АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження №11-кп/790/1229/15 Головуючий 1-ої інстанції ОСОБА_1
Справа №623/1472/14-к Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.186 КК України
УХВАЛА
Іменем України
15 вересня 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника, в новій редакції, на вирок Борівського районного суду Харківської області від 23.04.2015р. стосовно ОСОБА_8 ,-

ВСТАНОВИЛА:
Указаним вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. В`язівки Татіщевського району Саратовської області, громадянин України, з базовою середньою загальною освітою, без визначеного роду занять, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

-11.03.2000р. Ізюмським міським судом Харківської області за ч.2 ст.141 КК України на 4(чотири) років позбавлення волі;

-18.01.2006р. Ізюмським міським судом Харківської області за ст.345 КК України на 1(один) років позбавлення волі;

-24.03.2008р. Ізюмським міським судом Харківської області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ст.395 КК України на 4(чотири) роки позбавлення волі;

засуджений за ч.2 ст.185 КК України на 2(два) роки позбавлення волі;

ч.3 ст.185 КК України на 4(чотири) роки позбавлення волі;

ч.2 ст.186 КК України на 4(чотири) роки позбавлення волі.

Згідно до ч.ч.1, 2 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно призначено ОСОБА_8 покарання строком на 6(шість) років позбавлення волі.

Цим же вироком вирішені питання щодо речових доказів та процесуальних витрат у порядку передбаченому ст.ст.100, 124 КПК України.

Згідно вироку ОСОБА_8 визнано винним в тому, що 07.05.2012р. близько 20:00год., будучі в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись по вул.. Капітана Орлова в м. Ізюм, біля Ізюмського міського кладовища, переслідуючи корисливу мету-наживу, застосувавши насильство, що не є небезпечним для здоров`я потерпілого ОСОБА_9 , схопивши останнього за одяг, повалив його на землю, чим заподіяв ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді садни задньої поверхні правого ліктьового суглоба, кваліфікується, як легке тілесне ушкодження. Після цього, утримуючи ОСОБА_9 в лежачому положені обвинувачений вихопив з рук потерпілого, відкрито викрав мобільний телефон марки «S-TEEL», вартістю 189грн., з встановленою сім-картою мобільного оператора зв`язку України «МТС», вартістю стартового пакета 10грн. та флеш-карти об`ємом 1Гб-25грн., що належить ОСОБА_9 , якому заподіяно матеріальний збиток на загальну суму 224грн.

Умисні дії ОСОБА_8 кваліфіковані за ч.2 ст.186 КК України, як грабіж поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

Крім того, 04.04.2014р. близько 09:00год. ОСОБА_8 , переслідуючи корисливу мету наживу, через незачинені двері проник в гараж, розташований на території домоволодіння АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_10 , звідки таємно викрав алюмінієвий бідон ємністю 40л, вартістю 200грн. та саморобну сварку, виконану з міді вагою 4кг., вартістю 48 грн/кг на загальну суму 192грн., що належало останньому, чим заподіяв потерпілому майнову шкоду на загальну суму 392грн.

Умисні дії ОСОБА_8 кваліфіковані за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) поєднана з проникненням у інше сховище, вчинене повторно.

Крім того, 05.04.2014р. близько 14:00 год. ОСОБА_8 повторно, переслідуючи корисливу мету - наживу, через незачинені двері проник в гараж, розташований на території домоволодіння АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_10 , звідки таємно викрав газовий металевий котел «КСТ-12,5», вартістю 660грн., який належав останньому, чим заподіяв потерпілому майнову шкоду на загальну суму 660грн.

Умисні дії ОСОБА_8 кваліфіковані за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) поєднана з проникненням у інше сховище, вчинене повторно.

Крім того, продовжуючи свою злочинну діяльність 08.04.2014 р. близько 06:00год. ОСОБА_8 , переслідуючи корисливу мету - наживу, шляхом пошкодження вхідних дверей проник у квартиру АДРЕСА_3 , яка належить Ємельянському, звідки таємно викрав металеву ванну ємністю 200л, вартістю 380грн., що належить останньому, чим заподіяв потерпілому майнову шкоду на загальну суму 380грн.

Умисні дії ОСОБА_8 кваліфіковані за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) поєднана з проникненням у житло, вчинене повторно.

Крім того, 08.04.2014р. близько 11:00 од. ОСОБА_8 , переслідуючи корисливу мету - наживу, через огорожу проник на територію домоволодіння АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_10 , звідки таємно викрав металевий навіс виконаний з металевого листа, розміром 1,4 на 0,8м, чотирьох кутів 25 на 25 мм, довжиною 0,8мм, з візерунками ручної роботи, вартістю 352грн., що належить останньому, чим заподіяв потерпілому майнову шкоду на загальну суму 352грн.

Умисні дії ОСОБА_8 кваліфіковані за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) поєднана з проникненням у інше сховище, вчинене повторно.

Крім того, 09.04.2014р. близько 10:00год. ОСОБА_8 , перебуваючи в квартирі АДРЕСА_4 , діючи з корисливих мотивів, скориставшись відсутністю господаря квартири ОСОБА_11 , таємно викрав фотоапарат марки ТМ «Вілія-Уіlіа», триплет 69-3, 4/40 вартістю 100грн., бобинний магнітофон «Иней-303» вартістю 120грн., бобинний магнітофон «Маяк-205» вартістю 120грн., ювілейну медаль «20 років перемоги у Великій вітчизняній війні» вартістю 5,86грн., ювілейну медаль «25 років перемоги у Великій вітчизняній війні» вартістю 5,86грн., ювілейну медаль «30 років перемоги у вітчизняній війні» вартістю 5,86грн., ювілейну медаль «40 років перемоги у Великій вітчизняній війні» вартістю 11,73грн., дві ювілейні медалі «50 років перемоги у Великій вітчизняній вартістю 11,73грн. за одну штуку на суму 23,46грн., ювілейну медаль «50 років збройних сил вартістю 58,65грн., ювілейну медаль «60 років збройних сил СРСР» вартістю 58,65грн. ювілейну медаль «70 років збройних сил СРСР» вартістю 58,65грн., ювілейну медаль «Захиснику вітчизни» вартістю 5,86грн., чим заподіяв потерпілому майнову шкоду на загальну суму 574,58грн.

Умисні дії ОСОБА_8 кваліфіковані за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинене повторно.

В апеляційній скарзі, в новій редакції, захисник ОСОБА_7 просить вирок Борівського районного суду Харківської області від 23.04.2015р. скасувати, а кримінальне провадження щодо останнього в частині вчинення крадіжок закрити на підставі п.3 ч.1 ст.284 КПК України через недостатність доказів, а епізод грабежу виділити в окреме провадження і призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції. Свою апеляційну скаргу захисник мотивує тим, що належним чином не були досліджені речові докази по справі, не були допитані свідки, зокрема потерпілий ОСОБА_9 . На його думку взагалі всі зібрані докази викликають сумніви и протиріччя, а тому є недопустимими. Крім того звертає увагу на неправильність, тобто з порушенням відповідних вимог проведення дій огляду місця події, проведення очної ставки.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника та обвинуваченого, які просили задовольнити апеляційні вимоги, а обвинувачений, крім того, заявив, що оговорив себе і злочинів він не вчиняв, прокурора який вважав, що суд першої інстанції правильно розглянув справу та ухвалив правомірний вирок, перевіривши матеріали справи та обговоривши апеляційні доводи, колегія суддів вважає, що апеляція не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, згідно ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах поданої апеляційної скарги.

Як вбачається з вироку суду, фактичні обставини справи були встановленні судом на підставі досліджених у судовому засіданні доказів за встановленим процесуальним порядком.

Сам обвинувачений, в судовому засіданні у суді першої інстанції свою вину у вчиненні інкримінованих йому злочинів визнав частково (т.3 а.с.47).

Так, злочин передбачений ч.2 ст.186 КК України викрадення мобільного телефону у громадянина ОСОБА_12 він не визнав та показав, що 07.05.2012р. вони з ОСОБА_12 розпивали спиртні напої, йшли через цвинтар додому, де ОСОБА_12 упав, потім сам віддав обвинуваченому свій телефон на зберігання. Крім того, крадіжку алюмінієвого бідона ємністю 40л., сварки 04.04.2014р. та металевого навісу у ОСОБА_10 вчинену не оспорював, але свою вину в інкримінованому йому таємному викраденні котла у потерпілого ОСОБА_10 не визнав. Стосовно вчиненого 09.04.2014р. злочину ОСОБА_8 зазначив, що ювілейні медалі, бобинний магнітофон «Маяк-205», бобинний магнітофон «Иней-303», фотоапарат марки ТМ «Вілія-Vilia», триплет 69-3, 4/40 у померлого ОСОБА_11 він не викрадав, а ОСОБА_13 вживав алкогольні напої та віддав обвинуваченому вказане щоб той продав та купив алкогольних напоїв похмелитись, тому винним себе в даному діянні також не визнав.

Потерпілий ОСОБА_10 у судовому засіданні підтвердив, що у нього з території домоволодіння, де він не проживає, було викрадено металевий навіс, котел, алюмінієвий бідон ємністю 40л. та сварку. Про вчинене потерпілому повідомив батько обвинуваченого та вказав, що дане кримінальне правопорушення вчинив ОСОБА_8 .

Свідок ОСОБА_14 дав пояснення, згідно яких, 05.04.2014р. він зі своїм знайомим перебували в районі проспекту Леніна в м. Ізюм, коли до них підійшов ОСОБА_8 та попросив допомогти перенести котел за що пообіцяв заплатити 50грн. Погодившись з виказаною пропозицією вони пішли до провул. Спортивна, зупинилися біля незнайомого подвір`я, куди ОСОБА_8 зайшов та через деякий час викотив котел сірого кольору, який вони в трьох намагалися понести, але через те, що він був важким, поклали на візок та відвезли на АДРЕСА_5 .

Зі свідчень ОСОБА_15 випливає, що вона працює на пункті прийомі металу, куди ОСОБА_8 приходив та приносив на металолом алюмінієвий бідон та цікавився скільки може коштувати котел, саморобна сварка.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_16 пояснив, що він являється батьком обвинуваченого. Останній постійно пиячить, виносить з дому речі, веде розгульний спосіб життя. Свідок вказує, що бачив як обвинувачений заходив у двір ОСОБА_10 та виносив речі на металолом, тому повідомив ОСОБА_10 про це. Цей же свідок дав показання про вчинення обвинуваченим крадіжки металевого листа, розміром 1,4 на 0,8 м, чотирьох кутів 25 на 25мм., довжиною 0,8мм., з домоволодіння ОСОБА_10 .

Крім показів свідків, по епізоду вчинення крадіжки у потерпілого ОСОБА_10 ці обставини підтверджуються письмовими доказами дослідженими у судовому слідстві: протоколом огляду речей від 16.04.2014р. (т.3 а.с.18); протоколом огляду місця події з фото-таблицями від 09.04.2014р. (т.2 а.с.234-237); протоколом огляду місця події від 09.04.2014 р. (т.2 а.с.232-233).

З урахуванням наведених доказів, які містяться в матеріалах кримінального провадження та яким суд у вироку дав належну оцінку, колегія суддів приходить до висновку, що заява обвинуваченого проте, що він себе оговорив спростовується цими доказами, а отже і доводи апелянта в цій частині задоволенню не підлягають.

Вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України підтверджується письмовими доказами дослідженими в судовому засіданні у суді першої інстанції: протоколом огляду місця події від 08.05.2012р. (т.3 а.с.24); протоколами відтворення місця події з фото-таблицями від 10.05.2012 р.(т.3 а.с.26-28, 29-30); протоколом очної ставки від 10.05.2012р. (т.3 а.с.31-32).

Сам потерпілий ОСОБА_9 згідно матеріалів провадження (т.2 а.с.170-173) на час розгляду справи перебував на заробітках в іншій країні.

Поряд з наведеними доказами, колегія суддів приймає до уваги правову позицію ОСОБА_8 по тим самим обставинам обвинувачення яку обвинувачений займав 13.10.2014р. і згідно якої він повністю визнавав свою вину в інкримінованих йому злочинах (т.2 а.с.70-71).

Отже, апеляційна інстанція вважає, що фактичні обставини справи встановлені районним судом у вироку, повністю підтверджуються дослідженими у суді першої інстанції доказами.

Таким чином, оскільки ОСОБА_8 своїми діями вчинив: таємне викрадення чужого майна (крадіжка) скоєна повторно; таємне викрадення чужого майна (крадіжка) поєднана з проникненням у інше приміщення, скоєна повторно; грабіж поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого то районний суд вірно кваліфікував його дії за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст. 186 КК України.

Таким чином, оскільки апеляційною інстанцією не встановлені порушення кримінального закону, не виявлені істотні порушення кримінального процесуального закону, а встановлена безпідставність апеляційних доводів то колегія суддів вважає, що вирок районного суду слід залишити без змін визнавши його правомірним.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 408, 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу захисника, в новій редакції, залишити без задоволення, а вирок Борівського районного суду Харківської області від 23.04.2015р. стосовно ОСОБА_8 без змін.

Ухвала апеляційного суду Харківської області набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженими, в тай самий строк з дня вручення їм копії судового рішення.

Головуючий

Судді