Дата документу 04.02.2016 Справа № 554/720/16-к
Справа № 554/720/16-к
Провадження № 1-кс/554/924/2015
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2016 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , розглянувши клопотання слідчого в ОВС слідчого відділу прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтави, громадянина України, українця, працюючого на посаді заступника начальника відділу УЗЕ в Полтавській області ДЗЕ НП України, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України, по матеріалам досудового розслідування №0000022, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.01.2016 року,-

В С Т А Н О В И В:

04.02.2016 року слідчий звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 . В клопотанні орган досудового розслідування необхідність прийняття такого рішення аргументував наступним.

Слідчим відділом прокуратури Полтавської області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000022 від 20.01.2016 року за фактом вимагання через посередника заступником начальника відділу УЗЕ в Полтавській області ДЗЕ НП України ОСОБА_5 неправомірної вигоди в сумі 30 000 доларів США, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України.

Так, під час досудового розслідування встановлено, що заступник начальника відділу УЗЕ в Полтавській області ОСОБА_5 вимагає у директора ПАФ «Мир» ОСОБА_8 неправомірну вигоду в сумі 30 000 доларів США за невнесення відомостей до ЄРДР за заявою щодо порушення останнім ведення підприємницької діяльності, а саме, придбання та реалізація зернових та технічних культур без сплати податків з послідуючим знищенням документів, не проведення обшуків в адміністративному приміщенні ПАФ «Мир» та вдома у ОСОБА_8 з метою відшукання документів, які є важливими для нормального функціонування підприємства.

02.02.2016 року ОСОБА_9 - житель с. Бутенки Кобеляцького району близько 16.00 год. на автомобілі ОСОБА_10 « ОСОБА_11 » приїхав до адміністративного приміщення ПАФ «МИР», що розташований в с. Марківка Кобеляцького району Полтавської області, де в кабінеті ОСОБА_8 вимагав та отримав від останнього неправомірну вигоду в сумі 22 750 доларів США (три тисячі доларів США 30 купюрами номіналом по 100 доларів США кожна, 161 імітаційну купюру номіналом «100» та 73 імітаційні купюри номіналом «50») для подальшої передачі заступнику начальника відділу УЗЕ в Полтавській області ДЗЕ НП України ОСОБА_5 за невнесення відомостей до ЄРДР за заявою щодо порушення останнім ведення підприємницької діяльності, а саме, придбання та реалізація зернових та технічних культур без сплати податків з послідуючим знищенням документів, не проведення обшуків в адміністративному приміщенні ПАФ «Мир» та вдома у ОСОБА_8 з метою відшукання документів, які є важливими для нормального функціонування підприємства.

02.02.2016 року близько 16 год. 16 хв. одразу після одержання неправомірної вигоди, відповідно до положень ч. 3 ст. 233 та ст. 234 КК України, до винесення ухвали слідчого судді, у зв`язку із переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину, було проведено обшук кабінету ОСОБА_8 , що розташований в адміністративному приміщенні ПАФ «МИР» за адресою: с. Марківка, Кобеляцького району, Полтавської області, під час якого виявлено, опечатано та вилучено: вісім паперових конвертів білого кольору в яких знаходяться наступні речі, грошові кошти, контрольний зразок бинта та змиви з правої та лівої долоні ОСОБА_9 , а саме: Конверт № 1 в якому знаходиться пакет зеленого кольору з надписом «EURALIS»; Конверт № 2 в якому знаходиться резинка червоного кольору , якою були перемотані грошові кошти; Конверт № 3 в якому знаходиться грошові кошти в сумі 3 000 доларів США 30 купюр номіналом 100 доларів США; Конверт № 4 в якому знаходиться імітаційні грошові кошти: 161 купюра номіналом «100», 73 купюри номіналом «50»; Конверт № 5в якому знаходяться мобільні телефони «Nokia 8800», «Nokia C-3», «Samsung»; конверт № 6 в якому знаходиться контрольний зразок бинта; Конверт № 7 в якому знаходиться змиви з правої долоні ОСОБА_9 ; Конверт № 8 в якому знаходяться змиви з лівої долоні ОСОБА_9 .

Правова кваліфікація кримінального правопорушення: ч. 4 ст. 368 КК України.

З метою запобігання спробам ОСОБА_5 незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних в даному кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення або переховуватись від органу досудового розслідування, слідчий просить обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Окрім цього, зазначає, що ОСОБА_5 є працівником правоохоронного органу поліції, який володіє знаннями і навиками оперативної роботи та може використовувати їх для перешкоджання кримінальному провадженню.

Враховуючи суму вилучених під час проведення обшуку грошових коштів, яка становить 578 950 грн., у зв`язку з тим, що застава в межах від вісімдесяти до трьохсот мінімальної заробітної плати не здатна забезпечити виконання ОСОБА_5 , який підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, покладених на нього обов`язків, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий просить визначити розмір застави у розмірі 15 млн. грн., що складає 10885,3 мінімальних заробітних плат.

В судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Підозрюваний та захисники в судовому засіданні просили відмовити у задоволенні клопотання, оскільки не доведені ризики, необґрунтована підозра; клопотання є передчасним та безпідставним. Вважають можливим обрати запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі, а саме: домашній арешт, враховуючи сімейний стан та стан здоров`я підозрюваного.

Заслухавши слідчого, прокурора, підозрюваного та захисників, вивчивши матеріали клопотання, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення клопотання слідчого з наступних підстав.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Частиною 1 статті 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Так, згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі Фокс, Кембелл і Гартлі проти Сполученого Королівства, наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати спостерігача в тому, що відповідна особа могла таки вчинити злочин, однак, те, що можна вважати обґрунтованим, залежить від обставин.

У справі Феррарі-Браво проти Італії Європейський суд з прав людини зазначив, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому і має тримання під вартою.

У справі Мюррей проти Сполученого Королівства суд зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст.ст.177, 178, 183 КПК України.

Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

03 лютого 2016 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України.

В матеріалах провадження містяться достатні дані, які переконують суд у тому, що підозрюваний міг вчинити інкримінований йому злочин, висунута підозра є обґрунтованою. При цьому слідчим суддею при обранні запобіжного заходу лише перевіряється наявність вагомих доказів, що можуть свідчити про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення. Питання щодо доведеності чи недоведеності вини підозрюваного не являється предметом розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Так, в судовому засіданні сторонами кримінального провадження надані докази, які на думку слідчого судді свідчать про:

- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України, санкцією якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 8 до 12 років, що підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом допиту ОСОБА_8 ; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_9 ; протоколом обшуку кабінету ОСОБА_8 в с. Марківка, Кобеляцького району; вилученими 02.02.2016 року грошовими коштами в сумі 22 750 доларів США; аудіо записом наданим ОСОБА_8 ; а також іншими матеріалами в їх сукупності;

- наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені статтею 177 цього Кодексу, а саме: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних в даному кримінальному провадженні, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки підозрюваний є працівником правоохоронного органу, володіє знаннями і навиками оперативної роботи та може використовувати їх для перешкоджання кримінальному провадженню;

- жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеним ризикам.

Суд, у відповідності до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, враховує дані про особу підозрюваного - ОСОБА_5 в їх сукупності, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання його винуватим, вік та стан його здоров`я, міцність соціальних зв`язків в місці його проживання, репутацію, майновий стан.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про необхідність застосування щодо підозрюваного виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У відповідності до ч.1 ст.197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.

Одночасно, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує не доведеність на даний момент стороною обвинувачення наявності обставин, передбачених ч. 4 ст. 183 КПК України, а відтак вважаю за необхідне визначити підозрюваному розмір застави.

Згідно ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

У відповідності до ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у межах від вісімдесяти до трьохсот розмірів мінімальної заробітної плати щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину.

При визначенні розміру застави, слідчий суддя наряду з положеннями ст.ст. 182,183 КПК України враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні. Оцінивши в сукупності тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 , дані про його особу, а також стан його здоров`я, матеріальний стан, наявність на утриманні малолітньої доньки, а також те, що ОСОБА_5 , як представник правоохоронних органів, замість того, щоб вести наполегливу боротьбу з будь-якими проявами корупції, сам підозрюється у причетності до вчинення такого корупційного кримінального правопорушення, що вказує на виключність даного випадку, суд вважає доцільним на підставі абз. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, враховуючи суму одержаної неправомірної вигоди, визначити заставу в розмірі 580 розмірів мінімальної заробітної плати, що становить 799 240,00 грн., яка буде співмірною з існуючими в кримінальному провадженні ризиками та в разі її внесення зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та виконання ним обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

При цьому, суд вважає, що розмір застави в 15 млн. грн., про який просить слідчий в клопотанні, є завідомо непомірним для підозрюваного, оскільки слідчим не надано доказів про такий майновий стан родини підозрюваного та отримання підозрюваним доходів у такому розмірі, щоб застава в сумі 15 млн. грн. могла вважатися помірною для нього.

Відповідно до ч. 7 ст. 182 КПК України у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу, підозрюваний або заставодавець мають право у будь - який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Окрім цього, слідчий суддя вважає за необхідне відповідно до норм ч. 3 ст. 183 та ч. 5 ст. 194 КПК України у разі внесення застави покласти на підозрюваного такі обов`язки: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та до суду; не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК України підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому перебуває підозрюваний, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 131, 132, 176-179, 182-183, 193-194,196-197, 199, 202, 205, 309, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого - задовольнити частково.

Обрати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під варто ю у межах строку тримання під вартою, передбаченого ч. 1 ст. 197 КПК України, який обчислювати з моменту затримання, а саме з 17 год. 50 хв. 02 лютого 2016 року.

Кінцевим днем тримання під вартою визначити 02.04.2016 року, до 17 год. 50 хв.

Розмір застави визначити у межах 580 (п`ятсот вісімдесят) мінімальних заробітних плат в сумі 799 240 (сімсот дев`яносто дев`ять тисяч двісті сорок) гривень у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на наступний депозитний рахунок: р/р 5950 в ДКСУ м.Київ, код ЗКПО - 26304855, МФО - 820172, отримувач - ТУ ДСАУ в Полтавській області, призначення платежу - застава, № ухвали суду та назва суду, прізвище, ім`я, по - батькові платника застави.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь - який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного такі обов`язки: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та до суду; не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному в даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на вказаний депозитний рахунок коштів, має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю. У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Полтавської області протягом п`яти днів з часу проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1