Справа № 375/2216/13-к
Провадження № 1-кс/375/1/14

У Х В А Л А
про скасування постанови про закриття

кримінального провадження

03.01.2014 року слідчий суддя Рокитнянського районного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю скаржника ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , заступника начальника СВ Рокитнянського РВ ГУ МВС України у Київській області ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Рокитне скаргу ОСОБА_3 на постанову заступника начальника СВ Рокитнянського РВ ГУ МВС України у Київській області ОСОБА_5 від 03.12.2013 року

про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000012 від 15.12.2012 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

25.12.2013 року ОСОБА_3 звернувся до суду із даною скаргою, якою просить скасувати постанову заступника начальника слідчого СВ Рокитнянського РВ ГУ МВС України у Київській області ОСОБА_5 від 03.12.2013 року про закриття кримінального провадження за ч.2 ст.125 КК України. В обгрунтування скарги посилається на те, що 14.04.2012 року ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 своїми умисними протиправними діями, які виразилися у нанесенні йому ударів ногами, руками, дерев`яним кілком та дерев`яним держаком по голові та різних частинах тіла, заподіяли йому умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я. Ввважає, що оскаржувана постанова являється необґрунтованою та такою, що винесена з порушенням вимог ст.ст.85, 94 КПК України, виходячи з того, що: слідчим не було звято до уваги його покази та покази свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 щодо викладених ним обставин та змісту вироку Рокитнянського районного суду, на котрий посилається слідчий і яким вкотре підтверджується факт нанесення йому сім`єю ОСОБА_12 тілесних ушкоджень; відповідно до ухвали Апеляційного суду Київської області вказаний вирок суду не може бути підставою для закриття кримінального провадження по факту нанесення ОСОБА_3 легких тілесних ушкоджень у зв`язку із відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення. Окрім того, з вироку не вбачається стану необхідної оборони у гр.. ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ; в порушення вимог ст.94 КПК України слідчий не дав належної оцінки наявним у матеріалах кримінального провадження доказам, якими прямо підтверджується факт нанесення йому тілесних ушкоджень.

Припускає, що слідчий має власний інтерес чи зацікавленість в неповноті проведення досудового слідства у вказаному кримінальному провадженні і в тому числі щодо належного зібрання речових доказів по справі. Зазначає, що оскаржувана постанова виносилася фактично на підставі необґрунтованих, зацікавлених та не досліджених належним чином показів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .. Також слідчим не виконані в повному обсязі вимоги ухвали апеляційного суду Київської області щодо вчинення слідчих дій.

В судовому засіданні ОСОБА_3 скаргу підтримав за викладених у ній обставин та підстав і просив задовольнити. Також уточнив, що незаконність постанови полягає в тому, що слідчим не було проведено допиту свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 Кухарчука ОСОБА_15 , не було проведено перехресного допиту вказаних свідків. Також уточнив, що він особисто не викликався слідчим і ним не заявлялися клопотання про вчинення таких процесуальних дій.

Підтримав позицію свого довірителя і представник скаржника адвокат ОСОБА_4 , який суду показав, що оскаржувана постанова є незаконною, оскільки слідчим не було проведено перехресного допиту свідків, клопотання про допит яких не заявляв його довіритель, оскільки надіявся на законність слідства. Безпідставним вважає і посилання слідства на вирок Рокитнянського районного суду щодо невинуватості ОСОБА_6 , ОСОБА_13 та ОСОБА_8 в заподіянні останніми умисних легких тілесних ушкоджень ОСОБА_3 і що підтверджується також ухвалою Апеляційного суду Київської області за апеляцією ОСОБА_3 .. Зазначає, що слідство проведено упереджено та однобічно, а тому оскаржувану постанову просить скасувати.

Заступник начальника СВ Рокитнянського РВ ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_5 , постанова якого оскаржується, скаргу ОСОБА_3 вважає необґрунтованою та просить у задоволенні останньої відмовити посилаючись на те, що ним у кримінальному провадженні проведені всі необхідні слідчі дії. Разом з тим, визнав, що посилання у оскаржувані постанові на вирок суду не цілком відповідають змісту вироку, а висновок оскаржуваної постанови за змістом її резолютивної частини є неповним, а саме, що не зазначено осіб, в діях яких слідством встановлено відсутність кримінального правопорушення.

Просив у задоволенні скарги відмовити.

Заслухавши скаржника, його представника, заступника начальника СВ Рокитнянського РВ ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_5 , дослідивши матеріали кримінального провадження № 0000012 від 15.12.2012 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, вважаю, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень ч.1, 2 ст.9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Відповідно до вимог ст.91 КПК України доказуванню у кримінальному провадженні підлягають: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання, а сам процес доказування полягає доказування у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Обовязок доказування вказаних обставин за вимогами статті 92 згаданого Кодексу, за винятком доказування належності та допустимості доказів, даних щодо розміру процесуальних витрат та обставин, які характеризують обвинуваченого, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого. В даному випадку такий обов`язок покладався на начальника СВ Рокитнянського РВ ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_5 , який після отримання матеріалів кримінального провадження з апеляційного суду Київської області для продовження досудового розслідування у відповідності до ст.99 КПК України мав перевірити всі обставини по факту нанесення ОСОБА_3 умисних легких тілесних ушкоджень і в тому числі шляхом допиту свідка ОСОБА_8 та проведення інших необхідних слідчих дій для всебічного і повного зясування обставин справи, оцінки кожного доказу зокрема та їх сукупності з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення щодо наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення в діях ОСОБА_6 , ОСОБА_13 та ОСОБА_8 і на чому наголошувалося в ухвалі Апеляційного суду Київської області від 23.09.2013 року.

На разі, заступником начальника СВ Рокитнянського РВ ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_5 такі вимоги закону в повному обсязі виконані не були і що на переконання суду не давало йому підстав для закриття кримінального провадження за відсутності в діянні складу кримінального правопорушення. Більше того, зі змісту резолютивної частини оскаржуваної постанови не зрозуміло в діянні яких осіб відсутній склад кримінального правопорушення і якого саме, оскільки про це прямо в ній не зазначено і що вказує на неповноту висновків досудового розслідування.

Крім того, суд погоджується з доводами скаржника та його представника у судовому засіданні в тім, що слідчий безпідставно посилається в оскаржуваній постанові на вирок Рокитнянського районного суду Київської області від 02.07.2013 року щодо ОСОБА_3 за ч.1 ст.125 КК України, як на доказ відсутності вини у умисному нанесенні ОСОБА_6 , ОСОБА_13 та ОСОБА_8 Мариничу ОСОБА_16 легких тілесних ушкоджень. Його посилання в тім, що за висновками вказаного вироку суду спричинення легких тілесних ушкоджень ОСОБА_3 було вчинено з метою припинення протиправних дій останнього щодо ОСОБА_6 , тобто заходами необхідної оборони з метою захисту від суспільно-небезпечного посягання і негайного його відвернення чи припинення щодо ОСОБА_6 гр.. ОСОБА_13 та ОСОБА_8 і що виразилося в правомірному захисті шляхом заподіяння ОСОБА_3 достатньої шкоди та що відповідало небезпеці посягання й обстановці захисту, не ґрунтуються на висновках вироку суду та сукупності інших отриманих у справі доказів.

Викладене дає суду підстави стверджувати про однобічність та неповноту проведеного досудового розслідування. Обставини кримінального провадження, передбачені ст.91 КПК України, залишаються бути нез`ясованими у повному обсязі, слідством не надано оцінки кожному отриманому доказу зокрема з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, а сукупності зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку і у зв`язку із чим оскаржувана постанова не може вважатися законною та підлягає скасуванню і що узгоджується з положеннями ст.307 КПК України.

Доводи в судовому засіданні заступника начальника СВ Рокитнянського РВ ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_5 щодо законності оскаржуваної постанови та вчинення ним всіх необхідних слідчих дій у оскаржуваному кримінальному провадженні є безпідставними. В судовому засіданні останній погодився, що посилання у оскаржуваній постанові на вирок Рокитнянського районного суду не є змістовними, а висновок постанови за змістом її резолютивної частини є неповним.

Під час досудового розслідування кримінального провадження органу досудового слідства необхідно більш вимогливо поставитися до виконання вимог ст.ст. 91, 92, 99 КПК України щодо збирання та послідуючої оцінки отриманих у кримінальному провадженні доказів з дотриманням вимог статті 94 вказаного Кодексу (Слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.) з огляду на викладені у даній постанові виявлені порушення при провадженні досудового розслідування.

Керуючись ст.ст. 9, 89, 91-93, 95, 99, 225, 303, 306, 307 КПК України,

УХВАЛИВ:

Скасувати винесену 03.12.2013 року заступником начальника СВ Рокитнянського РВ ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_5 постанову про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000012 від 15.12.2012 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України.

Копію даної постанови направити до відома та відповідного реагування прокурору Рокитнянського району Київської області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1