Справа № 591/29/15-к
Провадження № 1-кп/591/65/15
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 жовтня 2015 року Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого в особі судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

з участю прокурора - ОСОБА_3

з участю адвоката - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми клопотання слідчого СВ Сумського МВ УМВС України в Сумській області ОСОБА_5 про застосування до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , урож. м. Біла Церква, гром. України, українця, не одруженого, не працюючого, проживаючого та зареєстрованого АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом -

встановив:
Слідчий СВ Сумського МВ УМВС України в Сумській області ОСОБА_5 звернувся з погодженим старшим прокурором прокуратури м. Суми клопотанням, в якому просить застосувати до ОСОБА_7 примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

В судове засідання сторони з`явились прокурор та захисник ОСОБА_4 ..

ОСОБА_7 , особа, відносно якої подано клопотання, до суду не з`явився про дату судового засідання повідомлений належним чином. Потерпілий до суду не з`явився про дату судового засідання повідомлений.

Згідно з ч.1 ст.512 КПК України, судовий розгляд здійснюється одноособово суддею в судовому засіданні за участю прокурора, законного представника, захисника згідно із загальними правилами цього Кодексу. Участь особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру, не є обов`язковою і може мати місце, якщо цьому не перешкоджає характер розладу психічної діяльності чи її психічного захворювання.

Тому, суд вислухавши думку учасників процесу, вважає за можливе провести судове засідання за відсутності належним чином повідомленого ОСОБА_7 та потерпілого.

Прокурор та захисник в судовому засіданні клопотання підтримали просили його задовольнити.

Суд, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження №0000894 встановив наступне: досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 скоїв кримінальне правопорушення за наступних обставин: так, 18.06.2011 року близько 23-30 год. ОСОБА_8 , перебуваючи разом із ОСОБА_7 у дворі будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , побачили раніше не знайомого їм ОСОБА_9 .. ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , підійшли до нього та почали спілкуватись. У ході бесіди між ОСОБА_7 та ОСОБА_9 виник конфлікт. Намагаючись, уникнути конфліктої ситуації, ОСОБА_9 , намагався втекти. В подальшому у ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , які перебували у стані алкогольного сп`яніння, виник намір на відкрите заволодіння майном ОСОБА_9 .. ОСОБА_8 разом з ОСОБА_7 , прагнучи заволодіти чужим майном з метою незаконного збагачення, наздогнали ОСОБА_9 на дамбі, що веде від вул. Троїцької до вул. Харківської м. Суми, та, прагнучи подолати опір потерпілого, з метою полегшення заволодіння його майном, нанесли ОСОБА_9 удари руками та ногами по голові, тобто застосували насильство, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого. Використовуючи безпорадний стан ОСОБА_9 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , за попередньою змовою, заволоділи майном потерпілого, а саме: мобільним телефоном « Nokia 1280» ІМЕІ НОМЕР_1 вартістю 222,65 гривень; сім карткою мобільного оператора МТС, яка матеріальної цінності для потерпілого не представляє, на рахунку якої були гроші в сумі 40 грн., на загальну суму 262,65 грн.. Після вчинення злочину, з викраденим майном з місця скоєння злочину втекли та розпорядилися ним на власний розсуд. Своїми умисними діями, які виразились у відкритому заволодінні чужим майном, поєднаним із насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого ОСОБА_9 на загальну суму 262,65 грн., вчиненого за попередньою змовою з ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України, тобто грабіж, кваліфікуючими ознаками якого є грабіж «поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого» та «вчинений за попередньою змовою групою осіб».

Дослідження інших доказів у кримінальному провадженні, щодо обставин, які ніким не оспорюються, за згодою всіх учасників судового провадження визнано недоцільним, положення ч.3 ст.349 КПК України та передбачені законом наслідки учасникам судового провадження роз`яснено.

Під час судового слідства ОСОБА_7 призначено стаціонарну судово-психіатричну експертизу.

Згідно акту судово-психіатричного експерта № 31/8649 від 29.04.2013 року ОСОБА_7 на теперішній час виявляє ознаки хронічного душевного захворювання у вигляді шизофренії, параноїдна форма, тип перебігу непевний, надто короткий термін спостереження менше року, він не здатний усвідомлювати свої дії і керувати ними і потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом. Поведінка ОСОБА_7 не є проявами симуляції психічного захворювання, оскільки симулювати психомоторне збудження упродовж 4-х місяців неможливо. В період часу, до якого відносяться скоєння інкримінованого ОСОБА_7 правопорушення, він виявляв ознаки інфантильного розладу особистості і міг усвідомлювати свої дії, їх значення і керувати ними. В період часу, до якого відноситься скоєння інкримінованого ОСОБА_7 правопорушення, він не перебував у стані тимчасового розладу душевної діяльності. У зв`язку з виникненням у ОСОБА_7 після скоєння інкримінованого йому правопорушення хронічного душевного захворювання у формі параноїчної шизофренії з несприятливим перебігом упродовж 4-х місяців на тлі лікування нейролептиками, рекомендується звільнити його від відбування покарання та застосувати до нього примусові заходи медичного характеру.

Отже, на підставі висновку експертизи ОСОБА_7 є неосудною особою.

Згідно зі ст.93 КК України, примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб: які вчинили злочин у стані осудності, але захворіли на психічну хворобу до постановлення вироку або під час відбування покарання.

Відповідно до ст.94 КК України, залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру: надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку; госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом; госпіталізація до психіатричного закладу з посиленим наглядом; госпіталізація до психіатричного закладу із суворим наглядом.

Згідно зі ст.50 КПК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

За змістом положень КК України, Законів від 22 лютого 2000 року N 1489-III «Про психіатричну допомогу» (далі - Закон N 1489-III) та від 19 листопада 1992 року N 2801-XII «Основи законодавства України про охорону здоров`я» (далі - Закон N 2801-XII) метою застосування примусових заходів медичного характеру і примусового лікування є: вилікування чи поліпшення стану здоров`я осіб, названих у статтях 19, 20, 76, 93 та 96 КК України.

В силу ч.3 ст.19 КК України, не підлягає покаранню особа, яка вчинила злочин у стані осудності, але до постановлення вироку захворіла на психічну хворобу, що позбавляє її можливості усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними. До такої особи за рішенням суду можуть застосовуватися примусові заходи медичного характеру, а після одужання така особа може підлягати покаранню.

Враховуючи стан ОСОБА_7 суд вважає, що у випадку засудження його за вчинення кримінального правопорушення не буде досягнуто визначеної ст.50 КК України мети покарання, тому клопотання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 512-513 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого задоволити.

Застосувати до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусовий захід медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Ухвалу суду може бути оскаржено до апеляційного суду Сумської області через Зарічний районний суд м. Суми протягом 7 діб з дня її оголошення.

СУДДЯ ОСОБА_1