Суддя ОСОБА_1
Справа № 644/2360/14-к
Провадження № 1-кс/644/176/14

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 .04.2014 року

Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , слідчого Орджонікідзевського РВ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_5 , заявника ОСОБА_6 та адвоката

ОСОБА_7 розглянувши в залі судових засідань в приміщенні суду Орджонікідзевського району міста Харкова скаргу ОСОБА_6 на постанову слідчого СВ Орджонікідзевського РВ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000604 від 27 травня 2013 року, -

ВСТАНОВИВ:

14 березня 2014 року до суду Орджонікідзевського району міста Харкова надійшла скарга ОСОБА_6 на постанову слідчого СВ Орджонікідзевського РВ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000604 від 27 травня 2013 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 Кримінального кодексу України.

В обґрунтування скарги ОСОБА_6 посилається на те, що вищезазначена постанова слідчим винесена передчасно, оскільки матеріали досудового розслідування вказують на неповноту та не всебічність досудового розслідування, слідчим в порушення діючого законодавства не виконано вимоги щодо захисту особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, досудове розслідування проведено формально, неповно, поверхово, не проведено ряд важливих слідчих дій та зібраних у справі доказів, достатніх для постановлення законного і обґрунтованого рішення.

У судовому засіданні скаржник ОСОБА_6 доводи скарги підтримав у повному обсязі.

Представник ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 у судовому засіданні, також підтримала скаргу в повному обсязі з зазначенням підстав, викладених у скарзі, просила скасувати постанову про закриття кримінального провадження та провести всі необхідні дії для встановлення істини по кримінальному провадженню.

Прокурор ОСОБА_3 ( а також ОСОБА_4 ) у судовому засіданні, вважає що підстав для скасування постанови у слідчого не має, адже він зібрав усі докази, і надав їм належну оцінку.

Слідчий СВ Орджонікідзевського РВ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_5 у судовому засіданні проти скарги заперечував, так як вважає, що підстав для скасування постанови не має, про що свідчать зібрані докази, які надали йому право закрити провадження по справі.

Відповідно до ухвали суду від 14.03.2014 року Орджонікідзевського РВ ГУМВС України в Харківській області було надано суду матеріали кримінального провадження на підставі яких було винесено оскаржувану постанову.

Слідчий суддя, заслухавши думку прокурора, слідчого, пояснення заявника ОСОБА_6 та представника заявника адвоката ОСОБА_7 , дослідивши матеріали справи та матеріали кримінального провадження № 0000604, вважає, що скарга обґрунтована та підлягає задоволенню з наступних підстав:

Статтю 13 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, встановлено, що кожен чиї права та свободи визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в Національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинено особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

27 травня 2013 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань було внесено відомості за № 0000604 щодо зіткнення автомобілю «Ніва Шевролет» д.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_8 та мотоциклу «Сузукі» д.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_6 , яке мало місце 26.05.2013 року на перехресті вул. 17 партз`їзду та пр-ту Московського в м. Харкові, правова кваліфікація ч. 1 ст. 286 Кримінального кодексу України.

14 лютого 2014 року постановою слідчого СВ Орджонікідзевського РВ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_5 кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000604 від 27.05.2013 року, було закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 Кримінального кодексу України на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 Кримінального процесуального кодексу України.

Як вбачається з вищезазначеної постанови про закриття кримінального провадження, слідчим СВ Орджонікідзевського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_5 , було закрито кримінальне провадження у зв`язку з відсутністю ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 Кримінального кодексу України, посилаючись при цьому на наступне: 26.05.2013 року на перехресті вул. 17 Партз`їзду на пр-ту. Московського в м. Харкові, сталося зіткнення автомобілю «Ніва Шевролет», д.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_8 та мотоциклу «Сузукі», д.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_6 , в результаті чого водій ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості у вигляді зачиненого перелому обох кісток правої гомілки у середній третині із зсувом, зачиненого вивиху правого стегна, перелому вертлюжної западини. А також посилаючись на висновок судової автотехнічної експертизи № 1514 від 14.01.2014 року, відповідно до варіантів якої встановити чи знаходились дії водіїв ОСОБА_6 та ОСОБА_8 у причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди, експертним шляхом неможливо. Слідчий дійшов висновку про закриття провадження у справі виходячи с того, що в ході проведеної перевірки об`єктивних даних про те, що дорожньо-транспортна пригода настала в результаті порушення правил дорожнього руху України лише одним водієм транспортного засобу встановлено не було.

Відповідно до ст.ст. 2,7,9 Кримінального процесуального кодексу України, розслідування повинно відбутися з здійсненням засади законності, що передбачає всебічне та повне дослідження обставин кримінального провадження.

Відповідно до вимог ст. 223 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий повинен вжити необхідні дії, спрямовані на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для проведення слідчих дій є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

Згідно положень ст.91 Кримінального процесуального кодексу України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання. При цьому кримінальним процесуальним законом передбачено, що доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Тобто, виходячи із даної норми права, за загальним правилом, визначеним в ч. 1 ст. 92 Кримінального процесуального кодексу України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст.91 Кримінального процесуального кодексу України, покладається на слідчого, прокурора.

Згідно ст.284 Кримінального процесуального кодексу України, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Відповідно до ч. 2 ст. 93 Кримінального процесуального кодексу України, сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій,службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Слідчий обмежившись лише поясненнями свідків та висновком судової автотехнічної експертизи виніс постанову про закриття кримінального провадження.

Приймаючи рішення про закриття кримінального провадження № 0000604 від 27 травня 2013 року слідчим СВ Орджонікідзевського РВ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_5 вимоги щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки всіх зібраних доказів та їх перевірки, дотримані не були. Зокрема слідчим у повній мірі не було досліджено факти та обставини у даному проваджені, їх взаємний зв`язок, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування не проведено ряд слідчих дій. Висновок слідчого ґрунтується лише на поясненнях ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , та висновку автотехнічної експертизи № 1514 від 14.01.2014 року, а оцінка іншим доказам, таким як, огляд місця ДТП, зміст схеми ДТП, первинні покази учасників ДТП та свідків, висновків судової транспортно-трасологічної експертизи № 348/13 від 05.07.2013 року проведеної експертом авто технічних досліджень НДЕКЦ при ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_9 , висновку експерта № 729-А/13 відповідно до якого ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження середнього ступеню важкості, та інше, взагалі не надав.

Так, як вбачається з матеріалів кримінального провадження:

- Не були проведені одночасні допити між ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 з метою усунення протиріч в їх поясненнях;

- Слідчий експеримент було проведено тільки за участю ОСОБА_16 та спеціаліста ОСОБА_17 (без зазначення даних про встановлення його особи). Не були проведені слідчі експерименти з усіма свідками по даному кримінальному провадженню;

- При проведені автотехнічної експертизи слідчим не були порушені питання про встановлення механізму ДТП та її елементів, а саме не поставлені на вирішення експерта наступні питання:

1. Якою була швидкість ТЗ у різні моменти розвитку ДТП (якщо сліди різної довжини або перериваються, на це слід указати)?

2. Яка була швидкість ТЗ з урахуванням пошкоджень, які він отримав при зіткненні?

3. Яка максимально припустима швидкість ТЗ на закругленні дороги даного радіуса?

Оскільки встановлення механізму ДТП: швидкості руху (за наявності слідів гальмування та за пошкодженнями), гальмового та зупинного шляхів, траєкторії руху, відстані, пройденої ТЗ за певні проміжки часу, та інших просторово-динамічних характеристик пригоди, суттєво впливає на вирішення питання при установленні відповідності дій водія ТЗ у даній технічній ситуації технічним вимогам Правил дорожнього руху.

При цьому в постанові про призначення автотехнічної експертизи слідчим не було зазначено, як повинен був діяти водій в даній дорожній обстановці згідно з технічними вимогами правил дорожнього руху, а саме чи відповідали дії водіїв: автомобіля «Ніва Шевролет», д.з. НОМЕР_1 згідно п. 10 ПДР України, а також мотоцикла «Сузукі» д.з. НОМЕР_2 згідно п. 11 ПДР України, з урахуванням висновків судової транспортно-трасологічної експертизи № 348/13 від 05.07.2013 року проведеної експертом автотехнічних досліджень НДЕКЦ при ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_9 ; розташування ТЗ по ширині дороги; ручним та ножним гальмом чи одним з них (яким саме) гальмував водій мотоциклу.

- Тобто слідчим не проведена повторна автотехнічна експертиза (за наявністю всіх підстав) з урахуванням всіх даних та обставин, які містяться в матеріалах кримінального провадження;

- У зв`язку з тим, що ОСОБА_6 в наслідок завданих йому тілесних ушкоджень, як встановлено у судовому засіданні, проходив довготривале стаціонарне, а також амбулаторне лікування і, як зазначив ОСОБА_6 , є дані у лікарняних закладах стосовно того, що у наслідок завданих йому тілесних ушкоджень після ДТП він є інвалідом другої групи, медична документація для підтвердження чого слідчим не була витребувана та долучена до матеріалів кримінального провадження. По кримінальному провадженню не було призначено судово-медичну експертизу з урахуванням медичних показників зі стану здоров`я потерпілого та відомостей з медичної документації, однак ці обставини можуть вплинути на кваліфікацію кримінального правопорушення.

- Не було вирішено питання стосовно визнання ОСОБА_6 потерпілим у кримінальному провадженні, якому були заподіяні тілесні ушкодження;

- Не було проведено ряд інших обов`язкових та необхідних слідчих дій, які могли б встановити особу, з вини якої відбулась дорожньо-транспортна пригода.

Із змісту постанови, не вбачається підстав з яких слідчий встановив відсутність складу кримінального правопорушення, та взагалі дійшов висновку про відсутність складу кримінального правопорушення, так як слідчим не надана оцінка іншим доказам, крім як пояснень ОСОБА_6 и ОСОБА_8 , а також висновку автотехнічної експертизи.

Крім того, закриваючи кримінальне провадження у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, на підставі п.2 ч. 1 ст. 284 КПК України, слідчий не вказує, в діях якої особо, або осіб відсутній склад кримінального правопорушення.

Також, оскаржувана постанова за своєю формою містить порушення норм, встановлених ст.110 Кримінального процесуального кодексу України, оскільки мотивувальна частина постанови не містить відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови , їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 303 Кримінального процесуального кодексу України, оскарженню підлягає рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

Статтею 307 Кримінального процесуального кодексу України, визначено, що за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування слідчий суддя може винести ухвалу про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову в задоволенні скарги; ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову в задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що вищезазначена постанова винесена слідчим без достатніх підстав та з порушенням вимог ст. 284 КПК України, висновки слідчого СВ Орджонікідзевського РВ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження № 0000604 від 27 травня 2013 року, є не вмотивованими та ґрунтуються на неповному та поверхневому досудовому розслідуванні, без ретельного з`ясування всіх обставин справи. Доводи скаржника є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, тому постанова слідчого про закриття кримінального провадження підлягає скасуванню.

При проведенні досудового розслідування органу розслідування слід вжити заходів для встановлення об`єктивної істини, в повному обсязі провести необхідні слідчі дії, за результатом чого необхідно прийняти законне та обґрунтоване рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303, 305, 306, 307, 309, 372 Кримінального процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_6 про скасування постанови про закриття кримінального провадження № 0000604 від 27 травня 2013 року задовольнити.

Постанову слідчого СВ Орджонікідзевського РВ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження від 14 лютого 2014 року у кримінальному провадженні № 0000604 від 27 травня 2013 року скасувати.

Повернути матеріали кримінального провадження № 0000604 від 27 травня 2013 року до СВ Орджонікідзевського РВ ГУМВС України в Харківській області та направити разом з постановою слідчого судді для продовження досудового розслідування.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1