Справа № 698/411/14-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.05.2014

Катеринопільський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Катеринопільського районного суду Черкаської області кримінальне провадження, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000050, по обвинуваченню:

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого АДРЕСА_2 , фактично проживаючого АДРЕСА_3 , українця, громадянина України, непрацюючого, невійськовозобов`язаного, неодруженого, раніше судимого:

17.12.2003 року Звенигородським районним судом Черкаської області по ст. 185 ч.1 КК України до сплати штрафу в сумі 510 грн.;

17.12.2004 року Звенигородським районним судом Черкаської області по ст. 263 ч.1 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 75,76 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним терміном 1рік;

09.03.2006 року Звенигородським районним судом Черкаської області по ст. 309 ч.1 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним терміном 1 рік;

04.07.2006 року Звенигородським районним судом Черкаської області по ст. 307 ч.2 КК України до 5 років позбавлення волі, з конфіскацією 1/2 частини майна. В порядку ст. 71 ч.1 КК України частково приєднано невідбутий термін 1 місяць по вироку суду від 09.03.2006 року і призначено остаточне покарання у вигляді 5 років 1 місяця позбавлення волі:;

16.09.2010 року Ватутінським міським судом Черкаської області по ст. 185 ч. 2, 263 ч. 2, 70 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 ч.1 КК України частково приєднано невідбутий термін 6 місяців позбавлення волі по вироку суду від 04.07.2006 року і призначено остаточне покарання у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі.

30.01.2014 року звільнений у зв`язку з відбуттям строку покарання.

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України;

2

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , 24 лютого 2014 року близько 21 год. 30 хв. в селищі Катеринопіль Черкаської області, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи на прилеглій території магазину «Візит», який розташований по вул. Карла Маркса, 10, та на праві власності особистої власності належить громадянці ОСОБА_5 , де помітив велососипед «Ардіс- Либідь» і переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає, таємно, повторно, умисно, з корисливою метою, викрав даний велососипед «Ардіс- Либідь» вартісю 722 грн. 91 коп., завдавши його власнику, потерпілій ОСОБА_6 , матеріальної шкоди на вищевказану суму. Після цього ОСОБА_4 , з місце вчинення злочину втік, поїхавши на викраденому велосипеді до м. Звенигородка, за місцем свого проживання де в подальшому працівниками міліції було вилучено викрадений велососипед.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 , свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину, за вказаних у обвинуваченні обставинах, визнав повністю, щиро розкаявся, послався на те, що на даний час виправився і зробив для себе відповідні висновки, має намір відмовитися від вживання алкоголю так як вважає, що саме перебування його в стані сп`яніння було причиною яка підштовхнула його до скоєння крадіжки, оскільки після звільнення з місць позбавлення волі він знайшов роботу, де працює неофіційно і має заробіток, крім того йому допомогає батько, а тому проблем з грошима він не має, також зазначив, що з доказами зібраними у кримінальному провадженні, в тому числі з вартісю викраденого ним майна у потерпілої, що зазначена в обвинувальному акті, згоден повністю, фактичні обставини справи не оспорював та пояснив про обставини скоєння ним злочину так, як вони встановлені даним вироком.

Зокрема пояснив, що 24 лютого 2014 року, перебував у гостинах в в селищі Катеринопіль Черкаської області, у свого приятеля з яким вживали алкогольні напої і після вживання великої кількості спиртного він вирішив їхати додому в м. Звенигородка, а так як

попутного транспорту не було. Перебуваючи на автобусній зупинці на біля магазину «Візит», він помітив на прлеглій до магазину території велососипед івирішив його викрасти, в зв`язку з чим, реалізуючи свій злочинний намір, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає, таємно викрав даний велосипед та поїхав на ньому в м. Звенигородка до місця свого проживання, де в подальшому цей велосипед у нього вилучили працівники міліції.

Дані показання ОСОБА_4 , є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо їх правдивості та добровільності.

Потерпіла ОСОБА_6 , подала письмову заяву про розгляд справи без її участі в якій зазначила та про відсутність з її боку будь - яких претензій до обвинуваченого, а щодо обрання відносно обвинуваченого покарання просила суд сурово не карати обвинуваченого.

За згодою учасників судового провадження, у відповідності вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, положення якої роз`яснені судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів зібраних в ході досудового розслідування, стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, крім даних, що характеризують особу обвинуваченого, а також у згідно до вимог ст. 349 ч. 4 КПК України здійснено допит обвинуваченого.

При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, суд переконався у відсутності сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
З урахуванням викладеного, суд визнає, що вина ОСОБА_4 , у вчиненні інкримінованого йому діяння, за епізодом викрадення 24 лютого 2014 року, велосипеда

3

«Ардіс- Либідь» з прилеглої території магазину «Візит», який розташований по вул. Карла Маркса, 10, в селищі Катеринопіль, доведена повністю, дане діяння є злочином і містять склад за який передбачена відповідальність ч. 2 ст.185 КК України.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 , за ч. 2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Призначаючи міру покарання ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, яке відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується посередньо, згідно з даними облікової документації перебуває під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом з 2009 року, з діагнозом опійна залежність, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання суд визнає щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання суд визнає вчинення злочину, особою що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

На підставі вищевикладеного, враховуючи, що злочин було вчинено при обтяжуючих вину обставинах, особою, яка має незняту і непогашену судимість, ніде офіційно не працює, за

місцем проживання характеризується посередньо, тому підстав для призначення мінімального покарання передбаченого санкцією ч. 2 ст. 185 КК України суд не вбачає, а також відсутні підстави для застосування ст. 69 КК України, тому визнає справедливим, необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_4 , та попередження вчинення ним нових злочинів, покарання у виді позбавлення волі, визначивши його у максимальних межах, передбачених санкцією ч. 2 ст. 185 КК України.

Разом з тим беручи до уваги щире каяття обвинуваченого ОСОБА_4 , та

враховуючи, що він має постійне місце проживання та реєстрації, та має намір змінити своє ставлення до життя і відмовитися вживати алкогольних напоїв і офіційно працевлаштуватися, та враховуючи думку потерпілої, яка претензій до обвинуваченого не має і просить суд сурово його не карати, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства і тому до нього можливо застосувати ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання із випробуванням та з покладенням ряду обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Долю речових доказів суд визначає відповідно до вимог ст. 100 КПК України. Речовий доказ: велососипед «Ардіс- Либідь», який переданий на зберігання його законному володільцю, ОСОБА_6 , належить залишити останній за належнісю, звільнивши її від зобовязань за зберігальною розпискою від 01.03.2014 року.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України підлягають стягненню з ОСОБА_4 , на користь держави до Державного бюджету України 245 грн. 70 коп., (двісті сорок п`ять гривен) 70 копійок процесуальних витрат, за проведення судово-товарознавчої експертизи.

Враховуючи, що відносно обвинуваченого обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, суд вважає правильним скасувати даний запобіжний захід, та зважаючи на відсутність ризиків, визначених ст. 177 КПК України, до набрання вироком законної сили, інший запобіжний захід не обирати.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374, 376 КПК України, суд,-

4

З А С У Д И В:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з встановленням 3 (трьох) річного іспитового строку.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки :

- повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції.

- періодично з`являтися для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції.

Звільнити ОСОБА_4 з під варти у залі суду.

Стягнути з ОСОБА_4 , на користь держави на користь держави до Державного бюджету України 245 грн. 70 коп., (двісті сорок п`ять гривен) 70 копійок процесуальних витрат, за проведення судово-товарознавчої експертизи.

Речовий доказ велососипед «Ардіс- Либідь», що переданий на зберігання його законному володільцю, ОСОБА_6 , належить залишити останній за належнісю, звільнивши її від зобовязань за зберігальною розпискою від 01.03.2014 року.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається учасникам процесу.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Черкаської області через Катеринопільський районний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Головуючий: ОСОБА_1