АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Єдиний унікальний номер справи: 668/8279/15-к
Провадження № 11-кп/791/789/15 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ЗУ «Про амністію у 2014 році» Доповідач : ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 вересня 2015 року м. Херсон
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Херсонської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участю прокурора ОСОБА_6
засудженого - ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні матеріали за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дудчани Нововоронцовського району Херсонської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, засудженого 21.01.2014 року Великоолександрівським районним судом Херсонської області за ч.2 ст. 28, ч.4 ст. 190, ч.2 ст. 28, ч.2 ст. 358, ч.2 ст.28 ч.3 ст. 358, 70 КК України до 7 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 27.01.2015 року вирок змінено, звільнено від відбування покарання призначено за ч.2 ст.28 ч.2 ст.358, ч.2 ст.28 ч.3 ст.358 КК України, та засуджено за ч.2 ст.28, ч.4 ст.190 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна;
на ухвалу Суворовського районного суду м. Херсона від 21.07.2015 року, -
в с т а н о в и л а:
Зазначеною ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про звільнення його за амністією.
В обґрунтування своїх висновків суд першої інстанції послався на те, що згідно положень ст.ст.8, п. «е» ст.4 Закону України «Про амністію у 2014 році» до засудженого ОСОБА_7 амністія не застосовується.
В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 ставить питання про скасування ухвали суду першої інстанції та постановлення нової ухвали, якою застосувати до нього вимоги Закону України «Про амністію у 2014 році».
В обґрунтування своїх доводів засуджений посилається на те, що 23.03.2012 року Новоронцовським районним судом Херсонської області до нього було застосовано Закон України «Про амністію у 2011 році» за кримінальне правопорушення, скоєне ним у 2011 році грубе порушення законодавства про працю, невиплата заробітної плати. 21.01.2014 року його засуджено вироком Великоолександрівсмького районного суду Херсонської області за кримінальні правопорушення, скоєні ним у грудні 2007 року. Вважає, що Суворовський районний суд м. Херсона, відмовляючи йому в задоволенні клопотання, застосував до нього вимоги п. «е» ст. 4 Закону України «Про амністію у 2014 році» не обґрунтовано.
Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, який просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги, апелянта та його захисника, які підтримали доводи апеляційної скарги з підстав в ній зазначених, та просили її задовольнити, в дебатах сторони залишилися на попередніх позиціях, перевіривши матеріали справи та доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до наступного.
Суд повинен оцінювати кожен доказ на всебічному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом.
Згідно зі ст. 412 ч. 2 п. 3 КПК України судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо судове провадження здійснено за відсутності обвинуваченого.
Відповідно до ст. 539 ч. 4 КПК України, при розгляді справ в порядку виконання вироку, в судове засідання викликається прокурор, засуджений, його захисник, законний представник.
Між тим, засуджений не викликався й будь-які дані про виклик в судове засідання засудженого в матеріалах провадження відсутні.
Згідно із ст. 10 Закону України «Про амністію у 2014 році» рішення про застосування чи незастосування амністії приймається судом стосовно кожної особи індивідуально після ретельної перевірки матеріалів особової справи та відомостей про поведінку засудженого за час відбування покарання. Така особа викликається в судове засідання і може давати пояснення.
Статтею 9 вказаного Закону передбачено, що особа, щодо якої вирішується питання про застосування амністії, дає свою згоду суду в усній чи письмовій формі з обов`язковим зазначенням цього в журналі судового засідання.
Із журналу судового засідання від 21.07.2015 року вбачається, що клопотання ОСОБА_7 про застосування амністії розглядалося судом першої інстанції за відсутності засудженого, в режимі відео конференції. З запису на носієві інформації вбачається, що судом не було роз`яснено засудженому його право на згоду розгляду клопотання в режимі відео конференції, як це передбачено вимогами ст. 336 КПК України.
Згоди на розгляд клопотання в режимі відео конференції, та в його відсутність ОСОБА_7 не давав, оскільки будь-які докази про надання засудженим такої згоди (його розписка, заява тощо), в матеріалах кримінального провадження відсутні.
Вказані обставини свідчать про порушення права на захист засудженого, оскільки засуджений в судовому засіданні користується всіма правами, передбаченими ст. 42 КПК України.
Відповідно до ст. 411 КПК України судове рішення вважається таким, що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, якщо висновки суду не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду.
Як вбачається з матеріалів провадження, суд в своєму рішенні послався на докази, які не були досліджені в судовому засіданні та взагалі відсутні в матеріалах провадження, а саме на попередню судимість ОСОБА_7 від 12.04.2012 року та на постанову про закриття справи за амністією від 23.03.2012 року.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції лише в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, лише якщо цим не погіршується становище обвинуваченого.
При цьому, апеляційний суд може дослідити докази, які не досліджувались судом першої інстанції виключно, якщо про дослідження таких доказів учасники судового провадження заявляли клопотання під час розгляду в суді першої інстанції або якщо вони стали відомі після ухвалення судового рішення, що оскаржується.
Оскільки зібрані у справі докази в суді першої інстанції не досліджувались та не перевірялись і при цьому вони відсутні в матеріалах провадження на час розгляду справи, апеляційний суд позбавлений можливості в силу ч. 3 ст. 404 КПК України дослідити та перевірити ці докази під час апеляційного розгляду.
Відповідно до вимог ст. 412 ч. 2 п. 3 КПК України, та ч.1 ст. 415 КПК України ухвала має бути скасована та призначено новий розгляд у суді першої інстанції.
З огляду на викладене, судова колегія приходить до висновку, про часткове задоволення апеляційної скарги.
Керуючись ст.ст. 404, 407, п. 3 ч. 2 ст. 412 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 - задовольнити частково.
Ухвалу Суворовського районного суду м. Херсона від 21 липня 2015 року, якою відмовлено ОСОБА_7 в задоволенні клопотання про застосування щодо нього Закону України «Про амністію в 2014 році» - скасувати, призначити новий розгляд в суді першої інстанції, того ж суду, але в іншому складі.
Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: (підписи)
З оригіналом згідно:
Суддя ОСОБА_2