Справа № 1328/1-250/11 Головуючий у 1 інстанції: О.І. Баєва
Провадження № 11/1390/1142/12 Доповідач: Данко В. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2012 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді Данка В.В.

суддів Белени А.В., Грищука В.О.,

з участю прокурора Ковальчука Т.О.

обвинувачених ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_1 за ч.2 ст.121 КК України, ОСОБА_2 за ч.2 ст.121 КК України за апеляціями прокурора Крикливця Д.Є., обвинуваченого ОСОБА_2 на постанову Шевченківського районного суду м. Львова від 26 червня 2012 року,

в с т а н о в и л а :

Постановою Шевченківського районного суду м. Львова від 26 червня 2012 року кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_1, ОСОБА_2 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, повернуто прокурору Шевченківського району м. Львова для проведення додаткового розслідування.

Запобіжний захід ОСОБА_1, ОСОБА_2 залишено без змін - взяття під варту.

Органами досудового слідства ОСОБА_1 обвинувачується в тому, що 09.12.2009 року, близько 19.00 год., перебуваючи в стані алкогольного спяніння та, знаходячись на дачних ділянках, що на відстані приблизно 1500 метрів від будинку № 48 по вул. Миколайчука, що у м. Львові, за попередньою змовою в групі осіб разом із ОСОБА_2, після розпивання спиртних напоїв, на грунті раптово виниклого словесного конфлікту між ними та потерпілим ОСОБА_3, умисно нанесли потерпілому численні удари палицею, руками та ногами по тулубу і голові, спричинивши, згідно з висновком судово-медичної експертизи № 1027/2009 від 11.12.2009 року, два синці в чоловій ділянці з 2-ма саднами на їх тлі різної форми і розміру, синець на повіках правого ока з раною на верхній повіці, та крововиливом в білкову оболонку ока назовні від рогівки, синець на повіках лівого ока, осадження шкіри та подряпину на оці, три крововиливи на слизовій оболонці в ділянці верхньої губи зліва, лівої та правої щоки з раною на тлі крововиливу верхньої губи, крововилив з раною на нижній губі посередині; два синці на обох вушних мушлях, три підшкірні крововиливи в чоловій ділянці більше справа в лівій скронево-тім'яній ділянці і на всій ділянці потилиці, вогнищевий крововилив в м"які оболонки лівої скронево-тім"яної часток; поверхневу, горизонтально розташовану рану в верхній третині передньої ділянки шиї смугастої форми з осадженими краями та синцями по кінцях; чотирнадцять синців різних розмірів і форми в нижній третині шиї справа на грудній клітці справа, верхній третині, на правому плечовому суглобі і на задніх поверхнях лівого плечового суглобу. Одинадцять синців різних розмірів без чітких контурів на задньо-зовнішніх поверхнях обох сідниць на колінах і на гомілках по передньо-зовнішніх поверхнях, синці на тильних поверхнях обох китиць, на правому передпліччі, в нижній третині і 2-4-5 у пальцях лівої китиці; 10 синців смугастої, видовженої форми з просвітами між смугами на обох стегнах по різних поверхнях. Дванадцять синців такого ж характеру з просвітами між смугами, які розташовані на задній поверхні лівого плеча, лівого стегна, і на спині зліва. Майже суцільний синець з масивним підшкірним крововиливом на лівій сідниці, який доходить до поперекової ділянки на якому проглядаються шість смугастих, з просвітами синців, які накладаються одні на другі, по три в різному напрямку і мають вигляд "решітки"; синець в ділянці правої лопатки з внутрішньо-шкірним крововиливом на його тлі, масивний крововилив в м'які тканини спини справа, підшкірний крововилив на спині зліва, крововилив в ліву навколониркову клітковину, крововилив під плевру і в товщу тканини на задній поверхні нижньої частини лівої легені; крововилив в черевну порожнину/3 л рідкої крові/, вогнищевий крововилив в ділянці сонячного сплетіння, розрив капсули і тканини на задній поверхні лівої частки печінки, які є прижиттєвими були спричинені тупими предметами, твердими, незадовго до настання смерті потерпілого. Тупа травма голови, а саме підшкірний крововилив в лівій скронево-тім'яній ділянці з вогнищевим крововиливом в м'які оболонки головного мозку цієї ж ділянки на момент спричинення відповідали тяжкому тілесному ушкодженню за ознакою загрози для життя. Тупа травма живота, а саме вогнищевий крововилив в ділянці сонячного сплетіння, розрив капсули і тканини лівої частки печінки, що спричинило крововилив в черевну порожнину відноситься до тяжкого тілесного ушкодження за ознакою загрози для життя в момент спричинення і в даному випадку перебуває у причинному зв'язку із настанням смерті. Решта ушкоджень в сукупності (множинні синці на різних ділянках тіла, підшкірні крововиливи на різних ділянках тіла, крововилив в ліву легеню) також можна віднести до тяжких тілесних ушкоджень в зв'язку з перерозподілом крові з кровоносних судин під шкіру та в м'які тканини.

На постанову суду прокурор, який брав участь в розгляді справи судом першої інстанції, подав апеляцію, в якій просить постанову скасувати, а кримінальну справу скерувати в Шевченківський районний суд м. Львова для розгляду по суті іншим складом суду. В обґрунтування апеляційних вимог прокурор покликається на те, що постанова є необґрунтованою, такою, що винесена без достатніх підстав та не у відповідності до фактично встановлених обставин у справі. Зокрема зазначає, що на виконання судового доручення СЧВ Шевченківського РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області було виконано ряд слідчих дій, що дало змогу з"ясувати усі питання, викладені у постанові про судове доручення. Судом в мотивувальній частині постанови зазначено, що не надано відомостей про рішення, що прийнято за скаргами підсудних на побиття їх працівниками Шевченківського РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області під час затримання та до передачі матеріалів кримінальної справи слідчому. Листом прокуратури району від 21 травня 2012 року суд повідомлено, що 03 листопада 2011 року матеріали перевірки (матеріали про відмову у порушенні кримінальної справи за зверненням ОСОБА_1, ОСОБА_2П.) скеровані у Шевченківський районний суд м. Львова і вони до прокуратури за період 2011 2012 р.р. не поверталися.

В апеляції обвинувачений ОСОБА_2 просить закрити справу та звільнити його з-під варти, застосувати ст.69 КК України, при цьому покликається на те, що злочин вони не вчиняли; слідчі дії, експертизи підтверджують їхню непричетність до вчинення злочину; не здобуто жодних доказів його причетності до інкримінованого злочину; під час нового судового розгляду також не була доведена його участь у вчиненому злочині; тримання під вартою вказує на грубе порушення його прав та є недопустимим; просить врахувати те, що в нього четверо малолітніх дітей, хворіє туберкульозом легенів, хвора мати.

Заслухавши доповідь судді, виступ прокурора на підтримку внесеної апеляції, обвинувачених ОСОБА_1 та ОСОБА_2, які заперечили апеляцію прокурора та підтримали апеляцію ОСОБА_2 та, обговоривши наведені в апеляції доводи й, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляцію прокурора слід задовольнити, а апеляцію обвинуваченого ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанова суду про повернення справи на додаткове розслідування підлягає скасуванню з таких підстав.

При розгляді справи суд першої інстанції допустив істотне порушення кримінально-процесуального закону, що відповідно до п.3 ч.1 ст.367 КПК України 1960 року є підставою для скасування судового рішення.

За змістом ст.281 КПК України 1960 року та роз'яснень, що містяться у п.8, п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 11 лютого 2005 року № 2 „Про практику застосування судами України законодавства, що регулює повернення кримінальних справ на додаткове розслідування, повернення справи на додаткове розслідування зі стадії судового розгляду допускається з мотивів неповноти або неправильності досудового слідства лише тоді, коли ця неповнота або неправильність не може бути усунута в судовому засіданні. Якщо суд має змогу усунути виявлені недоліки досудового слідства під час судового розгляду шляхом вчинення процесуальних дій, в тому числі давання судових доручень в порядку, передбаченому ст.315-1 КПК України, направлення справи на додаткове розслідування є неприпустимим.

Рішення про повернення справи на додаткове розслідування суд першої інстанції мотивував тим, що станом на 26 червня 2012 року судове доручення в повному обсязі не виконане, суду не представлено відомостей про прийняте рішення за скаргами підсудних на незаконні методи досудового слідства, а саме обставин, що стосуються їх побиття працівниками Шевченківського РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області під час затримання і до передачі матеріалів кримінальної справи слідчому.

Повернення справи на додаткове розслідування з таких мотивів не ґрунтується на нормах закону.

Судом першої інстанції дано вказівку органу досудового розслідування провести додатковий огляд місця події та відтворення обстановки та обставин події, провести ретельний огляд речових доказів та вирішити їх долю, встановити та доставити в суд для допиту як свідка господаря дачної ділянки, на якій було виявлено труп ОСОБА_3 та ін. (т.3, а.с.116).

Слідчим при виконанні судового доручення було проведено огляд місця події, допитано свідків ОСОБА_4 (з 1997 року по даний час голова садівничого товариства "Самоцвіт", що в урочищі Голоско Шевченківського р-ну м. Львова, до травня 2011 року працювала директором управи об"єднання садівників городників Львівщини), ОСОБА_5, ОСОБА_6, відтворення обстановки і обставин події за участі потерпілої ОСОБА_5, свідка ОСОБА_6, підсудного ОСОБА_2, ОСОБА_1, оглянуто предмети та винесено постанову про визнання предметів не речовими доказами, слідчим зроблено запит в управління Держкомзему щодо реєстрації садово дачного кооперативу, який розташований на земельній ділянці між вул. Миколайчика,48 та ОСОБА_7 у м. Львові.

Також до матеріалів кримінальної справи долучені матеріали про відмову у порушенні кримінальної справи № 51/106/11 за зверненням ОСОБА_1, ОСОБА_2

Щодо зазначених в постанові місцевого суду недоліків, які стали підставою для повернення справи на додаткове розслідування, то колегія суддів вважає, що у випадку обов'язковості, вони можуть бути усунуті в судовому засіданні шляхом ретельного допиту підсудних, потерпілої, свідків, витребуванням документів чи шляхом дачі судових доручень у порядку, передбаченому в ст.315-1 КПК України 1960 року та вчинення інших процесуальних дій.

Вимоги апеляції обвинуваченого ОСОБА_2 щодо звільнення його з-під варти є безпідставними і підстав для зміни чи скасування обраного обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою колегія суддів не вбачає.

З огляду на викладене колегія судів визнає апеляцію прокурора обґрунтованою, а апеляцію обвинуваченого ОСОБА_2 безпідставною; постанова суду підлягає скасуванню, а справа поверненню на новий судовий розгляд.

При розгляді справи суд першої інстанції повинен повно й всебічно дослідити обставини справи та постановити законне й обґрунтоване судове рішення.

Підстав для зміни чи скасування обраного обвинуваченому ОСОБА_1 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 365, 366, 367, 382 КПК України 1960 року, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляцію прокурора задовольнити, а апеляцію обвинуваченого ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Шевченківського районного суду м. Львова від 26 червня 2012 року про повернення на додаткове розслідування справи про обвинувачення ОСОБА_1 за ч.2 ст.121 КК України, ОСОБА_2 за ч.2 ст.121 КК України скасувати, а справу повернути на новий судовий розгляд у той же суд.

Обраний ОСОБА_1 та ОСОБА_2 запобіжний захід взяття під варту залишити без зміни.

Головуючий:

Судді:

Оригінал ухвали.