Провадження № 1-в/185/309/15
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 грудня 2015 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши клопотання ОСОБА_4 про зарахування в строк відбування покарання засудженій ОСОБА_5 терміну перебування в СІЗО,

В С Т А Н О В И В:

В клопотанні заявник ОСОБА_4 вказує, що прийнято 26 листопада 2015 року законопроект № 3413 «Про внесення змін до Кримінального кодексу України (щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання)».

Згідно цього документу ч. 5 ст. 72 Кримінального кодексу України у новій редакції, передбачає «Зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того ж кримінального провадження, в межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі».

Зазначає, що її матері, засудженій ОСОБА_5 , 1953 р.н., залишилось відбувати покарання в місцях позбавлення волі 1 рік (до 02 грудня 2016 року), а в СІЗО строк перебування становить 1 рік 10 місяців. Тому просить перерахувати дату та звільнити на підставі ч.5 ст. 72 КК України.

В судовому засіданні ОСОБА_4 просила задовольнити клопотання, прокурор просив відмовити в задоволенні поданого клопотання.

Розглянувши клопотання, вивчивши додані до нього документи, суд приходить до наступного висновку.

ОСОБА_5 було засуджено вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області 23 жовтня 2012 року за ч. 2 ст. 15 п. 2 ст. 2 ст. 115 КК України. Ухвалою Колегії суддів Судової Палати у кримінальних справах ВССУ вирок змінено, вона вважається засудженою за ч. 1 ст. 121 КК України до 8 років позбавлення волі.

Відповідно до ч. 5 ст. 94 Конституції України, закон України набирає чинності через десять днів з дня його офіційного оприлюднення, якщо інше не передбачено самим законом, але не раніше дня його опублікування.

Прийнятий 26 листопада 2015 року законопроект № 3413 «Про внесення змін до Кримінального кодексу України (щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання)», в офіційному державному виданні не опубліковано, він не набрав законної сили, тому суд приходить до висновку, що дане клопотання задоволенню не підлягає.

Крім того, згідно ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникли під час та після виконання вироку, вирішується за поданням чи клопотанням прокурора, засудженого, його захисника, органу або установи виконання покарань. Потерпілий має право звертатись до суду з клопотанням про вирішення питань, які стосуються його прав, обов`язків та законних інтересів.

Таким чином ОСОБА_4 , яка є законним представником неповнолітньої потерпілої, на даний час не має права ставити питання, які стосуються пом`якшення покарання в інтересах засудженої.

Керуючись ст. ст. 372, 395 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_4 про зарахування в строк відбування покарання засудженій ОСОБА_5 терміну перебування в СІЗО відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1