Справа № 583/3513/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"18" листопада 2015 р. Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Охтирці кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000130 від 23.09.2015 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, уродженця с. Дубові Гряди,Сахновщинського району, Харківської області, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , не одруженого, призваного на військову службу за призовом під час мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_2 28.01.2015 р., робітника підсобного 3 інженерно-будівельного відділення 1 інженерно-будівельного взводу 1 інженерно будівельної роти, в/ч НОМЕР_2 , старшого солдата, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_4 на підставі Указу Президента України № 15/2015 від 14 січня 2015 року «Про часткову мобілізацію» 28 січня 2015 року призваний на військову службу ІНФОРМАЦІЯ_2 та того ж дня направлений для проходження військової служби до військової частини - польова пошта НОМЕР_3 .
Далі, у зв`язку зі службовою необхідністю 28 травня 2015 року ОСОБА_4 переведений для подальшого проходження військової служби до військової частини - польова пошта НОМЕР_2 , де 28.05.2015 р. призначений на посаду робітника підсобного 3 інженерно-будівельного відділення 1 інженерно - будівельного взводу 1 інженерно-будівельної роти.
Наказом командира військової частини - польова пошта НОМЕР_2 (по стройовій частині) № 124 від 28 травня 2015 року старший солдат ОСОБА_4 зарахований до списків особового складу військової частини - польова пошта НОМЕР_2 , поставлений на всі види забезпечення та цим же наказом призначений на посаду робітника підсобного 3 інженерно-будівельного відділення 1 інженерно-будівельного взводу 1 інженерно-будівельної роти військової частини - польова пошта НОМЕР_2 .
Відповідно до вимог ст.ст. 2, 4, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» старший солдат ОСОБА_4 вважається військовослужбовцем, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період.
Відповідно до вимог ст. 1 Закону України «Про оборону України», особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. Згідно з вимогами ч. 5 ст. 4 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацією» вид, обсяги, порядок і строк проведення мобілізації визначаються Президентом України в рішенні про її проведення.
У такий спосіб, з моменту видання первинного Указу Президента України № 303 від 17 березня 2014 року «Про часткову мобілізацію» на території України почав діяти особливий період, який триває і до теперішнього часу.
Згідно з вимогами ст.ст. 17, 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком громадян України. Статті 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначають, що військовий обов`язок встановлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення Збройних Сил України військовослужбовцями.
Під час проходження військової служби в умовах особливого періоду старший солдат ОСОБА_4 відповідно до положень Військової присяги та ст.ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок та вимоги військових статутів.
1 липня 2015 року о 08.00 год. під час шикування особового складу військової частини - польова пошта НОМЕР_2 виявлено факт відсутності старшого солдата ОСОБА_4 , який в порушення ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», положень Військової присяги, ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1,4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, не маючи на те поважних причин, діючи з прямим умислом, маючи об`єктивні причини для проходження служби, з метою тимчасово ухилитися від виконання обов`язків військової служби, не прибув вчасно до розташування військової частини - польова пошта НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 ) під час переміщення з базового табору військової частини - польова пошта НОМЕР_2 ( АДРЕСА_3 ), обов`язків військової служби не виконував, а проводив час на власний розсуд, не пов`язаний з проходженням військової служби. Крім того, під час незаконної відсутності у військовій частині старший солдат ОСОБА_4 постійно перебував за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , нікуди не відлучався, допомагав по господарству батькам похилого віку.
В подальшому старший солдат ОСОБА_4 , усвідомивши протиправність своїх дій щодо самовільного залишення місця служби, прибув до місця постійної дислокації військової частини - польова пошта НОМЕР_2 до АДРЕСА_2 , що по АДРЕСА_4 , лише 23 вересня 2015 року, де продовжив виконання своїх службових обов`язків, у зв`язку з чим наказом командира військової частини - польова пошта НОМЕР_2 (по стройовій частині) № 242 від 23.09.2015 р. останній відданий як такий, що повернувся у розташування військової частини, з 23 вересня 2015 року зарахований у розпорядження командира військової частини та на всі види забезпечення.
Отже, старший солдат ОСОБА_4 був незаконно відсутнім на місці служби у військовій частині - польова пошта НОМЕР_2 в період з 1 липня 2015 року до 22 вересня 2015 року включно, тобто протягом 84 діб.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4, ст. 407 КК України визнав повністю та пояснив, що дійсно 28.01.2015 р. був призваний ІНФОРМАЦІЯ_2 та направлений для проходження військової служби до в/ч НОМЕР_3 . Далі, у зв`язку зі службовою необхідністю 28 травня 2015 року ОСОБА_4 переведений для подальшого проходження військової служби до військової частини - польова пошта НОМЕР_2 , де 28.05.2015 р. призначений на посаду робітника підсобного 3 інженерно-будівельного відділення 1 інженерно - будівельного взводу 1 інженерно-будівельної роти. Дійсно 01.07.2015 р. самовільно не попередивши командування військової частини та без будь-яких поважних причин покинув військову частину та перебував за адресою: АДРЕСА_1 , звідки нікуди не відлучався, допомагав по господарству батькам похилого віку. Усвідомивши неправильність вчинку 23.09.2015 р. повернувся до частини для подальшого відбування служби. У скоєному щиро кається та прохає врахувати усі пом`якшуючі покарання обставини і його бажання продовжити службу.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позицій, суд вирішив відповідно до положення ч. 3 ст. 349 КПК України обмежитися допитом обвинуваченого, не досліджуючи докази відносно фактичних обставин, які ніким не оспорюються.

Таким чином, вина обвинуваченого ОСОБА_4 знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і його дії суд кваліфікує за ч. 4 ст. 407 КК України самовільне залишення військової частини або місця служби, а також нез`явлення вчасно на службу без поважних причин,військовослужбовцем за призовом під час мобілізації, вчинені в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який вину визнав, за місцем проходження служби характеризується посередньо, на обліку у психоневрологічному, наркологічному диспансерах не перебуває, враховує його вік, сімейний стан, має на утриманні неповнолітню дитину та батьків похилого віку.

До пом`якшуючих покарання обвинуваченого ОСОБА_4 обставин суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, вчинення кримінального правопорушення вперше.

Обтяжуючих покарання обвинуваченого ОСОБА_4 обставин суд не знаходить.

Зважаючи на викладене, суд уважає за необхідне застосувавши ч. 1, ст. 69 КК України, призначити ОСОБА_4 основне покарання більш м`яке, ніж зазначене у санкції статті за цей злочин у виді арешту.

Відповідно до ч. 2 ст. 60 КК України військовослужбовці відбувають арешт на гауптвахті.

Обвинуваченому ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили запобіжний захід не обирати.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Витрати у зв`язку з проведенням експертиз під час досудового розслідування відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 374-376 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ч. 1, ст. 69 КК України у вигляді 3 (трьох) місяців арешту.

Відповідно до ч. 2 ст. 60 КК України відбування арешту здійснювати на гауптвахті.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 відраховувати із дня його прибуття у встановленому порядку на гауптвахту для відбуття покарання.

ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили запобіжний захід не обирати.

Вирок може бути оскаржений в Апеляційний суд Сумської області через Охтирський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Роз`яснити учасникам судового провадження їх право на отримання в суді копії вироку.

Суддя Охтирського міськрайонного суду
Сумської області. ОСОБА_1