Справа № 182/4304/15-к
Провадження № 1-кп/0182/49/2016
У Х В А Л А
Іменем України
23.02.2016 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі
головуючого судді: ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2
за участю прокурора: ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
потерпілої ОСОБА_5
представників потерпілої ОСОБА_6 , ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі кримінальне провадження №0001372 стосовно ОСОБА_8 за правовою кваліфікацією ч.2 ст.121 КК України, -
в с т а н о в и в:
В провадженні Нікопольського міськрайонного суду знаходиться кримінальне провадження стосовно ОСОБА_8 за правовою кваліфікацією ч.2 ст.121 КК України.
Кримінальне провадження знаходиться на стадії дослідження доказів.
Стосовно обвинуваченого ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою.
Обвинувачений проти клопотання прокурора заперечував та просив суд змінити йому запобіжний захід на домашній арешт.
Захисник обвинуваченого, потерпіла та її представники підтримали клопотання ОСОБА_8 .
Вислухавши думку сторін кримінального провадження, суд дійшов висновку, що підстав для продовження обраного обвинуваченому запобіжного заходу не має, а тому клопотання обвинуваченого та його захисника підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обг`рунтованої підозри у вчинені особою кримінального правопорушення, а також наявності ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може переховуватися від органів досудового розслідування, вплинути на потерпілих та свідків з метою зміни свідчень, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Пунктом 3 ст. 5 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, практикою Європейського суду з прав людини, визначено, що запобіжний захід у вигляді утримання під вартою не може бути виправданий очікуваним покаранням у вигляді позбавлення волі.
Згідно ст. 183 КПК України, тримання під вартою, є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
З рішення Європейського суду від 06.12.2007 року, по справі «Попков проти Росії» вбачається, що підозрюваний, обвинувачений повинен бути звільнений на час розгляду справи, якщо державні органи не можуть надати достатньо вагомих підстав, що виправдовують його утримання під вартою. Влада зобов`язана надати переконливі підстави для будь-якого самого мінімального терміну утримання під вартою.
Згідно з тією ж практикою Європейського суду, тривале утримання під вартою може бути виправдане по конкретній справі тільки за наявності специфічних ознак суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості перевершує правило поваги до свободи особистості.
Вислухавши думку прокурора, потерпілої та її представників, обвинуваченого та його захисника, суд приходить до висновку про необхідність змінити обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу з тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Так, відповідно до ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, а за клопотанням сторони обвинувачення або захисту, суд має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. При цьому, вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України.
Виходячи з того, що обвинувачений ОСОБА_8 тривалий час утримується під вартою, має постійне місце проживання в смт. Червоногригорівка Нікопольського району Дніпропетровської області, у кримінальному провадженні дослідженні всі докази, допитані свідки та потерпіла, суд вважає, що на теперішній час відсутні ризики передбачені ч.1 ст.177 КПК України. Тяжкість злочину в якому підозрюється ОСОБА_8 , не є достатньою підставою для тримання його під вартою.
Застосовуючи до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, суд вважає за необхідне покласти на обвинуваченого додаткові обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України та зобов`язати обвинуваченого: за викликом суду та прокурора прибути до місця виклику; повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.
Керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 181, 194, 331, 350 КПК України, -
у х в а л и в:
У задоволенні клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 - відмовити.

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_4 , задовольнити.
Змінити обвинуваченому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід з тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, строком на два місяці з дня винесення даної ухвали, зобов`язавши його не залишати житло, а саме буд. АДРЕСА_1 у період доби з 20 годин до 07 години наступної доби.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_8 зобов`язання:
-прибувати за кожною вимогою до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області та прокурора;
-повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та роботи.
Звільнити ОСОБА_8 з-під варти в залі суду.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1