Номер провадження: 11-сс/785/1647/15
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18.11.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

в присутності підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судому засіданні в залі суду в м. Одесі апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 05.11.2015 р. про задоволення клопотання старшого слідчого СУ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_9 та застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вільшанка Савранського району Одеської області, громадянина України, українця, з вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , працюючого начальником газового господарства в смт. Саврань Одеської області, обраного депутатом Савранської районної ради Одеської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень за ознаками ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 122 КК України, внесеного до ЄРДР 29.10.2014 р. за № 0000453, -

В С Т А Н О В И Л А:

Органами досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється у скоєнні кримінальних правопорушень за наступних обставин.

13.10.2008 Савранською районною адміністрацією Одеської області зареєстровано ТОВ «Південний Буг-ВВ», згідно зі статутом якого ОСОБА_8 та ОСОБА_12 у рівних долях стали засновниками підприємства, основним видом діяльності якого є надання торгівельних послуг на Савранському торгівельному ринку.

З метою придбання частини Савранського ринку ОСОБА_8 згідно договору позики, укладеному 03.11.2008 з ОСОБА_13 , отримав у борг 79 500 доларів США та 145 000 гривень, із зазначенням строку повернення до 03.11.2009 р.

Директором підприємства, згідно протоколу загальних зборів учасників ТОВ «Південний Буг-ВВ» був призначений ОСОБА_8 .

У зв`язку з відмовою ОСОБА_8 від виконання своїх зобов`язань по договору позики, у лютому 2010 року, по закінченню терміну повернення суми боргу, ОСОБА_12 звернувся до Савранського районного суду Одеської області, рішенням якого позовні вимоги заявника щодо стягнення з ОСОБА_8 боргу в сумі 780 761 гривень задоволені.

Рішенням Апеляційного суду Одеської області від 13.05.2010 залишено без змін рішення Савранського районного суду Одеської області.

Ухвалою Верховного Суду України від 16.02.11, за касаційною скаргою ОСОБА_8 , рішення Савранського районного суду Одеської області та ухвала Апеляційного суду Одеської області в частині стягнення суми боргу з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_12 , залишено без змін.

Усвідомлюючи наявність рішення суду, яким зобов`язано ОСОБА_8 виплатити борг, останній навпаки висунув відносно ОСОБА_14 протиправні вимоги вийти зі складу засновників ТОВ «Південний Буг-ВВ» та сплати на його користь суму в розмірі 100 000 доларів США, яка була визначена ОСОБА_15 як сума матеріальної та моральної шкоди за нібито витрати, пов`язані з вищевказаними судовими тяжбами.

Переслідуючи ціль невиконання вищевказаних боргових зобов`язань та корисливі мотиви щодо незаконного заволодіння грошовими коштами ОСОБА_14 , ОСОБА_8 став вживати активні дії, які виражались в незаконній вимозі передачі на свою користь чужого майна, з погрозою заподіяння шкоди ОСОБА_12 , його близьким родичам, та обмеженням прав щодо трудової діяльності потерпілого. Окрім того, ОСОБА_8 виказував свою спроможність звернення до високопосадовців в м. Києві та зацікавлених осіб, які за допомогою фізичної сили, змусять ОСОБА_12 виконати його умови відносно виплати грошових коштів та виходу із складу засновників ТОВ «Південний Буг-ВВ».

Так, в серпні 2014 року ОСОБА_8 , при невстановлених слідством обставинах, переслідуючи корисні мотиви, з метою незаконного вимагання та отримання у ОСОБА_12 грошових коштів, шляхом його викрадання та застосування фізичного насилля, звернувся до свого знайомого ОСОБА_16 .

Отримавши від ОСОБА_16 згоду на вчинення злочину, ОСОБА_8 надав останньому можливість самостійного вибору співвиконавців злочину для викрадення ОСОБА_14 , а згодом і особисто зустрівся та схвалив запропоновані ОСОБА_16 кандидатури ОСОБА_17 та ОСОБА_18 .

Так, готуючись до виконання злочину, ОСОБА_16 , діючи за вказівкою ОСОБА_8 та по домовленості із ОСОБА_17 і ОСОБА_18 , неодноразово прибували до смт. Саврань Одеської області з метою розподілу між собою ролей, розробки єдиного плану дій в ході вчинення злочину та доведення його до безпосереднього замовника ОСОБА_8 .

При неодноразових особистих зустрічах, що відбувалися в смт. Саврань Одеської області, ОСОБА_8 при невстановлених слідством обставинах надав інформацію ОСОБА_16 про місце проживання, розпорядок дня потерпілого ОСОБА_14 , визначивши при цьому час скоєння злочину і місце, а саме ранковий час та прилеглу територію до адміністративної будівлі ТДВ АПК «Саврань», за адресою: вул. Леніна, 103 с.Полянецьке Савранського району Одеської області, за місцем роботи ОСОБА_12 .

В подальшому, ОСОБА_8 , діючи спільно з ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , усвідомлюючи, що реалізація злочинного плану, спрямованого на вимагання грошових коштів та протиправне позбавлення волі ОСОБА_12 , пов`язана із вчиненням множинних протиправних діянь, які вимагали значних людських і матеріальних ресурсів, приблизно 25-26 жовтня 2014 року звернулися до невстановленої особи - координатора офісу громадської організації «Правий сектор», який розташований по вул. Прорізна,10 у м. Києві, з метою залучення активістів вказаної організації в якості посібників та безпосередніх виконавців запланованих злочинів.

З метою реалізації злочинного плану, направленого на незаконне викрадання людини, вимагання чужого майна, діючи на замовлення ОСОБА_8 , приблизно 27.10.2014 р., при невстановлених слідством обставинах, в якості безпосередніх виконавців запланованих злочинів, серед кола активістів громадської організації «Правий сектор» була визначена група осіб: ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , та невстановленої особи на прізвисько « ОСОБА_22 ».

Керування підготовкою злочинів, що полягало в об`єднанні та підборі всіх учасників, координації та визначенні послідовності дій співучасників на місці злочину, місця та часу їх скоєння, було покладено на старшого групи громадської організації «Правий сектор» ОСОБА_23 .

Крім того, організаційна діяльність, щодо планування злочинів відносно ОСОБА_12 , яка виразилась у сприянні вчиненню злочинів порадами вказівками, наданні інформації щодо найбільш прийнятих способів, прийомів і засобів учинення злочинів була покладена на координатора громадської організації «Правий сектор» ОСОБА_24 .

В подальшому при скоєнні злочинів старший групи ОСОБА_23 підтримував постійний зв`язок в телефонному режимі з ОСОБА_24 , який був обізнаний про всі заплановані дії відносно потерпілого ОСОБА_12 . Не будучи присутнім на місці скоєння злочину, ОСОБА_24 контролював всі дії учасників групи, надавав вказівки, щодо переміщення потерпілого до різних автомобілів в ході руху, маршруту пересування, підтримання запобіжних заходів та приховування слідів злочину, а саме зміну табличок номерних знаків транспортних засобів, використанні рукавичок з метою уникнення залишення відбитків пальців на місці пригоди.

Учасники групи відзначались стійким характером, високим рівнем організації, розподілом ролей та застосуванням конспірації, високою мобільністю, постійною взаємодією та інформуванням один одного про необхідність зборів з метою планування та підготовки злочинів, підпорядкованістю всіх членів угруповання безпосередньо її керівнику.

Кожен з учасників групи усвідомлював, що його дії є невід`ємною складовою частиною всього обсягу дій групи при вчиненні злочинів.

Готуючись до виконання злочинів, з метою подальшого використання, учасники групи, при невстановлених слідством обставинах, заздалегідь придбали трикотажні рукавички, які були розподілені між всіма учасниками, щоб не залишати на місці скоєння злочину відбитків своїх пальців рук, та маски, з метою приховування рис обличчя,.

Всі учасники групи були проінформовані про наявність зброї та боєприпасів, які були придбані при невстановлених слідством обставинах, носили їх при собі, перевозили в транспортних засобах з метою можливого застосування у випадку вчинення опору потерпілим або необхідності їх застосування при здійсненні пересування по маршруту відходу від місця скоєння злочину.

Отримавши від ОСОБА_8 інформацію про те, що в найближчий час, ймовірно 29.10.2014 р., ОСОБА_12 має намір виїхати за кордон та вказівку від ОСОБА_8 виконати злочинні наміри в найкоротший термін, учасники групи під керуванням ОСОБА_23 , визначивши дату скоєння злочину 29.10.2014 р. та погодивши її з ОСОБА_8 , заздалегідь, 28.10.2014 р., для того щоб мати можливість підгодовуватись до планованих злочинів, виїхали до смт. Саврань Одеської області.

З метою конспірації та можливості в подальшому, після викрадання, переміщувати потерпілого в різних транспортних засобах, старшим групи ОСОБА_23 було визначено, що виїзд до місця вчинення злочину буде виконуватися на двох автомобілях. При цьому, для зручності, особи що раніше виїздили до смт. Саврань Одеської області: ОСОБА_16 , ОСОБА_18 , ОСОБА_17 , які повинні були вказувати маршрут руху, пересувались в автомобілі «BMW», д.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_25 , який був залучений в якості водія. Інші учасники групи: ОСОБА_23 , ОСОБА_19 , ОСОБА_21 , ОСОБА_20 , та невстановлена особа на прізвисько « ОСОБА_22 », використовували автомобіль «Mitsubishi» з прихованими державними номерами з надписом на них «ПТН ПНХ».

Приблизно о 23.00 годині 28.10.2014 р., діючи відповідно до домовленості, з метою координування дій учасників групи та орієнтування їх на місцевості, ОСОБА_8 зустрів вказані автомобілі, в яких рухались активісти громадської організації «Правий сектор» в населеному пункті с.Дубіново Сарванського району Одеської області, та провів до смт. Саврань.

29.11.2014р., приблизно о 07.45 годині, учасники групи: ОСОБА_23 , ОСОБА_19 , ОСОБА_21 , ОСОБА_20 , та н/о на прізвисько « ОСОБА_22 », діючи за вказівкою ОСОБА_8 , за попередньою домовленістю, та розподіливши між собою ролі, прибули до території розташування адміністративної будівлі АПК «Саврань» по вул. Леніна, 103 в с.Полянецьке Савранського району Одеської області, встановивши автомобіль «Mitsubishi» біля входу на територію двору АПК «Саврань» по вул.Леніна, 103 в с.Полянецьке Савранського району Одеської області. Автомобіль «BMW», в якому знаходились ОСОБА_16 , ОСОБА_18 , ОСОБА_17 та необізнаний в злочинних намірах групи ОСОБА_25 , з метою забезпечення найскорішого шляху відходу після викрадання потерпілого, було встановлено на узбіччі дороги за автомобілем «Mitsubishi».

Згідно розробленого раніше плану та розподілених ролей, захоплення потерпілого мало відбутись наступним чином: після прибуття потерпілого ОСОБА_12 на місце роботи та виходу його з транспортного засобу, учасники групи, а саме пасажири, які знаходились в автомобілі «Mitsubishi»: ОСОБА_23 , ОСОБА_21 , та н/о на прізвисько « ОСОБА_22 », пасажири автомобілю «BMW»: ОСОБА_16 , ОСОБА_18 , та ОСОБА_17 будуть виконувати захоплення та безпосереднє викрадання потерпілого. При цьому інші учасники групи, а саме ОСОБА_25 та ОСОБА_19 , згідно запланований дій, повинні знаходитись за кермом транспортних засобів, а ОСОБА_20 - на задньому сидінні автомобілю «Mitsubishi», куди після захоплення планувалось перемістити потерпілого, а також для нагляду за навколишнім оточенням, та у разі необхідності для попередження інших учасників про можливу небезпеку для їх запланованих

Приблизно о 08:00 годині 29.10.2014 ОСОБА_12 , прибувши за місцем своєї роботи та припаркувавши власний автомобіль «Volkswagen», державний номер НОМЕР_2 , лицевою частиною до будівлі АПК «Саврань» по вул. Леніна, 103 в с.Полянецьке Савранського району Одеської області, вийшов з салону автомобілю, рухаючись в напрямку адмін. будинку.

У цей час, діючи злагоджено, ОСОБА_23 ОСОБА_21 , н/о на прізвисько « ОСОБА_22 », ОСОБА_16 , ОСОБА_18 , та ОСОБА_17 , маючи на меті умисне викрадання потерпілого ОСОБА_12 , з метою залякування та вимагання грошових коштів, використовуючи в`язані шапки, надівши їх на лице в якості масок, дочекались поки ОСОБА_12 пройде на територію двору підприємства, після чого відкрито здійснили на нього напад.

Заздалегідь, визначивши ролі кожного з учасників, учасники групи, діючи спільно, збивши з ніг потерпілого ОСОБА_12 та поваливши його на землю, нанесли останньому множинні удари руками та ногами по різним частинам голови та тулуба, спричинивши потерпілому тілесні ушкодження, що відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Продовжуючи свої злочинні дії ОСОБА_23 , діючи за попередньою змовою з іншими учасниками групи, згідно розподілених заздалегідь ролей, використавши ключ запалення, заволодів транспортним засобом «Volkswagen Touareg», державний номер НОМЕР_2 , який належав ОСОБА_12 , та сівши за кермо вказаного автомобілю, виїхав в напрямку Кіровоградської області, з метою виїзду на автодорогу «Київ-Одеса» та подальшого руху до м.Києва, супроводжуючи автомобілі «Mitsubishi» та «BMW», таким чином, діючи за попередньою домовленістю з ОСОБА_21 , ОСОБА_20 , ОСОБА_19 , н/о на прізвисько « ОСОБА_22 », ОСОБА_16 , ОСОБА_18 , та ОСОБА_17 , заволоділи транспортним засобом «Volkswagen», державний номер НОМЕР_2 , чим спричинили потерпілому ОСОБА_12 матеріальну шкоду 420 000 гривень.

Після чого, вказані особи, діючи відкрито, проти волі ОСОБА_12 , застосувавши до нього активні дії, що супроводжувались фізичним та психічним насиллям з погрозою застосування зброї - пістолету барабанного типу, перемістили останнього до автомобілю «Mitsubishi» і в подальшому, утримуючи ОСОБА_12 в салоні вказаного автомобілю, виїхали в напрямку Кіровоградської області, з метою виїзду на автодорогу «Київ-Одеса» та подальшого руху до м. Києва в супроводі автомобілю «BMW» та належному ОСОБА_12 автомобілю «Volkswagen».

Утримуючи в салоні автомобілю ОСОБА_12 проти його волі, та фактично обмеживши свободу переміщення потерпілого, діючи спільно, учасники групи: ОСОБА_23 , ОСОБА_21 , ОСОБА_20 , ОСОБА_26 , н/о на прізвисько « ОСОБА_22 », ОСОБА_16 , ОСОБА_18 , та ОСОБА_17 , з погрозою застосування зброї, здійснювали постійний психологічний тиск на потерпілого ОСОБА_12 , продовжуючи виказувати погрози застосування фізичного насилля та вимагаючи у потерпілого грошові кошти в сумі 100 000 доларів США для вирішення нібито виниклого конфлікту з ОСОБА_8

Рухаючись по визначеному заздалегідь маршруту учасники групи у складі: ОСОБА_23 , ОСОБА_16 , ОСОБА_18 , та ОСОБА_17 , які переміщались на автомобілях «Mitsubishi» та «BMW» неодноразово зупинялись в нелюдних місцях за територією населених пунктів, та виходячи з салонів автомобілю спілкувались між собою та телефонували невстановленим особам з метою координування своїх дій та отримання подальших вказівок щодо потерпілого ОСОБА_12 .

Так, приблизно о 09:00 годині 29.10.2014 р., зробивши зупинку транспортних засобів, за вказівкою старшого групи ОСОБА_23 , знаходячись на відкритій місцевості біля с.Хащувате Гайворонського району Кіровоградської області, з невстановлених на даний час слідством обставин, діючи спільно, учасники групи, звільнили потерпілого ОСОБА_12 , надавши йому вказівку вийти з салону автомобілю, попередивши про недопустимість звернення за фактом викрадення до правоохоронних органів, після чого на двох автомобілях виїхали у невстановленому напрямку.

27.05.2015 р. ОСОБА_8 був затриманий на підставі ст. 208 КПК України та 28.05.2015 р. йому було повідомлено про підозру за ознаками злочинів, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 122 КК України.

28.05.2015 р. ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який 25.07.2015 р. було продовжено до 4-х місяців.

03.08.2015 р. ухвалою апеляційного суду Одеської області запобіжний захід підозрюваному ОСОБА_8 було скасовано без обрання будь-якого запобіжного заходу, приймаючи до уваги його стан здоров`я та інші дані про його особу, які знижували ризики, встановлені при обранні запобіжного заходу.

05.08.2015 р. слідчий звернувся до слідчого судді Приморського райсуду з клопотанням про обрання запобіжного заходу ОСОБА_8 у вигляді домашнього арешту, яке було залишено без розгляду у зв`язку з неявкою підозрюваного, який нібито перебував на стаціонарному лікуванні в Савранській районній лікарні без можливості виїхати до м. Одеси для проведення слідчих дій.

31.01.2015 р. слідчий повторно звернувся до слідчого судді Приморського райсуду м. Одеси з клопотанням про обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки ОСОБА_8 не з`явився в суд для розгляду попереднього клопотання, на телефонні дзвінки не відповідає та сам жодного разу не зателефонував слідчому. Прикриваючись лікуванням, ОСОБА_8 фактично переховується від слідчого, перешкоджаючи проведенню слідства, погрожує працівникам ринку вчиненням стосовно них неправомірних дій, в тому числі застосуванням насилля, а від інших підозрюваних ОСОБА_18 та ОСОБА_16 вчиняє через інших осіб тиск, вимагає зміни ти свідчення, виключивши його причетність до злочинів. Після звільнення ОСОБА_8 з-під варти тиск на вказаних підозрюваних продовжувався. Більше того, 20.08.2015 р. інша особа, що знаходиться в ОСІ, вимагала від ОСОБА_18 передати 20 000 доларів США на користь ОСОБА_8 .

На думку слідчого, своєю поведінкою підозрюваний перешкоджає встановленню істини по справі, ухиляється від прибуття до слідчого для виконання слідчих дій та його поведінка вказує на те, що він і в подальшому буде переховуватись від органів слідства та суду.

31.08.2015 р. ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси було надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_8 з метою приводу його для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

04.11.2015 р. підозрюваний ОСОБА_8 був затриманий на підставі вищезазначеної ухвали слідчого судді про дозвіл на затримання.

Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 05.11.2015 р. клопотання слідчого, погоджене з прокурором, задоволено та до ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави. Рішення слідчого судді мотивоване тим, що підозра є обґрунтованою, про що свідчать вагомі докази у кримінальному провадженні. ОСОБА_8 , знаходячись на лікуванні в медичних закладах, намагається переховуватись таким чином від органів досудового слідства, в зв`язку з чим існують достатні підстави вважати, що він може порушити покладені на нього процесуальні обов`язки, тому застосування більш м`якого запобіжного заходу, який би міг запобігти доведеним під час розгляду ризикам, не можливе. Також слідчий суддя врахував тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_8 у разі визнання його винуватим, вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, його сімейний, майновий стан та репутацію.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 просить вказану ухвалу слідчого судді скасувати та ухвалити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що ухвала є незаконною та необґрунтованою, оскільки слідчий суддя невірно дав оцінку щодо обґрунтованості підозри ОСОБА_8 , в діях якого, на думку захисника, відсутній склад будь-якого кримінального правопорушення; невірно зробив висновок про те, що її підзахисний переховується від органів досудового слідства та суду, адже він дійсно перебував у медичних закладах; у підозрюваного немає намірів впливати на потерпілого, свідків підозрюваних у тому ж кримінальному провадженні та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Заслухавши доповідача, захисника та підозрюваного, які підтримали апеляцію, прокурора, який заперечував проти апеляції захисника, розглянувши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Як видно із ухвали слідчого судді, обґрунтовуючи прийняте рішення, він виходив із вимог ст.194 ч.1 п.1 і п.2 КПК України, відповідно до яких запобіжний захід застосовується до підозрюваного за наявності обґрунтованої підозри та наявності достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Висновок слідчого судді про наявність зазначених підстав - є обґрунтованим.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих йому злочинів підтверджується представленими стороною обвинувачення доказами, в тому числі показами підозрюваного ОСОБА_16 , частково показами самого ОСОБА_8 , які він давав в якості підозрюваного 16.06.2015 р., 09.07.2015 р., та іншими доказами.

Крім того, факт обґрунтованості підозри було встановлено слідчим суддею Приморського райсуду м. Одеси при обранні ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою ще 28.05.2015 р.

Відповідно до мотивувальної частини ухвали апеляційного суду Одеської області від 03.08.2015 р., якою скасовано ухвалу слідчого судді Приморського райсуду м. Одеси від 24.07.2015 р. про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 до 4-х місяців, це рішення прийнято тільки на підставі даних про здоров`я ОСОБА_8 та даних про його особу, які на думку апеляційного суду вплинули на зменшення ризиків.

Будь-яких даних про те, що здобуті органом досудового розслідування докази на обґрунтування підозри - відпали, або здобуті нові докази, які їх спростовують, стороною захисту не представлено та в ході розгляду апеляції судом не встановлено, а тому доводи захисту про необґрунтованість підозри апеляційним судом не приймаються.

Також є необґрунтованими доводи захисту про те, що ОСОБА_8 після його звільнення з-під варти від органів слідства не переховувався, не перешкоджав розслідуванню, а перебував на лікуванні, в зв`язку з чим відсутні ризики, на які вказав слідчий в клопотанні, а тому не має підстав для його задоволення.

Як видно з матеріалів судового провадження та доводів прокурора, в тому числі його письмових заперечень на апеляційну скаргу, після звільнення ОСОБА_8 з-під варти на підставі ухвали апеляційного суду від 03.08.2015 р., вже 04.08.2015 р. він поступив на стаціонарне лікування в терапевтичне відділення Савранської ЦРБ, в зв`язку з наявністю хронічних захворювань, які він мав ще до затримання. Під час перебування під вартою в Одеському слідчому ізоляторі ОСОБА_8 до 03.08.2015 р. ні разу не лікувався та в медичній частині на стаціонарному лікуванні не перебував.

Відповідно до показів свідка ОСОБА_27 - лікаря Савранської ЦРБ та наявних в матеріалах провадження довідок (а.п. 58-60, 131-134) ОСОБА_8 дійсно перебував на стаціонарному лікуванні в терапевтичному відділенні, проте формально, так як вільно відвідував лікувальний заклад, і за час лікування його стан не погіршувався (на 19.08.2015 р.). Лікар відмітив, що із захворюваннями ОСОБА_8 йому категорично заборонено вживати алкоголь.

Відповідно до листка непрацездатності ОСОБА_8 знаходився на такому стаціонарному лікуванні з діагнозом: «УХС, стенокардія» по 21.08.2015 р.

Далі 23.08.2015 р. відповідно до наступного листка непрацездатності знову знаходився на стаціонарному лікуванні в цій же установі по 04.09.2015.р., після чого хворому була дана рекомендація проконсультуватись в спеціалістів ОКБ (а.п.136).

За цей час слідчий ще 05.08.2015 р. звертався з клопотаннями до слідчого судді Приморського райсуду м. Одеси про обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді домашнього арешту, проте встановити контакт з ОСОБА_8 не вдалось, останній до суду не з`явився, в зв`язку з чим клопотання було залишено без розгляду.

Перевіряючи факт того, що ОСОБА_8 дійсно за станом здоров`я не може з`явитись до суду для розгляду клопотання та до слідчого з метою проведення слідчих дій, оперативними працівниками за дорученням слідчого був опитаний вказаний лікар та було встановлено факт вільного режим лікування підозрюваного, а також те, що він поряд з лікуванням зустрічається з невідомими особами, вживає спиртні напої, погрожує працівникам ринку вчиненням стосовно них неправомірних дій (рапорт ОСОБА_9 а.п.26, покази свідка ОСОБА_28 а.п.85-88, свідка ОСОБА_13 а.п.55-58, ОСОБА_29 а.п. 81-84, ОСОБА_28 85-88 та інш.).

Підозрювані ОСОБА_16 та ОСОБА_18 дали свідчення про те, що через інших осіб, в тому числі через адвоката, на них здійснювався тиск, ставились вимоги виплатити ОСОБА_8 гроші, відмовитись від своїх показів на користь ОСОБА_8 (а.п. 65-68, 62-63).

З`ясувавши фактичну поведінку підозрюваного ОСОБА_8 , 31.08.2015 р. слідчий повторно звернувся до слідчого судді з клопотанням про обрання йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про що зазначено вище.

ОСОБА_8 , знаючи від захисника, який представляв слідчому довідки про хворобу, що його чекає слідчий, після закінчення лікування в Савранській ЦРЛ на консультацію в ОКБ не поїхав, а виїхав до м. Києва, де 07.09.2015 р. поступив на стаціонарне лікування до ГКБ №8 м. Києва в друге відділення неврології, де знаходився по 08.09.2015 р. та звідки в 20:00 годин 08.09.2015 р. самовільно пішов, а виписку з історії хворого та лікарняний забрав інший чоловік, про що повідомила лікар ОСОБА_30 при допиті її в якості свідка 17.09.2015 р. (а.п. 94-96).

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_8 щодо причин залишення лікувального закладу пояснив, що йому стало відомо, що до лікувального закладу приходили якісь особи та цікавились ним, а знаючи, що раніше його розшукували оперативні працівники, він залишив лікувальний заклад.

В подальшому ОСОБА_8 переховувався від органів досудового розслідування та суду, аж до його затримання 04.11.2015 р. в 17 годині 30 хвилин на підставі дозволу слідчого судді при розгляді клопотання слідчого про обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

При розгляді цього клопотання слідчий суддя обґрунтовано не взяв до уваги надані стороною захисту документи на підтвердження того, що ОСОБА_8 продовжував лікування в м. Києві, а саме з 10.09.2015 р. по 16.10.2015 р. (а.п. 139), а також з 19.10.2015р. по 29.10.2015 р. в КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №1 Оболонського району м. Києва» (а.п.140-141), так як в ході перевірки слідчими органами було встановлено, що ОСОБА_8 в даному лікувальному закладі не спостерігався і до лікарів за медичною допомогою не звертався, про що повідомила слідчого адміністрація вказаного лікувального закладу (а.п. 80).

Ким і при яких обставинах були видані лікарняні листи АГЧ №768379 та представлений апеляційному суду захисником лікарняний лист АГЧ № 904423, а також відповіді лікаря на запит адвоката, які нібито отримані електронною поштою, а також виписка з медичної карти хворого ОСОБА_8 на а.п. 140-141, в якій відсутня реєстрація, не вказаний режим лікування, час лікування, характер лікування, підлягають перевірці органом слідства в ході досудового розслідування.

З огляду на викладене, висновок слідчого судді про те, що інші запобіжні заходи, окрім тримання під вартою, не можуть запобігти ризику того, що підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування та суду та порушувати покладені на нього законом процесуальні обов`язки та жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти встановленим ризикам та забезпечити належну поведінку підозрюваного є обґрунтованим.

При таких обставинах доводи захисту про стан здоров`я підозрюваного, про те, що він не переховувався від органів слідства та суду, не можуть бути прийняті до уваги, так як вони підтвердження не знайшли.

Приймаючи до уваги викладене, підстав для задоволення апеляції захисника апеляційним судом не встановлено, ухвала слідчого судді відповідає вимогам закону, а тому в задоволенні апеляції слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 422, 419, 177, 178, 183, 194 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 05.11.2015 р. про задоволення клопотання старшого слідчого СУ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_8 без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді апеляційного суду Одеської області ОСОБА_2

ОСОБА_4

ОСОБА_3