АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-кп/796/27/2016 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Категорія КК: ч. 2 ст. 186 Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві матеріали кримінального провадження № 0006396 за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на вирок Святошинського районного суду м. Києва від 17 листопада 2015 року відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Кленовий м. Ровенькі Луганської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, який перебуває в цивільному шлюбі, офіційно не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий, -

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186 КК України,

в с т а н о в и л а:

Вироком Святошинського районного суду м. Києва від 17 листопада 2015 року ОСОБА_8 визнано винуватим у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186 КК України та призначено покарання у виді 4/ чотирьох/ років.

Цивільні позови потерпілих у кримінальному провадженні про відшкодування причиненої шкоди задоволені в повному об`ємі.

Постановлено стягнути з обвинуваченого ОСОБА_8

на користь потерпілої ОСОБА_9 - 12 000 гривень,

на користь потерпілої ОСОБА_10 - 10 000 гривень,

на користь потерпілої ОСОБА_11 - 13 000 гривень,

на користь потерпілої ОСОБА_12 - 3 000 гривень.

Згідно вироку суду першої інстанції, обвинувачений ОСОБА_8 15.08.2015 року приблизно о 04 годині 30 хвилин, перебуваючи біля будинку № 13 по вул. Семашка в м. Києві разом з ОСОБА_13 , ОСОБА_10 та з невстановленою слідством особою, звернув увагу на золотий ланцюжок, що знаходився на шиї у ОСОБА_10 , яким вирішив незаконно заволодіти.

З метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_8 різким рухом правої руки зірвав з шиї ОСОБА_10 належний їй золотий ланцюжок 585 проби вагою приблизно 10 грам, вартістю 8000 гривень, та кулон з срібною основою та золотим зображенням "Божої матері", вартістю 2000 гривень.

Відкрито викравши таким чином чуже майно, ОСОБА_8 з невстановленою слідством особою з місця вчинення злочину втік, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_10 майнової шкоди на суму 10000 гривень.

Крім цього, ОСОБА_8 , приблизно о 07 годині 00 хвилин, 29.06.2015 року, перебуваючи поблизу будинку № 5, що по вул. Янтарній в м. Києві, помітив на вулиці раніше незнайому йому ОСОБА_11 , у якої на шиї знаходився золотий ланцюжок із хрестиком, якими він вирішив заволодіти. З метою реалізації свого злочинного умислу ОСОБА_8 наблизився до останньої ззаду та шляхом ривка відкрито заволодів золотим ланцюжком 585 проби вагою 20 грам, загальною вартістю 13 000 гривень.

Після чого з місця вчинення злочину зник, завдавши потерпілій ОСОБА_11 , матеріальної шкоди на вищевказану суму.

04.07.2015 року приблизно о 3 год.00 хв. ОСОБА_8 , перебуваючи біля будинку № 117 по пр. Перемоги в м. Києві, помітив раніше незнайому ОСОБА_9 , яка здійснювала продаж напоїв у цілодобовому торговому кіоску. Побачивши на шиї у ОСОБА_9 золотий ланцюжок із золотим кулоном, рішив заволодіти вказаним майном ОСОБА_9 .. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_8 , під приводом покупки чаю, наблизився до останньої спереду та шляхом ривка відкрито заволодів золотим ланцюжком 585 проби вагою 10 грам та золотим кулоном з зображенням "Божої матері", загальною вартістю 12 000 гривень, після чого з місця вчинення злочину зник, завдавши потерпілій ОСОБА_9 матеріального збитку на вищевказану суму.

Також, ОСОБА_8 14.07.2015 року, приблизно о 03 год. 00 хв., перебуваючи біля будинку № 25 по вул. Пушиної в м. Києві разом із ОСОБА_14 , шляхом ривка відкрито заволодів золотим ланцюжком та кулоном у виді знаку зодіаку "Стрільця", що знаходився на шиї у ОСОБА_14 , загальною вартістю 11 000 гривень, після чого з місця вчинення злочину зник, завдавши потерпілій ОСОБА_14 матеріального збитку на вищевказану суму.

Крім цього, з метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на відкрите викрадення чужого майна з корисливих спонукань, ОСОБА_8 , приблизно о 04 годині 00 хвилин 20.07.2015 року, перебуваючи біля цілодобового торгового кіоску, що розташований за адресою: м. Київ, пл. Героїв Бресту, 1, помітив на шиї у продавця кіоску ОСОБА_12 золотий ланцюжок із золотим кулоном, якими вирішив заволодіти. Далі, під приводом покупки кави, ОСОБА_8 наблизився до ОСОБА_12 спереду та шляхом ривку відкрито заволодів золотим ланцюжком 585 проби, загальною вартістю 3 000 гривень. Після чого ОСОБА_8 з місця вчинення злочину зник з відкрито викраденим майном, розпорядившись з ним в подальшому на власний розсуд, чим завдав своїми умисними потерпілій ОСОБА_12 , матеріального збитку на вищевказану суму.

10.07.2015 року, приблизно о 21 год. 00 хв., ОСОБА_8 , знаходячись біля будинку № б по вул. Берковецькій, помітив раніше незнайому йому ОСОБА_15 , яка слідувала по вулиці та у якої на шиї знаходився золотий ланцюжок із хрестиком. Вирішивши заволодіти вказаним майном ОСОБА_16 , ОСОБА_8 наблизився до неї спереду і, шляхом ривка, зірвав із шиї останньої золотий ланцюжок з хрестиком, вартістю 7 500 грн., заволодівши таким чином чужим майном, чим спричинив потерпілій матеріального збитку на загальну суму 7 500 гривень.

Відкрито викравши таким чином чуже майно, ОСОБА_8 з місця вчинення злочину втік, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 , не оспорюючи фактичні обставини вчинення обвинуваченим ОСОБА_8 кримінальних правопорушень та правильність кваліфікації його дій за ч.2 ст.186 КК України, просить змінити вирок суду та на підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням.

В обґрунтування апеляційних вимог, посилається на те, що суд першої інстанції не врахував, що обвинувачений вчинив злочини вперше, позитивно характеризується за місцем проживання, визнав сою вину, щиро покаявся, має на утриманні малолітню дитину, мати якої не працює в зв`язку з доглядом за дитиною, сам він виїхав з окупованої території.

Іншими особами, які мають право на апеляційне оскарження, апеляційні скарги подані не були.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_8 на підтримку апеляційної скарги, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, вважаючи вирок суду законним і обґрунтованим, провівши судові дебати і заслухавши останнє слово обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлені судом першої інстанції фактичні обставини вчиненого злочину та правова кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 186 КК України учасниками судового провадження не оспорюються та не оскаржуються, а тому, у відповідності до положень ст.404 КПК України, апеляційною інстанцією не перевіряються.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , суд першої інстанції відповідно до вимог ст. 65 КК України врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на спеціальних обліках не перебуває, відсутність обставин, які обтяжують покарання, та щире каяття, як обставину, що пом`якшує покарання, і дійшов обґрунтованого висновку про необхідність призначення йому покарання у виді позбавлення волі.

Суд першої інстанції не знайшов підстав для призначення йому покарання з застосуванням ст.75 КК України зі звільненням його від відбування покарання з випробуванням, та обґрунтовано призначив ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі у мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч.2 ст.186 КК України, і колегія суддів з таким висновком суду першої інстанції погоджується.

При призначенні покарання, суд врахував положення ст. 50 КК України, згідно якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

За матеріалами кримінального провадження ОСОБА_8 хоча раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, однак не займається суспільно- корисною працею, вчинив шість епізодів відкритого викрадення чужого майна протягом одного місяця, причиненої потерпілим шкоди не відшкодував, що, на думку колегії суддів, свідчить про його підвищену суспільну небезпеку та неможливість його виправлення і попередження вчинення нових злочинів без ізоляції від суспільства.

Доводи захисника про те, що на утриманні ОСОБА_8 знаходиться дружина, з якою він перебуває в цивільному шлюбі, та малолітня дитина, не ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження, оскільки, згідно даних про особу, що є в матеріалах кримінального провадження, ОСОБА_8 офіційно не працює, дітей не має, а та обставина, що він переселився з окупованої території Луганщини, і знаходився у скрутному матеріальному становищі, не позбавляє його обов`язку дотримуватись загально прийнятих норм і правил поведінки у суспільстві.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що призначене ОСОБА_8 покарання не може бути визнано надто суворим, саме таке покарання є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів, а тому підстав для задоволення апеляції обвинуваченого та звільнення його від відбування покарання з випробуванням колегія суддів не вбачає.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Вирок Святошинського районного суду м. Києва від 17 листопада 2015 року відносно ОСОБА_8 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальної справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченим, який утримується під вартою - з моменту отримання копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4