Справа № 405/8734/15-к
УХВАЛА

04.02.2016 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю: прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши клопотання слідчого військової прокуратури Кіровоградського гарнізону ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Миколаївської області, Веселинівського району, смт. Кудрявцівка, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, зі слів - маючого на утриманні двох дітей, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , курсанта навчальних зборів військової частини польова пошта НОМЕР_1 , солдата, такого, що немає судимості,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий за погодженням із прокурором звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування клопотання зазначив, що військовою прокуратурою Кіровоградського гарнізону Південного регіону України провадиться досудове розслідування кримінального провадження, відомості про кримінальне правопорушення за яким внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 22 липня 2015 року за №0002207 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 63 від 24 березня 2015 року солдата ОСОБА_4 вважати таким, що прибув для подальшого проходження служби, зарахований на всі види забезпечення, призначений на посаду курсанта навчального батальйону військової частини польова пошта НОМЕР_1 , що дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , вважати таким, що приступив до виконання службових обов`язків.

Будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, солдат ОСОБА_4 відповідно до ст. ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 548-ХІV, ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 №551-ХІV (далі Статутів), ст. ст. 1, ч. 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, беззастережно виконувати накази командирів (начальників), постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України, дорожити честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України; додержуватись правил військової поведінки; поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, що перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини, вести бойові дії ініціативно, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання, виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, постійно бути зразком високої культури, скромності й витримки; завжди пам`ятати, що за його поведінкою судять не лише про нього, а й про Збройні Сили в цілому; не допускати негідних вчинків і стримувати від них інших військовослужбовців.

Разом з тим, солдат ОСОБА_4 , діючи всупереч інтересам служби та наведеним вище вимогам Статутів Збройних Сил України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння та передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання у вигляді самовільного залишення військової частини, в умовах особливого періоду, будучи придатним для проходження військової служби, 8 квітня 2015 року вирішив самовільно залишити військову частину, в умовах особливого періоду.

Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на самовільне залишення військової частини, в умовах особливого періоду, солдат ОСОБА_4 8 квітня 2015 року самовільно залишив зазначену військову частину, в умовах особливого періоду, яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , та продовжує не з`являтися на службу без поважних причин до тепер, проводячи час на власний розсуд за місцем реєстрації та фактичного проживання, за адресою: АДРЕСА_3 , та в інших місцях.

У період з 8 квітня 2015 року по теперішній час солдат ОСОБА_4 командування військової частини чи органи військового управління про своє місцезнаходження не повідомляв, органами влади не затримувався, жодних перешкод для прибуття до військової частини не мав, проводячи службовий час на власний розсуд.

Солдат ОСОБА_4 , підозрюється у тому, що він, будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації військової частини польова пошта НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , та проходячи військову службу на посаді курсанта навчальних зборів, на порушення вимог ст. ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 548-ХІV, ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 №551-ХІV (далі Статутів), ст. ст. 1, ч. 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння та передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання у вигляді нез`явлення вчасно на службу без поважних причин в умовах особливого періоду, будучи придатним для проходження військової служби, 8 квітня 2015 року самовільно залишив військову частину в умовах особливого періоду, та продовжує не з`являтися на службу в умовах особливого періоду дотепер, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України.

Вказані дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 4 ст. 407 КК України самовільне залишення військової частини, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, тривалістю понад один місяць, вчинене військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації.

Санкція зазначеного злочину передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, та відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України вказаний злочин віднесений до категорії тяжких злочинів.

Вина ОСОБА_4 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема: повідомленням командира військової частини про вчинення кримінального правопорушення, матеріалами службового розслідування, протоколами допиту свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , та іншими матеріалами кримінального провадження.

23 грудня 2015 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру в порядку передбаченому КПК України про вручення повідомлень.

Необхідність обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обумовлюється наявністю наступних ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які можуть настати, якщо підозрюваний буде залишатись на волі, а саме, запобігання спробам:

1. Переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки з 8 квітня 2015 року по теперішній час ОСОБА_4 на службу не прибув та його місцезнаходження невідоме.

2. Незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки особи які допитані, та яких планується допитати в якості свідків, є військовослужбовцями військової частини - польова пошта НОМЕР_1 , у якій солдат ОСОБА_4 тривалий час проходив військову службу та має безперешкодний доступ до свідків в рамках даного кримінального провадження.

3. Перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином оскільки може допускати невиконання процесуальних обов`язків щодо явки за викликами до слідчого та прокурора; при чому може посилатись на різні, нібито форс-мажорні чи поважні обставини, таким чином затягуючи хід досудового розслідування, перешкоджаючи прийняттю процесуальних рішень та проведенню слідчих дій.

Крім того, підозрюваний мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , тобто на значній відстані від місця знаходження органу досудового розслідування, у зв`язку з чим посилаючись на відсутність транспорту або грошових коштів на проїзд не може забезпечити явку за першим викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду.

4. Вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, а саме продовжити вчиняти нез`явлення вчасно на службу без поважних причин в умовах особливого періоду, та переховуватись від органів слідства та суду.

В повному обсязі запобігти настанню вказаних ризиків неможливо у випадку застосування більш м`яких запобіжних заходів, оскільки підозрюваний ОСОБА_4 тривалий час переховується від органів досудового слідства та суду, грубо ігнорує виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, затягує хід досудового розслідування та прийняття законного рішення.

Перевіривши надані матеріали клопотання, вислухавши пояснення прокурора, який підтримав клопотання та просив його задовольнити, посилаючись на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, підозрюваного, який зазначив, що перебуваючи на навчальних зборах та поспілкувавшись з іншими курсантами, вирішив залишити військову частину з метою не потрапити в зону АТО, перебуваючи за місцем проживання бабусі розумів, що доведеться відповідати, але коштів, щоб повернутися до військової частини, не було, вивчивши представлені матеріали, слідчий суддя дійшов висновку, що є підстави для задоволення клопотання.

Зазначаючи про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий обґрунтовано послався на ризики, які передбачені ст. 177 КПК України, так як підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки він підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років; злочин, у якому він підозрюється є умисним, що підвищує ступінь та характер суспільної небезпеки діяння, неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення тяжких злочинів, залишив місце проходження служби через 2 тижні після прибуття. Вказані обставини підвищують ступінь та характер суспільної небезпеки діяння та дають підстави вважати, що ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, може вчинити інше подібне кримінальне правопорушення, уникнути слідства та суду.

Вищезазначені обставини є виправданими та необхідними елементами (ризиками), що визначають та виправдовують потребу в триманні підозрюваного під вартою, у зв`язку з чим запобігти шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів неможливо, а тому клопотання слідчого підлягає задоволенню в межах строку досудового розслідування, який спливає 27.03.2016 року.

Згідно ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим кодексом.

Враховуючи обставини кримінального правопорушення, при визначенні розміру застави, відповідно до положень ст. 182 КПК України, приймаються до уваги, суспільна небезпека злочину, в якому підозрюється ОСОБА_4 , його особа, соціальні зв`язки та матеріальний стан.

За правилами ст. 194 КПК України слідчий суддя визначає обов`язки, які слід покласти на ОСОБА_4 в разі внесення застави.

Керуючись ст.ст. 183, 184, 193, 194, 196 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого військової прокуратури Кіровоградського гарнізону ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 54 дні, тобто з 16 години 00 хвилин 03.02.2016 року до 16 години 00 хвилин 27.03.2016 року.

Визначити суму застави у розмірі 20 мінімальних розмірів заробітних плат в сумі 27 560 грн. (1378х20=27 560), які необхідно внести на депозитний рахунок отримувача № 0784, отримувач коштів ТУ ДСА України в Кіровоградській області, , банк отримувача ГУ ДКСУ в Кіровоградській області, код банку отримувача МФО 823016. Призначення платежу: забезпечення виконання рішення згідно статті 182 КПК України по справі № 0002207 від 22 липня 2015 року.

При внесенні визначеної суми застави, ОСОБА_4 - з-під варти звільнити.

У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора чи суду;

- не відлучатися без дозволу слідчого, прокурора або суду із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає або перебуває;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Розяснити ОСОБА_4 , що відповідно до ч.ч. 8, 9 ст. 182 КПК України у разі, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Питання про звернення застави в дохід держави вирішується слідчим суддею, судом за клопотанням прокурора або за власною ініціативою суду в судовому засіданні за участю підозрюваного, обвинуваченого, заставодавця, в порядку, передбаченому для розгляду клопотань про обрання запобіжного заходу. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України.

Дата закінчення дії даної ухвали 27.03.2016 року.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Кіровоградської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Ленінського
районного суду
м. Кіровограда ОСОБА_1