Справа № 1-739/10
В И Р О К

іменем України

"20" вересня 2010 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Курило А.В.,

при секретарі Хабуда Л.М.,

з участю прокурора Ємець Я.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за обвинуваченням

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, українця, ІНФОРМАЦІЯ_3, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше судимого: 02.09.2010 р. Деснянським районним судом м.Києва за ч.2 ст.185 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

встановив:

ОСОБА_1 9 березня 2010 року приблизно о 18 годині 00 хвилин, знаходячись в приміщенні продуктового магазину «Лон» по вул. Кибальчича, 11-А в м. Києві, побачив у відчинених дверях кіоску з продажу гарячої випічки «Форнетті», що знаходиться в приміщенні зазначеного магазину, жіночу сумку з якої виглядав гаманець чорного кольору, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, підійшов до відчинених дверей кіоску та скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, простягнув руку та витягнув з сумки майно, що належало ОСОБА_2, а саме: гаманець чорного кольору, вартістю 80 гривень, в якому знаходились гроші в сумі 1002 гривні та пенсійне посвідчення на імя ОСОБА_3, яке не має для потерпілої матеріальної цінності, завдавши ОСОБА_2 матеріальної шкоди на загальну суму 1082 гривні. Заволодівши чужим майном, ОСОБА_1 з місця вчинення злочину намагався зникнути, однак невдовзі був затриманий працівниками міліції.

Підсудний ОСОБА_1 свою вину у предявленому обвинуваченні визнав повністю та показав, що 09.03.2010 приблизно о 18 годині, він зайшов до приміщення продуктового магазину «Лон», що знаходиться по вул. Кибальчича 11-А в м. Києві, де мав намір придбати молоко. Зайшовши в магазин, він побачив, що ліворуч від нього, розташований кіоск з продажу гарячої випічки «Форнетті». Віконце вказаного кіоску виходило на вулицю, а вхід для продавця знаходився всередині продуктового магазину «Лон», він також помітив, що двері кіоску «Форнетті» відчинені, а відразу при вході до кіоску, праворуч від дверей стояла відкрита жіноча сумка чорного кольору і з неї виглядав гаманець.

Побачивши гаманець, ОСОБА_1 вирішив таємно викрасти його з сумки. Реалізуючи свій злочинний умисел, він підійшов до відчинених дверей кіоску і не заходячи в кіоск простягнув свою руку до сумки, що стояла праворуч від дверей, та дістав з неї гаманець, який поклав собі під ліву пахву та пішов до виходу з магазину.

Вийшов з магазину, ОСОБА_1 направився в сторону ринку «Десна», пройшов приблизно 50 метрів від магазину та побачив двох працівників міліції, які йшли назустріч. Злякавшись, він пройшов повз міліціонерів і присів за поряд стоячий автомобіль та поклав гаманець на асфальт під передню частину автомобіля. Після цього, він піднявся та пішов в напрямку вул. Курнатовського, але пройшовши декілька метрів, його наздогнав та затримав працівник міліції.

Показання ОСОБА_1 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння підсудним змісту обставин злочину, добровільності та істинності його позиції.

Інші докази по справі в судовому засіданні не досліджувались в порядку, передбаченому ст. 299 КПК України.

Суд вважає доведеною вину ОСОБА_1 у таємному викраденні чужого майна (крадіжка).

Суд кваліфікує дії ОСОБА_1 за ч.1 ст.185 КК України.

Призначаючи міру покарання ОСОБА_1, суд у відповідності до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є злочином середньої тяжкості, особу підсудного, який не працює, характеризується посередньо, на момент вчинення злочину не судимий.

Обставиною, яка помякшує покарання ОСОБА_1, є щире каяття у вчиненні злочину.

Обставин, які обтяжують покарання підсудного, суд не вбачає.

З урахуванням ступеню тяжкості вчиненого ОСОБА_1 злочину, враховуючи наявність помякшуючої вину обставини та даних про особу підсудного, та тієї обставини, що після вчинення злочину за який він засуджується цим вироком, ОСОБА_1 вчинив ще один злочин за який його було засуджено вироком Деснянського районного суду м.Києва від 02.09.2010 року за ч.2 ст. 185 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, суд вважає за доцільне призначити йому покарання у виді позбавлення волі, оскільки менш суворий вид покарання буде недостатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Цивільний позов не заявлено.

Судові витрати не понесені.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд -

засудив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 1 року позбавлення волі.

Відповідно до ст.70 ч.4 та ч.1 КК України призначити ОСОБА_1 за сукупністю злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, за який він засуджується цим вироком, та злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, за який його засуджено вироком Деснянського районного суду м. Києва від 02.09.2010 року до 1 року 6 місяців позбавлення волі, остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у вигляді 1 року 6 місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_1 обчислювати з 31 травня 2010 року.

Запобіжний захід ОСОБА_1 змінити з підписки про невиїзд на утримання під вартою.

Речові докази по справі гаманець з грошима в розмірі 1002 гривні та пенсійне посвідчення на імя ОСОБА_3 залишити у володінні ОСОБА_2

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 15 діб з моменту проголошення, а засудженим у той же строк з моменту вручення копії вироку.

Суддя