Справа № 1111/8345/12
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2012 року Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого судді Безсмолого Є.Б.

при секретарі Ткачук Л.О.

за участю прокурора Гончаренка Р.Ю.

захисників-адвокатів ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3

законних представників ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6

представника служби

у справах дітей ОСОБА_7

представника КМСД Ленінського ВМ

КМВ УМВС України

в Кіровоградській області ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді кримінальну справу про вчинення суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України відносно:

малолітньої ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, українки, громадянки України, учениці ІНФОРМАЦІЯ_3, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4,

малолітньої ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, українки, громадянки України, учениці ІНФОРМАЦІЯ_3, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6,

малолітньої ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_7, уродженки. Мирне Бобринецького району Кіровоградської області, українки, громадянки України, учениці ІНФОРМАЦІЯ_3, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_8,

ВСТАНОВИВ:

29.05.2012 року приблизно о 14.30 год. малолітня ОСОБА_9 разом із малолітньою ОСОБА_10 та малолітньою ОСОБА_11 перебували в шкільному класі ЗОШ № 7, що розташована за адресою: м. Кіровоград, вул. Шумілова, 30.

Маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, малолітні ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 викрали у неповнолітнього ОСОБА_12 мобільний телефон марки «LG T 300», вартістю 185,00 грн., в середині якого містилася сім-карта мобільного оператора «МТС», вартістю 10,00 грн., на мобільному рахунку якої були гроші в сумі 15,95 грн., спричинивши останньому матеріальну шкоду на загальну суму 210,05 грн.

Допитана в судовому засіданні малолітня ОСОБА_9 визнала себе винною у вчиненні вищеописаного суспільно-небезпечного діяння в повному обсязі та підтвердила свої показання, дані в ході досудового слідства. Пояснила суду, що дійсно, 29.05.2012 року перебувала в ЗОШ № 7, де відвідувала пришкільний оздоровчий табір. В кімнаті відпочинку побачила ОСОБА_10 та ОСОБА_13, які розглядали мобільний телефон, який знайшли в іграшках. Після цього ОСОБА_10 та ОСОБА_13 сховали знайдений телефон марки «LG» чорно-червоного кольору, типу сенсор в кущах, що біля огорожі школи. 29.05.2012 року мобільний телефон мобільний телефон залишився у ОСОБА_10, а сім-карту від нього остання передала на прохання ОСОБА_13 01.06.2012 року ОСОБА_10 попросила сховати мобільний телефон в її сумку, на що остання погодилася. В цей же день, приблизно о 18.30 год. вона вирішила повідомити про мобільний телефон батьку ОСОБА_4, однак зазначила, що телефон знайшла ОСОБА_10 і попросила його залишити в себе. У вчиненому щиро кається, однак те, що вчиняє суспільно-небезпечне діяння не розуміла.

Допитана в судовому засіданні малолітня ОСОБА_10 визнала себе винною у вчиненні вищеописаного суспільно-небезпечного діяння в повному обсязі та підтвердила свої показання, дані в ході досудового слідства. Пояснила, що 29.05.2012 року перебувала в ЗОШ № 7, де відвідувала пришкільний оздоровчий табір. В кімнаті відпочинку перебувала разом із ОСОБА_14, з якою прибирали іграшки. Серед іграшок знайшла мобільний телефон марки «LG» чорно-червоного кольору, типу сенсор, який показала ОСОБА_13 Через кілька хвилин до них у кімнату зайшла ОСОБА_9, якій вони також продемонстрували знахідку. В подальшому мобільний телефон вони заховали в кущах біля огорожі шкоди. Сім-картку від телефону вона передала на прохання ОСОБА_13, а мобільний телефон залишила собі. 01.06.2012 року попросила ОСОБА_9 сховати мобільний телефон в сумку, оскільки їй було зручно постійно тримати його в руках, на що остання погодилася. В подальшому, вона не знала, що сталося із мобільним телефоном, який передала ОСОБА_9 У вчиненому щиро кається.

Допитана в судовому засіданні малолітня ОСОБА_11 визнала себе винною у вчиненні вищеописаного суспільно-небезпечного діяння в повному обсязі та підтвердила свої показання, дані в ході досудового слідства. Пояснила, що 29.05.2012 року перебувала в ЗОШ № 7, де відвідувала пришкільний оздоровчий табір. В кімнаті відпочинку перебувала разом із ОСОБА_10, яка в купі іграшок знайшла мобільний телефон марки «LG» чорно-червоного кольору, типу сенсор та показала їй. Через кілька хвилин до них у кімнату зайшла ОСОБА_9, якій вони також продемонстрували знахідку. В подальшому мобільний телефон вони заховали в кущах біля огорожі шкоди. Сім-картку від телефону ОСОБА_10 передала на прохання ОСОБА_9, а мобільний телефон залишила собі. 01.06.2012 року ОСОБА_10 попросила ОСОБА_9 сховати мобільний телефон в сумку, оскільки їй було зручно постійно тримати його в руках, на що остання погодилася. В подальшому, вона не знала, що сталося із мобільним телефоном, який передала ОСОБА_9 У вчиненому щиро кається.

Враховуючи, що фактичні обставини вчиненого суспільно-небезпечного діяння та доведеність вини малолітніх ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 у його вчиненні, учасниками судового процесу не оспорюються і вони не наполягають на дослідженні всіх доказів, що є в справі, суд знаходить недоцільним їх дослідження і приходить до висновку, що вина ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 повністю доведена.

З урахуванням викладеного, в діях малолітніх ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, які виразилися у таємному викраденні чужого майна, вбачаються ознаки злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

Однак, на час вчинення вищенаведеного суспільно-небезпечного діяння, малолітні ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 не досягли віку, з якого настає кримінальна відповідальність відповідно до ч. 2 ст. 22 КК України, а тому кримінальна справа відносно них підлягає закриттю.

Учасники судового процесу висловили одностайну думку щодо можливості закриття кримінальної справи та застосування до малолітніх заходів виховного характеру.

При вирішенні питання про застосування до малолітніх ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_13 заходів виховного характеру, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого суспільно-небезпечного діяння.

Приймаючи до уваги, що ОСОБА_9 раніше до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувалася, формально позитивно характеризуються за місцем проживання та навчання, щире каяття у вчиненому, суд вважає, за можливе застосувати до неї заходи виховного характеру, передбачені ч. 2 ст. 105 КК України у вигляді застереження.

ОСОБА_10 раніше до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувалася, формально позитивно характеризуються за місцем проживання та навчання, щире каяття у вчиненому, суд вважає, за можливе застосувати до неї заходи виховного характеру, передбачені ч. 2 ст. 105 КК України у вигляді застереження.

ОСОБА_11 раніше до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувалася, формально позитивно характеризуються за місцем проживання та навчання, щире каяття у вчиненому, суд вважає, за можливе застосувати до неї заходи виховного характеру, передбачені ч. 2 ст. 105 КК України у вигляді застереження.

Цивільний позов у справі не заявлений.

Речові докази у справі залишити потерпілій ОСОБА_15

Судові витрати у справі за проведення судово-товарознавчої експертизи № 864 від 20.06.2012 року в сумі 235,20 грн. віднести за рахунок держави.

На пiдставi викладеного, керуючись ст. ст. 447, 448 КПК України ч. 2 ст. 97, ст. 105 КК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Застосувати відносно малолітньої ОСОБА_9 примусові заходи виховного характеру у виді застереження.

Застосувати відносно малолітньої ОСОБА_10 примусові заходи виховного характеру у виді застереження.

Застосувати відносно малолітньої ОСОБА_11 примусові заходи виховного характеру у виді застереження.

Цивільний позов у справі не заявлений.

Речові докази у справі залишити потерпілій ОСОБА_15

Судові витрати у справі за проведення судово-товарознавчої експертизи № 864 від 20.06.2012 року в сумі 235,20 грн. віднести за рахунок держави.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Кіровоградської області протягом 15 діб.

Суддя Ленінського районного

суду м. Кіровограда Є.Б. Безсмолий