Справа № 420/2006/15-к
Провадження № 11кп/782/280/15
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Луганської області у складі:

головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю секретаря: ОСОБА_4

прокурора: ОСОБА_5

захисника: ОСОБА_6

розглянувши 18 січня 2016 року у відкритому судовому засіданні в залі суду в міста Сєвєродонецька кримінальне провадження за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Новопсковського районного суду Луганської області від 8 жовтня 2015 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Данилівна Біловодського району Луганської області, не одруженого, не працюючого, раніше судимого 01.07.2010 року Біловодським районним судом Луганської області за ч.1 ст.309 КК України до 3 років позбавлення волі, звільненому 01.07.2013 року по відбуттю строку покарання, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: Луганська область Станічно-Луганський район с.Верхній Мінченок ,

визнано винним: за ч.2 ст.121 КК України та призначене покарання 7 років 6 місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ураховано з 19.05.2015 року, запобіжний захід залишено тримання під вартою, питання про речові докази вирішені відповідно до вимог ст.100 КПК України,

ВСТАНОВИЛА:
За вироком суду ОСОБА_7 визнано винним у тому, що він 13 травня 2015 року в 17 годин знаходячись в районі будинку АДРЕСА_2 у стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків, маючі намір на спричинення телісних ушкоджень, наніс удар рукою в обличчя ОСОБА_8 , від чого він впав на землю. У подальшому ОСОБА_7 використовуючи дерев`яну палку наніс по голові Резнікова 3-4 удари, у результаті чого останньому були спричинені тяжкі телісні ушкодження у вигляді: забитої рани в центрі тім`яно-потиличної області, в правій тем`яно скроневої області, сандо лобної ділянки зліва, синець повік правого ока, крововиливи у м`які покрови голови збоку їх внутрішньої поверхні, перелом кісток склепіння та основи черепа, гематома під твердою мозковою оборочкою, розтрощення тканини головного мозку, крововилив в м`які мозкові оболонки і в тканину головного мозку, що спричинило його смерть. Смерть ОСОБА_8 настала через деякий час після заподіяння йому тілесних ушкоджень від тупої травми голови з переломом кісток черепа, крововиливом під оболонки та у тканину головного мозку, що ускладнилося розвитком набряку тканини головного мозку.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 наводить доводи невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи, неправильного застосування кримінального закону. Суд даючи правову оцінку діям ОСОБА_7 не врахував ст.27 Конституції України, Постанову Пленуму Верховного суду України від 24.04.2002 року, та невірно кваліфікував дії обвинуваченого по ст.121 ч.2 КК України, замість ст.124 КК України. Вказує, що у судовому засіданні було встановлено, що в обвинуваченого не було прямого умислу на спричинення потерпілому тяжких тілесних пошкоджень. Поведінка потерпілого свідчила про реальну загрозу здоров`ю та життю зразу кілька особам у тому числі і обвинуваченому. У мотивувальній частині вироку фактично сформульоване обвинувачення ОСОБА_7 за ст.124 КК України як навмисне спричинення тяжких телісних ушкоджень, здійснених при перевищенні меж необхідної оборони, що спричинило смерть ОСОБА_8 , однак суд безпідставно визнав винним обвинуваченого за ч.2 ст.121 КК України. У судовому засіданні свідки ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , вказали, що потерпілий служив у десанті, займався боксом та зловживав спиртними напоями. За місцем мешкання характеризувався негативно, неодноразово бив селян. В день пригоди вів себе агресивно, по відношенню до свідків, та обвинуваченого. ОСОБА_7 для запобігання неправомірних дій потерпілого не використовував спеціально пристосоване знаряддя для нанесення телісних ушкоджень або зброю, а скористався обгорілою палкою, яка попалася йому на очі з метою захисту та оборони. Просить вирок суду змінити, перекваліфікувати дії ОСОБА_7 на ст.124 КК України, призначивши покарання в межах санкції цієї статті.

В апеляції обвинувачений ОСОБА_7 вказує, на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неправильного застосування кримінального закону. Суд даючи правову оцінку його діям не врахував ст.27 Конституції України, Постанову Пленуму Верховного суду України від 24.04.2002 року, та невірно кваліфікував його дії по ст.121 ч.2 КК України, замість ст.124 КК України. Вказує, що у судовому засіданні було встановлено, що в нього не було прямого умислу на спричинення потерпілому тяжких тілесних пошкоджень. Поведінка потерпілого свідчила про реальну загрозу здоров`ю та життю зразу кілька особам у тому числі і йому. У мотивувальній частині вироку фактично сформульоване обвинувачення за ст.124 КК України як навмисне спричинення тяжких телісних ушкоджень, здійснених при перевищенні меж необхідної оборони, що спричинило смерть ОСОБА_8 , однак суд безпідставно визнав його винним за ч.2 ст.121 КК України. У судовому засіданні свідки ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , вказали, що потерпілий служив у десанті, займався боксом та зловживав спиртними напоями. За місцем мешкання характеризувався негативно, неодноразово бив селян. В день пригоди вів себе агресивно, по відношенню до свідків, та до нього, для запобігання неправомірних дій потерпілого не використовував спеціально пристосоване знаряддя для нанесення телісних ушкоджень або зброю, а скористався обгорілою палкою, яка попалася йому на очі з метою захисту та оборони. Просить вирок суду змінити, перекваліфікувати його дії на ст.124 КК України, призначивши покарання в межах санкції цієї статті.

Заслухавши суддю-доповідача, захисника, який підтримав доводи своєї апеляції, а також апеляції обвинуваченого, прокурора, який вважає апеляції безпідставною, а вирок суду законним та обґрунтованим, вивчивши матеріали провадження та дослідивши наведені в апеляційній скарзі доводи, провівши судові дебати колегія суддів вважає, що апеляції не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_7 у скоєні правопорушення за ч.2 ст.121 КК України за обставин встановлених судом, підтверджується зібраними та перевіреними судом доказами, та відповідає фактичним обставинам справи.

Так, допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_11 пояснив, що 13 травня 2015 року в 17 годин знаходячись біля будинку АДРЕСА_2 ОСОБА_12 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 передували у нього в гостях. Останній раніше бив його, а також його брата. Після того як ОСОБА_8 кілька разів вдарив ОСОБА_12 ОСОБА_7 не стерпів та вдарив його 3-4 рази палкою по голові. Після першого удару ОСОБА_8 не опирався і можна було припинити бійку.

Свідок ОСОБА_12 у судовому засіданні пояснила, що вона з ОСОБА_7 пішли у гості до ОСОБА_13 , де вживали разом спиртні напої. Коли з будинку пішли ОСОБА_14 та ОСОБА_7 . ОСОБА_8 почав чіплятися до ОСОБА_15 , вдарив його. На запитання навіщо він це зробив, ОСОБА_8 відповів, що в нього залишилися боксерські навички. Потім ОСОБА_8 почав чіплятися до неї. Через деякий час повернулися ОСОБА_7 та ОСОБА_14 , який почав запитувати ОСОБА_8 навіщо він вдарив його брата, почалась сварка, яку ОСОБА_12 намагалась зупинити, однак ОСОБА_8 вдарив її 2 раза по обличчю. ОСОБА_7 вдарив ОСОБА_8 в обличчя, від чого він впав, намагався встати, схопився за палку, яку ОСОБА_7 вибив. В подальшому ОСОБА_16 вдарив ОСОБА_8 по ногам, а потім 2-3 рази по голові. Після отримання ударів ОСОБА_8 лежачі на землі дихав, але швидку допомогу ніхто не визвав. Після першого удару можливо було зупинити бійку, однак у ОСОБА_7 була злість на ОСОБА_8 а тому не він зупинив бійку.
Згідно протоколу огляду місяця події від 15.05.2015 та фото таблиці до нього місцем огляду є частина місцевості розміром 3x5 метрів, яка розташована в 3 км від автодороги зі сполученням Н.Тепле-Крепей та в 10 метрах від кута домоволодіння, яке розташоване: АДРЕСА_2 . Дана частина місцевості розташовується у лісосмузі в 5 метрах від входу до лісосмуги проходом всередину лісосмуги, на даній частині місцевості мається труп чоловічої статі. В протоколі зазначено, що проходом 10 метрів до будинку і 3 метри до входу в будинок з правої сторони мається дерев`яна палка, яка має обвуглену частину внаслідок термічного згорання (а.с.51-56).
Згідно висновку експерта № 4 від 20.05.2015 причиною смерті ОСОБА_8 є тупа травма голови з переломом костей черепу, крововиливами під оболонку та у тканину головного мозку, що ускладнилась розвитком набряку тканини головного мозку. При судово-медичній експертизі трупу пошкоджень встановлені наступні тілесні пошкодження: забиті рани - в центрі тім`яно-потиличної ділянки, в правій тім`яно-скроневій області; садно лобової області зліва, синець повік правого ока; крововиливи в м`які покрови голови з боку їх внутрішньої поверхні; перелом кісток склепіння та основи черепу; гематома під твердою мозковою оболонкою; розтрощення тканини головного мозку; крововиливи під м`які мозкові оболонки та у тканину головного мозку. Всі перелічені ушкодження мають ознаки прижиттєвості та утворились у результаті не менш ніж від трьох контактно-травматичних взаємодій з тупим твердим предметом (предметами) з обмеженою контактуючою поверхнею, яка в ушкодженнях не відобразилась. Смерть ОСОБА_8 наступила не одразу після спричинення йому усіх тілесних ушкоджень, а через проміжок часу, ймовірніше, обчислюваний від декілька хвилин до декілька годин. За ступенем тяжкості вище перелічені ушкодження носять ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя в момент спричинення. Між вище переліченими ушкодженнями та смертю мається прямий причинно-наслідковий зв`язок. Можливість виникнення вищевказаних тілесних ушкоджень в результаті нанесення ударів палкою, наданою на експертизу, не виключається (а.с.62-65).
Доводи захисника, та обвинуваченого про безпідставну кваліфікацію дій ОСОБА_7 за ч.2 ст.121 КК України, оскільки дії обвинуваченого слід було кваліфікувати за ст.124 КК України, колегія суддів вважає безпідставними.
Такий висновок колегії суду ґрунтується на тому, що відповідно до Постанови пленуму Верховного суду України № 1 від 26 квітня 2002 року «Про судову практику у справах про необхідну оборону» пункт 5 щоб установити наявність або відсутність ознак перевищення меж необхідної оборони, суди повинні враховувати не лише відповідність чи невідповідність знарядь захисту і нападу, а й характер небезпеки, що загрожувала особі, яка захищалася, та обставини, що могли вплинути на реальне співвідношення сил, зокрема: місце і час нападу, його раптовість, неготовність до його відбиття, кількість нападників і тих, хто захищався, їхні фізичні дані (вік, стать, стан здоров`я) та інші обставини.
У результаті допита у судовому засіданні свідків ОСОБА_17 , ОСОБА_12 було достовірно встановлено, що після того, як обвинувачений вдарив рукою в лице ОСОБА_18 , який лежачи схопився за палку, реальної загрози життю або здоров`ю ОСОБА_7 або іншім свідкам не існувало, однак ОСОБА_16 взявши палку, діючи навмисно наніс потерпілому удари у життєво - важливий орган голову. Вказані свідки вказали, що інцидент можна було припинити після отримання потерпілим першого удару по обличчю.
З урахуванням наведеного у діях обвинуваченого не вбачається ознак кримінального правопорушення передбаченого ст.124 КК України.
У судовому засіданні чуд повно та всебічно дослідив усі докази, та надав їм належну оцінку.

З наведених підстав апеляції захисника та обвинуваченого задоволенню не підлягають.

За таких обставин суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_7 оскільки він дії передбачені ст.121 ч.2 КК України, а саме скоїв умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

При обранні покарання обвинуваченому суд вірно згідно з ст.65 КК України врахував ступінь важкості скоєного правопорушення, яке у порядку ст.12 КК України віднесено до категорії тяжких, особу обвинуваченого який раніше судимий, обтяжуючою по справі обставиною є здійснення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння, та з урахуванням того, що від дій ОСОБА_7 настала смерть потерпілого обґрунтовано призначив йому покарання у вигляді позбавлення волі.

Призначена міра покарання є відповідною скоєному правопорушенню, необхідною та достатньою виправлення ОСОБА_7 .

Підстав для застосування ОСОБА_7 ст.ст. 69, 75 КК України колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 408 КПК України колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Вирок Новопсковського районного суду Луганської області від 8 жовтня 2015 року відносно ОСОБА_7 залишити без змін, апеляції захисника ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_1