Справа № 1-285/11
Провадження № 1/2214/43/2012
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.07.2012 року

Славутський міськрайонний суд Хмельницької області у складі :

головуючого судді Мацюка Ю.І.,

при секретарі Ючковій О.В.,

з участю прокурора Шуль І.М.,

адвоката ОСОБА_1,

представника потерпілого ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Славутського міськрайонного суду кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, народженого в селі Варварівка Славутського району Хмельницької області, тимчасово проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, зареєстрованого за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_4, розведеного, утримуючого двох неповнолітніх дітей, робітника Славутського заводу «Будфарфор», раніше не судимого,

відданого до суду за ст. 185 ч.2 КК України;

в с т а н о в и в:

Підсудний ОСОБА_3 30 жовтня 2011 року в темну пору доби пройшов на вулицю Привокзальну, 69, що в місті Славута Хмельницької області, за попередньою змовою з невстановленою слідством особою, матеріали щодо якої виділено у окреме провадження, демонтував та таємно викрав чотири секції металевого паркану та вісім металевих стовбців ТОВ «Славутичрембуд», вартістю 5692 гривні.

11 листопада 2011 року в нічний час підсудний ОСОБА_3 за попередньою змовою з невстановленою слідством особою, матеріали щодо якої виділено у окреме провадження, пройшов на вулицю Привокзальну, 69, демонтував та повторно, таємно викрав девять секцій металевої огорожі та вісімнадцять металевих стовбців ТОВ «Славутичрембуд» вартістю 5832 гривні.

В суді підсудний ОСОБА_3 частково визнав свою вину і дав показання, що в ніч 11 листопада 2011 року вчинив крадіжку частини металевого паркану ТОВ «Славутичрембуд», що склала девять секцій та стовпців, які здав на металобрухт з метою виручення коштів для задоволення своїх потреб.

Крім зізнання, вину підсудного підтверджено даними показань представника ТОВ «Славутичрембуд» ОСОБА_4, з яких слідує підтвердження фактів виявлення крадіжок металевого паркану, що огороджував територію ТОВ, близько 2 години ночі 30 жовтня та близько 5 години ночі 11 листопада 2011 року. Представник дав показання, що охоронці повідомляли як на місці вчинення злочину, в ніч 30 жовтня 2011 року, спостерігали автомобіль ВАЗ-2101, що відїжджав, та постать людини, що тікала з місця вчинення злочину.

За показаннями ОСОБА_4 слідує підтвердження повідомлення охоронця про викрадення чотирьох секцій паркану. Через три доби охоронець вдруге доповів, що спостерігав автомобіль ВАЗ-2101 на місці вчинення злочину, бачив як дві постаті розхитували стовбці паркану, виявив відповідні пошкодження, однак злочинці втекли, уникаючи викриття. 11 листопада 2011 року охоронець також доповів, що спостерігав близько 5 години ранку відїжджаючий з місця події автомобіль ВАЗ-2101, постать людини, що тікала з місця події через залізничні колії, відсутність девяти секцій металевого паркану. Паркан викрадали розхитуючи металеві стовпчики та розпилюючи зєднання пилкою для металу. Представник потерпілого ТОВ ОСОБА_4 підтвердив викрадення тринадцяти секції паркану двох типів, що відрізняються за розмірами. За першим епізодом викрадався паркан, довжиною 2.1 метра, за другим епізодом викрадався паркан довжиною 2,6 метра, і саме частини обох типів паркану були виявлені під час розслідування злочину серед металобрухту, який здавав підсудний.

На факт збуту частини викраденого паркану в судовому засіданні показав свідок ОСОБА_5, з яким підсудний 11 листопада 2011 року автомобілем ВАЗ-2101 возив здавати викрадений паркан, розрізаний на частини.

Факт вчинення крадіжки паркану в ніч на 30 жовтня 2011 року виявив свідок ОСОБА_6, який обходячи територію, що охороняв, близько 4 години ночі побачив відсутність чотирьох секцій.

На факт вчинення підсудним ОСОБА_3 крадіжки чужого майна, за попередньою змовою групою осіб, в судовому засіданні показав свідок ОСОБА_7 охоронець ТОВ. Зокрема, на чергуванні 10 листопада 2011 року свідок ОСОБА_7 почувши брязкіт металу, вигукуючи пересторогу пішов на шум. Свідок спостерігав автомобіль ВАЗ-2101, який віддалявся з місця вчинення злочину та силует людини, що тікала через залізничні колії. Свідок ОСОБА_7 переслідував людину до воріт будинковолодіння, як зясувалося пізніше, де проживав підсудний саме на час вчинення злочинів. Затримати злодія свідок не зміг, оскільки перед ним замкнули ворота у паркані будинку. Трохи згодом свідок спостерігав, як з будинковолодіння виїжджав автомобіль ВА3-2101, якого раніше бачив на місці вчинення злочину. Автомобілем керував підсудний ОСОБА_3 на місці пасажира сидів свідок ОСОБА_5

Обєктивно вину підсудного підтверджено в суді даними:

протоколу огляду місця події та фото таблиць до нього, з яких слідує доведення факту виявлення слідів викрадення паркану у вигляді залишених отворів у ґрунті від стовпчиків, до яких кріпилися секції паркану, слідів розєднання секцій паркану від стовпчиків, що залишилися на місці події;

протоколу огляду з фототаблицями металевої огорожі довжиною 15 метрів, звареної з частин металевого прута діаметром 30 та 15 міліметрів, яка у подальшому була упізнана представником ТОВ ОСОБА_4, як викрадений підсудним ОСОБА_3 паркан ОСОБА_8 чому, свідок ОСОБА_9 памятає автомобіль ВАЗ-2101 світлого кольору з пофарбованими голубими колісними дисками, водій якого запропонував придбати у нього як металобрухт порізані частини паркану, пофарбовані у зелений колір;

протоколу відтворення обстановки та обставин події, з яких слідує підтвердження факту фіксування у процесуальному документі довільного викладу підсудним ОСОБА_3 обставин вчинення крадіжки паркану;

довідки компетентної установи про вартість 13 секцій та 26 стовпчиків викраденого паркану, з якої слідує підтвердження факту заподіяння злочином шкоди на загальну суму 11524 гривні.

Зібрані обєктивні докази, показання потерпілого, свідків, частково підсудного узгоджуються між собою і мають необхідне обґрунтування для покладення їх у основу доведення вини підсудного.

Досліджуючи зібрані докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку про доведення вини підсудного ОСОБА_3 у таємному викраденні чужого майна, вчиненого за попередньою змовою групою осіб за епізодом 30 жовтня 2011 року, за що підсудний повинен нести кримінальну відповідальність, передбачену ч.2 ст. 185 КК України, та за епізодом 10 листопада 2011 року, у таємному викраденні чужого майна, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, та вчиненого повторно, за що підсудний повинен нести кримінальну відповідальність, передбачену ч.2 ст. 185 КК України.

На досудовому слідстві у перших поясненнях та у написаній підсудним ОСОБА_3 явці з повинною, датованих 11 листопада 2011 року, безпосередньо після вчинення злочину, підсудний давав послідовні показання про обставини вчинення злочину, зокрема, про причетність до вчинення крадіжки паркану 30 жовтня та 10 листопада 2011 року. У наступних показаннях з 23 листопада 2011 року підсудний змінив свою позицію і перестав визнавати факт крадіжки трьох прольотів паркану 30 жовтня.

Показання підсудного в частині невизнання вини спростовуються дослідженими у суді доказами, зокрема, даними показань сторожів ТОВ, фактом виявлення продажу підсудним викрадених та розрізаних частин паркану з секцій довжиною 2.1 метри, крадіжка яких мала місце 30 жовтня, та довжиною 2.6 метри, крадіжка яких мала місце 10 листопада 2011 року.

За таких обставин обґрунтованих підстав довіряти показанням підсудного ОСОБА_3 в частині невизнання вини немає. Зміна показань підсудного переслідує мету уникнення відповідальності за вчинений злочин.

Обираючи покарання, суд враховує тяжкість вчиненого злочину, особу винного та обставини, що помякшують та обтяжують покарання.

Обтяжуючих покарання підсудного обставин у справі не встановлено.

Як помякшуючі покарання обставини, суд враховує щире каяття, сприяння органам досудового слідства та суду, часткове визнання вини та перебування на утриманні двох неповнолітніх дітей.

Підсудний позитивно характеризується, вчинив злочин середньої тяжкості, що суд враховує в сукупності з конкретними обставинами справи, розміром заподіяної шкоди, даними про особу винного, його віком, ставленням до вчиненого, поведінкою у суді, позицією прокурора, представників потерпілої сторони, які у сукупності дають підстави для застосування покарання у виді обмеження волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням, з покладенням передбачених законом обовязків.

ТОВ «Славутичрембуд», що являється потерпілою стороною по справі, єдиними власниками якого є цивільні позивачі ОСОБА_4 та ОСОБА_10, заявлено цивільний позов до підсудного ОСОБА_3 про стягнення матеріальної шкоди в розмірі 35582 гривні, 2000 гривень витрат на правову допомогу та відшкодування моральної шкоди в розмірі 10000 гривень.

Відповідно до статті 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до статті 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Вирішуючи питання про задоволення цивільного позову в частині відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, суд враховує факт доведення вини підсудного та заподіяння підсудним цивільним відповідачем ОСОБА_3 збитків на суму 11524 гривні, згідно рахунку № 48 від 11 листопада 2011 року.

Крім того, ТОВ «Славутичрембуд», в заявленому цивільному позові, ставить питання про відшкодування матеріальних витрат повязаних з відновленням огорожі в розмірі 35582 гривні, що підтверджено кошторисом вартості її ремонту. Вирішуючи питання про відшкодування матеріальної шкоди в частині понесених витрат на відновлення огорожі, суд враховує доведення вини підсудного та понесення витрат ТОВ «Славутичрембуд» в розмірі 5166 гривень, згідно платіжного доручення № 109 від 25 листопада 2011 року. Решту позовних вимог в частині відшкодування матеріальної шкоди, суд визнав підлягаючою залишенню без розгляду. Суд визнав за необхідне розяснити ТОВ «Славутичрембуд», право звернення до суду за захистом порушених прав в порядку цивільного судочинства.

ТОВ «Славутичрембуд» в особі представників цивільних позивачів ОСОБА_4 та ОСОБА_10, понесло витрати в сумі 2000 гривень за надання правової допомоги, що підтверджено відповідною квитанцією. За таких обставин позовні вимоги в цій частині мають бути задоволені повністю.

Вирішуючи спір в частині відшкодування моральної шкоди, суд виходить з того, що у судовому засіданні встановлено факт крадіжки майна товариства підсудним цивільним відповідачем ОСОБА_3 Представники ТОВ «Славутичрембуд», цивільні позивачі ОСОБА_4 та ОСОБА_10, в обґрунтування заявлених позовних вимог в частині відшкодування моральної шкоди, вказують на перенесені душевні страждання, повязані порушенням права власності та знищення майна, потребу у докладені додаткових зусиль для організації пошуку викраденого майна та винної особи по місцях збуту металобрухту. За таких обставин, суд визнав позов в частині стягнення моральної шкоди підлягаючи частковому задоволенню в розмірі 2000 гривень.

Відповідно до ст. 93 КПК України з підсудного ОСОБА_3 підлягають стягненню судові витрати в сумі 117,6 гривень за проведення судово товарознавчої експертизи.

Речовий доказ : залишки металобрухту у вигляді звареного з шматків паркану, довжиною 15 метрів, вартістю 341 гривня, суд визнав обґрунтованим повернення такого потерпілій стороні, зменшивши на відповідну суму стягнення у відшкодування збитків від злочину.

Керуючись ст. ст. 321-341, 328 КПК України, ст. ст. 1166, 1167 ЦК України, суд,

з а с у д и в :

ОСОБА_3 визнати винним і призначити покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді одного року обмеження волі.

За ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбування покарання, якщо він протягом двохрічного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обовязки.

За ст. 76 КК України на засудженого ОСОБА_3 покласти обовязки не виїжджати за межі України, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, періодично зявлятися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

До набрання вироком законної сили міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_3 залишити попередню підписку про невиїзд з постійного місця проживання.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ТОВ «Славутичрембуд» 11183 гривні у відшкодування завданої злочином шкоди.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ТОВ «Славутичрембуд» 5166 гривень у відшкодування матеріальної шкоди затраченої ТОВ «Славутичрембуд» на відновлення пошкодженого паркану.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ТОВ «Славутичрембуд» 2000 гривень витрат на правову допомогу.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь представника ТОВ «Славутичрембуд» ОСОБА_4 1000 гривень у відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь представника ТОВ «Славутичрембуд» ОСОБА_10 1000 гривень у відшкодування моральної шкоди.

В задоволенні решти позовних вимог залишити без розгляду, розяснивши ТОВ «Славутичрембуд» право звернення до суду за захистом порушених прав в порядку цивільного судочинства.

Стягнути з ОСОБА_3 117,6 гривень на користь НДЕКЦ при УМВСУ в Хмельницькій області, р/р 0321, МФО 815013, код 25575309, призначення платежу «за дослідження - 10».

Речовий доказ залишки металевого паркану вагою 175 кілограмів повернути ТОВ «Славутичрембуд».

На вирок може бути подана апеляція у кримінальну палату апеляційного суду Хмельницької області через Славутський міськрайонний суд протягом 15 діб з моменту його проголошення.

Суддя Мацюк Ю. І.