АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА

У Х В А Л А

09 лютого 2014 року місто Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва ОСОБА_1 , отримавши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_3 на вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 29 грудня 2014 року та вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за вказаною скаргою, -

ВСТАНОВИВ:

Вказаним вироком суду ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначено йому покарання у виді штрафу в розмірі двохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 гривень, без позбавлення права керувати транспортними засобами.

Також судом стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 моральну шкоду в розмірі 19 000 грн., та вирішено питання речових доказів.

При цьому обставиною, яка пом`якшує покарання, суд визнав щире каяття та часткове добровільне відшкодування обвинуваченим завданого потерпілому збитку.

Не погоджуючись з вироком суду, захисник ОСОБА_2 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій не оспорюючи фактичні обставини провадження, доведеність вини обвинуваченого та кваліфікацію його дій, просить змінити вирок суду в частині вирішення цивільного позову та постановити новий вирок, яким з урахуванням добровільного відшкодування обвинуваченим потерпілому моральної шкоди в сумі 1 000 грн., стягнути з обвинуваченого 3 000 грн.

Вивчивши апеляційну скаргу захисника, приходжу до висновку, що вона не може бути прийнята до розгляду Апеляційним судом міста Києва, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 396 КПК України, в апеляційній скарзі, серед іншого, зазначаються прохання особи, сформульоване з урахуванням того, які рішення суд апеляційної інстанції вправі ухвалити за результатами розгляду, вказівку на те, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення, які існують підстави для його скасування, з наведенням відповідних доводів на обґрунтування своєї позиції.

Проте, зазначені вимоги закону до апеляційної скарги захисником дотримані не були, зокрема захисником не враховано положення ст. 407 КПК України, яка містить вичерпний перелік прав, які має суд апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду першої інстанції, зокрема, це: залишити вирок без змін; змінити вирок; скасувати вирок повністю чи частково та ухвалити новий вирок; скасувати вирок і закрити кримінальне провадження; скасувати вирок і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

При цьому, в апеляційній скарзі захисник не розмежовує підстави для зміни вироку суду (ст. 408 КПК України) та постановлення нового вироку (ст. 420 КПК України).
Вищевказані недоліки апеляційної скарги захисника перешкоджають її розгляду в суді апеляційної інстанції, у зв`язку з чим, апеляційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням захиснику п`ятиденного строку з дня отримання даної ухвали, для усунення недоліків.

Керуючись ст. 396, 399 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_3 на вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 29 грудня 2014 року, яким ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, залишити без руху, надавши йому п`ятиденний строк з дня отримання ухвали Апеляційного суду міста Києва для усунення вказаних в мотивувальній частині ухвали недоліків.

У випадку не виконання ухвали судді апеляційного суду апеляційна скарга буде вважатися неподаною та підлягатиме поверненню.

Суддя Апеляційного суду міста Києва ОСОБА_1

Справа №11-кп/796/541/2015 Категорія: ч. 1 ст. 185 КК УкраїниГоловуючий у першій інстанції ОСОБА_5 Доповідач: ОСОБА_1