печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2014 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , особи, яка подала скаргу ОСОБА_3 , розглянувши в режимі відеоконференції скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого в ОВС ГСУ МВС України майора міліції ОСОБА_4 про відмову у задоволенні клопотання у кримінальному провадженні №0003700 від 02.05.2014 року,-

В С Т А Н О В И В :

В провадження слідчого судді ОСОБА_1 14.08.2014 надійшла вказана скарга в порядку ст.303 КПК України. ОСОБА_3 оскаржує постанову старшого слідчого в ОВС ГСУ МВС України майора міліції ОСОБА_4 про відмову у задоволенні клопотання у кримінальному провадженні №0003700 від 02.05.2014 року.

В обґрунтування скарги зазначає, що 12.08.2014 року під розписку в Київському СІЗО йому було вручено постанову старшого слідчого в ОВС ГСУ МВС України майора міліції ОСОБА_4 про відмову в задоволенні клопотання від 01.08.2014 року.

ОСОБА_3 вважає зазначену постанову слідчого незаконною та просить скасувати її.

В судовому засіданні ОСОБА_3 скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Слідчий в судове засідання не з`явився, про місце та час розгляду скарги повідомлявся належним чином.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Заслухавши пояснення особи, яка подала скаргу, дослідивши матеріали скарги, приходжу до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що 20.07.2014, 22.07.2014 та 24.07.2014 року ОСОБА_3 було подані клопотання про закриття щодо нього провадження заступнику начальника ГСУ, старшому слідчому в ОВС ГСУ МВС України ОСОБА_4 та начальнику відділу ГСУ МВС України ОСОБА_5 .

Постановою від 01 серпня 2014 року старшого слідчого в ОВС ГСУ МВС України майора міліції ОСОБА_4 було відмовлено в задоволенні клопотань підозрюваного ОСОБА_3 від 20.07.2014, 22.07.2014 та 24.07.2014 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №№0003700 від 02 травня 2014 року.

Постанова слідчого мотивована тим, що вказані клопотання не підлягають задоволенню з підстав того, що ОСОБА_3 обґрунтовано повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.294 КК України. Слідством зібрано достатньо доказів, що підтверджують вину ОСОБА_3 в інкримінованому злочині, таким чином відсутні будь які підстави для закриття кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскарженні такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора:

1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна;

2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником;

3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;

4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником;

5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;

6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;

7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;

8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Тобто, постанова слідчого про відмову в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження не підлягає оскарженню.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали скарги, приходить до висновку про відмову у задоволенні скарги.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 303,305,306, 307,309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого в ОВС ГСУ МВС України майора міліції ОСОБА_4 про відмову у задоволенні клопотання у кримінальному провадженні №0003700 від 02.05.2014 року відмовити.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1