Справа№487/3378/15-к
Провадження №1-кп/487/189/15
В И Р О К
Іменем України
13.05.2015 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду Заводського району м. Миколаєва матеріали кримінального провадження №1-кп/487/349/15 відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, має середню освіту, не одруженого, працюючого машиністом насосної станції КП Миколаївводоканал, зареєстрованаго та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
Досудовим розслідуванням було встановлено, що ОСОБА_5 з 14.09.2014 року по теперішній час перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 як військовозобов*язаний. ОСОБА_5 , який є військовозобов*язаним, у зв*язку з умовами особливого періоду у державі та оголошенням часткової мобілізації до Збройних Сил України на підставі Указу Президента України Про часткову мобілізацію від 21.04.2014 №607/201416.03.2015 року, пройшов обстеження та медичний огляд військово-лікарською комісією, за рішенням якої він визнаний за станом здоров*я придатним до військової служби, та його було включено у список особового складу команди, сформованої ІНФОРМАЦІЯ_3 , і призвано на військову службу за мобілізацією до в/ч НОМЕР_1 (Національна гвардія) АДРЕСА_2 .

Всупереч вимогам ст. 65 Конституції України, ст.ст. 1, 22 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, ст. 39 Закону України Про військовий обов*зок і військову службу ОСОБА_5 , не бажаючи виконувати свій конституційний обов*язок та проходити військову службу, маючи намір ухилитися від призову за мобілізацією, будучи придатним за станом здоров*я для проходження військової служби, та не маючи правових підстав для відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, достовірно знаючи, що йому необхідно з*явитися до військового комісаріату під час мобілізації, знаючи про призов, усвідомлюючи протиправність своїх дій, 16.03.2015 року отримав під розпис повістку про прибуття з відповідними речами до пункту збору до Заводського РВК, який знаходиться за адресою: м. Миколаїв, вул. Пушкінська, 69-А, у визначений в повістці час о 09.00 год. 17 березня 2015 року не прибув, та не повідомив причин свого неприбуття.

Таким чином військовозобов*язаний ОСОБА_5 в порушення вимог Закону України Про затвердження Указу Президента України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, ст. 39 Закону України Про військовий обов*язок і військову службу, не маючи наміру 17.03.2015 року о 9.00 год. та у подальшому з*явитись до ІНФОРМАЦІЯ_4 , з метою ухилитись від призову на військову службу за мобілізацією, будучи придатним за станом здоров*я для проходження військової служби, не маючи правових підстав на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, діючи з прямим умислом, протизаконно припинив виконувати свій конституційний обов*язок по захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України.

Як вбачається з наданих до суду матеріалів кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000006 від 20.03.2015 р., слідчим СВ Заводського РВ ММУ УМВС України у Миколаївській області за погодженням з прокурором прокуратури Заводського району м. Миколаєва 27.04.2015 року була висунута підозра ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України.

Після повідомлення про підозру, 30 квітня 2015 року між підозрюваним ОСОБА_5 та старшим прокурором прокуратури Заводського району м. Миколаєва ОСОБА_3 була укладена угода про визнання винуватості, за умовами якої підозрюваний ОСОБА_5 зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні, при необхідності сприяти розслідуванню кримінального провадження у з*ясуванні обставин щодо виявлення та припинення інших відомих йому подібних кримінальних правопорушень. Згідно даної угоди сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ст. 336 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке повинен понести ОСОБА_5 у вигляді двох років позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України із звільненням від відбування покарання з іспитовим строком один рік, з покладенням обов*язків відповідно до п.п. 2, 3, 4 (періодичність 1 раз в місяць) ч. 1 ст. 76 КК України. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягає на її затвердженні. Обвинувачений свою вину у скоєні вказаного кримінального правопорушення визнав повністю.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Злочин, передбачений ст. 336 КК України, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винним, віднесений, згідно з положеннями ст. 12 КК України, до категорії злочинів середньої тяжкості, а отже угода відповідає вимогам закону.

Судом встановлено, що угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим укладена добровільно без застосування насильства, примусу, погроз та не є наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Таким чином, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим в підготовчому судовому засідання згідно п.1 ч.3 ст. 314 КПК України та призначення обвинуваченому узгодженої між сторонами міри покарання.

Цивільній позов по справі не заявлено.

Процесуальні витрати та речові докази відсутні.

Запобіжний захід не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 370, 371, 373, 374, 468-470, 472-476 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 30 квітня 2015 року між старшим прокурором прокуратури Заводського району м. Миколаєва та ОСОБА_5 у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_5 , внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000006 від 20 березня 2015 року.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, і призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_5 від призначеного покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік, зобов`язавши його на підставі ст. 76 КК України: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1