ОСОБА_2 про продовження строку тримання його під вартою до трьох місяців - без зміни.
Судді: підписи