Справа № 161/9667/15-к
Провадження № 1-кп/161/454/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2015 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
представника потерпілої ОСОБА_5 ,
обвинуваченої ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001446 від 24 травня 2015 року про обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Мончегорськ Російської Федерації, жительки АДРЕСА_1 , громадянки України, росіянки, з професійно-технічною освітою, розлученої, пенсіонерки, не судимої,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,
В С Т А Н О В И В:
Обвинувачена ОСОБА_6 , 15 травня 2015 року, близько 16 год. 00 хв., перебуваючи неподалік будинку № 3 по вул. Ветеранів у м. Луцьку, діючи з прямим умислом, з метою заподіяння тілесних ушкоджень іншій людині, усвідомлюючи протиправність та суспільну небезпечність своїх дій, взявши в праву та ліву руки лопату, умисно нанесла ОСОБА_4 один удар лопатою по голові, однак остання підставила руку та удар прийшовся їй на ліву руку, після чого нанесла два удари кулаком правої руки по голові, чим спричинила ОСОБА_4 тілесні ушкодження, а саме, закритої черепно-мозкової травми у вигляді струсу головного мозку та синця у ділянці лівої кисті, які за ступенем тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, в тому числі і таких, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 вину у інкримінованому йому злочині, передбаченому ч. 2 ст. 125 КК України визнала часткового та показала, що 15 травня 2015 року, близько 16 год., їй на мобільний передзвонила донька і сказала, що на земельній ділянці, яка неподалік будинку АДРЕСА_2 , де вона посадила городину, перекопує її якась жінка. Після чого негайно спустившись вниз з дев`ятого поверху та підбігши до земельної ділянки, будучи вже збудженою та агресивною, побачила, що невідома їй жінка дійсно лопатою перекопувала, посаджену нею зелень, а тому зробила їй зауваження і просила покинути ділянку, на що та відповіла, що є власником цієї земельної ділянки, оскільки придбала її давно разом із квартирою. Вподальшому почала відбирати у цієї особи лопату, в один із моментів лопата була у її двох руках, яку тримала за древко та допускає, що в цей момент могла нанести нею деякі удари "плашмя" по тілу потерпілої, однак по голові ударів лопатою не наносила. Далі викинула лопату та намагалась виштовхати потерпілу ОСОБА_4 за межі її ділянки, при цьому, тягали одна одну за волосся, одночасно допускає, що можливо під час такої шарпанини і могла нанести удари руками по голові потерпілій. Через деякий час прийшла її вагітна дочка, яка хотіла їх розборонити, проте потерпіла впиралась і не хотіла покидати ділянку, вказуючи, що вона належить їй. Однак, через деякий час конфлікт припинився і та пішла геть із земельної ділянки. Просила суворо не карати за вчинене. Цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 заперечила повністю, оскільки вважає його безпідставним.

Незважаючи на часткове визнання обвинуваченою ОСОБА_6 своєї вини у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, її винність у інкримінованому злочині, повністю підтверджується, зібраними в ході досудового розслідування та дослідженими під час судового розгляду доказами в кримінальному провадженні.

Так, потерпіла ОСОБА_4 суду показала, що 15 травня 2015 року, біля 15-16 год., знаходилась на земельній ділянці, що поблизу її будинку, копала городником, хоча дійсно частина земельної ділянки вже була засаджена, на той час їй не було відомо ким, оскільки цією земельною ділянкою користувалась вона та її родина тривалий час. Через деякий час, на сусідній ділянці з`явився ОСОБА_8 , який їй сказав, що цю земельну ділянку зайняла інша особа і вирощує там городину і вона зраз прийде. Вподальшому прибігла обвинувачена ОСОБА_6 , з якою вона раніше не була знайома, і почала висловлюватись в її сторону нецензурною лайкою та ображати. Пізніше та намагалась відібрати у неї лопату, яку вона обхопила обома руками за древко і нанесла один удар по голові, однак, вона встигла підставити ліву руку, і удар більше прийшовся по ній, від чого впала на землю, обвинувачена продовжувала її бити руками і ногами, підвівшись із землі вона знову почала шарпати її за волосся, виштовхувати з ділянки, при цьому, наносила удари руками в голову. Крім того, на допомогу обвинувачені прийшла молода вагітна жінка, яка також можливо їй носила удари повідком для собаки, знову впавши на землю, піднялась і пішла із того місця. Вдома їй стало погано, а тому звернулась за медичною допомогою, де перебувала на стаціонарному, амбулаторному лікуванні, де встановили діагноз - закритої черепно-мозкової травми у вигляді струсу головного мозку та синця у ділянці лівої кисті.

Цивільний позов підтримала повністю, просила його задовольнити в повному обсязі та стягнути з обвинуваченої ОСОБА_6 заподіяну їй матеріальної шкоду в сумі 762 грн. 13 коп., яка документально підтверджена квитанціями та чеками про купівлю ліків та матеріалів, необхідних для здійснення лікування, внаслідок отриманих тілесних ушкоджень, моральної шкоди в сумі 30000 грн., а також понесених, нею витрати на правову допомогу в сумі 2000 грн., що стверджується квитанцією до прибуткового касового ордера № 5 від 22 травня 2015 року про передачу, належних їй коштів, дочкою ОСОБА_9 захиснику в рахунок оплати таких послуг, оскільки на той час продовжувала лікуватись по місцю проживання. При цьому, просила призначити обвинуваченій ОСОБА_6 покарання у відповідності до закону, оскільки вона добровільно не відшкодувала завданої їй шкоди та не попросила вибачення за вчинене, а намагається уникнути кримінальної відповідальності.
Свідок ОСОБА_8 в суді показав, що 15 травня 2015 року, близько 16 год. 00 хв., перебував на земельній ділянці, що поблизу будинку АДРЕСА_2 , був присутнім при нанесенні тілесних ушкоджень обвинуваченою ОСОБА_6 потерпілій ОСОБА_4 , зокрема, бачив шарпанину між ними, однак куди точно були спрямовані удари не може назвати, при цьому, вказав, що такі могли приходитись і по голові потерпілої, дійсно в руках обвинуваченої бачив лопату, якою та наносила удар потерпілій "пляшма" в район спини. При цьому, відзначив, що наступного дня бачив обвинувачену і та йому розказала, що потерпіла під час бійки їй також нанесла тілесні ушкодженні.

При цьому, свідок ОСОБА_10 показала суду, що 15 травня 2015 року, близько 16 год., прогулювалась із собакою в дворі будинку, де побачила, що потерпіла ОСОБА_4 , яка на той день, не була їй знайома, поралась та перекопувала город її мами, відразу передзвонила останній, яка швидко прибігла на ділянку для з`ясування ситуації. Підійшовши ближче до земельної ділянки, вона вже бачила, як між її мамою ОСОБА_6 та потерпілою ОСОБА_4 була шарпанина, в їх руках бачила лопату, яку кожен з них тягнув на себе, оскільки втрачала їх з поля зору, то не бачила, чи її матір наносила удар лопатою потерпілі по голові. Вподальшому вирішила втрутитись і їх розборонити, однак не змогла. Пізніше потерпіла сама пішла додому. Того ж дня її матір показувала отримані тілесні ушкодження під час цієї бійки.

Крім цього, винність ОСОБА_6 у вчиненні нею злочину, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України об`єктивно підтверджується також і іншими доказами у кримінальному провадженні.

Зокрема, протоколом прийняття заяви у ОСОБА_4 від 22 травня 2015 року про вчинення кримінального правопорушення (або таке, що готується) про те, що 15 травня 2015 року, близько 16 год., неподалік будинку АДРЕСА_2 , невідома особа спричинила ушкодження.

Такі ж обставини про факт звернення ОСОБА_4 також підтверджуються і рапортом о/у ВКР Луцького МВ УМВС України у Волинській області ОСОБА_11 від 22 травня 2015 року.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 643 від 11 червня 2015 року вбачається, що у ОСОБА_4 під час її проведення виявлено тілесні ушкодження, а саме, закрита черепно-мозкова травма у вигляді струсу головного мозку, яка за ступенем тяжкості відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я та синця в ділянці лівої кисті, що віднесено до легких тілесних ушкоджень.

За таких обставин, суд приходить до висновку про винуватість ОСОБА_6 у вчиненні умисних протиправних дій, які виразились в умисному нанесенні легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я та дані її дії кваліфікує, як вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.

В судовому засіданні перевірялись показання обвинуваченої ОСОБА_6 про те, що вона не наносила ударів в область голови потерпілої ОСОБА_4 , однак такі не знайшли свого належного підтвердження, при цьому, оцінювався протокол проведення слідчого експерименту з доданими фототаблицями за участю потерпілої та статиста від 15 червня 2015 року, в ході якого ОСОБА_4 показала механізм нанесення їй тілесних ушкоджень обвинуваченою, зокрема, в область голови.

Крім того, її показання також спростовуються показаннями в суді, самої потерпілої ОСОБА_4 , яка підтвердила нанесення їй тілесних ушкоджень, саме в область голови, та свідка ОСОБА_8 , який вказував, що удари могли приходитись і по голові потерпілої, а також і свідка ОСОБА_10 , яка бачила в руках жінок лопату, і дійсно підтвердила шарпанину між ними.

Вищевказані показання потерпілої ОСОБА_4 та свідка ОСОБА_8 , а також свідка ОСОБА_10 узгоджуються із іншими доказами у кримінальному провадженні та суд покладає їх в основу обвинувального вироку.

У відповідності до вимог ст. ст. 50, 65 КК України при призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_6 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого нею злочину, який відповідно до вимог ст. 12 КК України відноситься до категорії невеликої тяжкості, дані про її особу та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.

До обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_6 , суд відносить вчинення злочину щодо особи похилого віку.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_6 , суд не вбачає.
Водночас, призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_6 , суд враховує, що остання вперше притягується до кримінальної відповідальності, виключно позитивно характеризується по місцю колишньої роботи та проживання, є пенсіонеркою, її матеріальне становище, яка окрім пенсійних коштів, інших доходів немає, а також думку потерпілої ОСОБА_4 , яка настоює на призначенні їй покарання у відповідності до закону, оскільки та добровільно не відшкодувала завданої їй шкоди та не попросила вибачення.
З урахуванням наведеного, суд призначає обвинуваченій ОСОБА_6 покарання, в межах санкції частини статті, за якою її засуджується у виді мінімального штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Суд вважає, що дане покарання буде необхідним і достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченої ОСОБА_6 та попередження вчинення нею нових злочинів, так і іншими особами.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 до обвинуваченої ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди підлягає до часткового задоволення, а тому слід стягнути з обвинуваченої ОСОБА_6 в користь потерпілої ОСОБА_4 заподіяну матеріальну шкоду в сумі 762 грн. 13 коп. в повному обсязі, яка документально підтверджена відповідними квитанціями та чеками про купівлю ліків та матеріалів, необхідних для здійснення лікування, а також частково моральну шкоду в сумі 3000 грн.

При цьому, визначаючи розмір грошового відшкодування в рахунок моральної шкоди потерпілій, суд враховує тяжкість вчиненого злочину щодо неї, глибину її фізичних і душевних страждань, інші обставини справи, вимоги розумності і справедливості і оцінює їх в розмірі 3000 грн.

Крім цього, на підставі вимог ч. 1 ст. 124 КПК України, з обвинуваченої ОСОБА_6 в корись потерпілої ОСОБА_4 слід стягнути понесені останньою витрати на правову допомогу в сумі 2000 грн., що стверджується квитанцією до прибуткового касового ордера № 5 від 22 травня 2015 року.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 368, 370 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
Визнати винною ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України і призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 до обвинуваченої ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної, моральної шкоди та витрат, понесених на правову допомогу задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 матеріальну шкоду в сумі 762 (сімсот шістдесят дві) грн. 13 коп., моральну шкоду в сумі 3000 (три тисячі) грн., а також витрати, понесені потерпілою на правову допомогу в сумі 2000 (дві тисячі) грн.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Луцький міськрайонний суд.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченій та прокурору.

Головуючий:/підпис/
Згідно з оригіналом:
Суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1