АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 11кп/790/1291/15 Головуючий 1 інстанції ОСОБА_1
Справа № 645/2551/15-к Доповідач ОСОБА_2
Категорія: ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 190 КК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19.11.2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого на вирок Фрунзенського районного суду м. Харкова від 30.04.2015 року, -

В С Т А Н О В И Л А :
Вказаним вироком
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Харкова, громадянин України, який має середню освіту, не працює, не одружений, раніше судимий 07.05.2014 р. Червонозаводським районним судом м. Харкова за ч.ч.1, 2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі; 18.09.2014 р. Комінтернівським районним судом м.Харкова за ч.3 ст.185, ч.ч.1,2 ст.186, ч.2 ст.190, ч.4 ст.70 КК України до 4 років 7 місяців позбавлення волі, проживав за адресою: АДРЕСА_1 ,
засуджений за ч.2 ст.186 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, ч.2 ст.190 КК України - 2 років позбавлення волі.
Згідно ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточне покарання за сукупністю злочинів призначено у вигляді 4 років 6 місяців позбавлення волі.
На підставі ч. 4 ст.70 КК України, шляхом часткового складання покарання, призначеного за новим вироком, та покарання, призначеного за попереднім вироком Комінтернівського районного суду м.Харкова від 18.09.2014 р. у вигляді 6 місяців позбавлення волі, остаточне покарання за сукупністю злочинів призначено - 5 років позбавлення волі.
До набрання вироком законної сили обрано відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Початок відбуття покарання відраховано з 30 квітня 2015 р., зараховано в строк покарання частково відбутий строк з 07.05.2014 р. по 30.04.2015 р. за вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 18.09.2014 р.
Доля речових доказів, цивільні позови вирішені, процесуальні витрати стягнуті з обвинуваченого.
Відповідно до вироку, ОСОБА_7 16.08.2013 року приблизно о 15 год. 10 хв., проходячи поруч з будинком АДРЕСА_2 , побачив ОСОБА_8 , у якої на шиї знаходився належний їй золотий ланцюг. Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на відкрите заволодіння вказаним ланцюгом із застосуванням насилля, ОСОБА_9 підійшовши до ОСОБА_10 , вхопив рукою її за золотий ланцюг, та зірвав його, спричинивши потерпілій садна на шиї, які відносяться до легких тілесних ушкоджень. Заволодівши цим золотим ланцюгом вартістю 1573,52 гривень з місця скоєння злочину зник, розпорядившись ним на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_8 матеріальний збиток на вказану суму.
Крім того, ОСОБА_7 30.11. 2013 року приблизно о 16 год. 30 хв., знаходячись поруч з під`їздом № 4 будинку АДРЕСА_3 , побачив раніше йому незнайому ОСОБА_11 , у якої в лівій руці знаходилась її сумка. Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на відкрите заволодіння вказаною сумкою, ОСОБА_7 підійшов ззаду до ОСОБА_12 та вирвав з її руки зазначену вище сумку, яка матеріальної цінності для потерпілої не складає, та в якій знаходився мобільний телефон Samsung GT-S7562 вартістю 1202 грн. Після цього, ОСОБА_7 з викраденим майном з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілій матеріальний збиток на вказану суму .
Крім того, ОСОБА_7 08.12.2013 р. приблизно о 14:00 год., проходячи вздовж будинку АДРЕСА_4 , побачив малолітніх ОСОБА_13 , 2004 р.н., ОСОБА_14 2001 р.н., які сиділи на лавці навпроти 4 під`їзду вищезазначеного будинку та гралися своїми мобільними телефонами. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите заволодіння чужим майном, ОСОБА_7 , розуміючи всю протиправність своїх дій і бажаючи діяти саме таким чином, підійшов до малолітньої ОСОБА_15 та шляхом ривку відкрито викрав з її рук мобільний телефон "SAMSUNG GT-S5660", вартістю 959 грн. Після цього ОСОБА_7 з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим майном за власним розсудом, спричинивши ОСОБА_13 матеріальну шкоду на вказану суму .
Крім того, ОСОБА_7 12.12.2013 року приблизно о 14 год. 00 хв., знаходячись поблизу загальноосвітньої школи №38, що розташована за адресою: м. Харків, вул. Харківських Дивізій, 15/1, побачив на території цієї школи малолітню ОСОБА_16 , 2003 року народження, у якої в руках знаходився належний їй електронний планшет Asus Nexus 7. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите заволодіння цим планшетом, ОСОБА_7 підійшов до малолітньої ОСОБА_17 та вирвав з її рук вказаний планшет вартістю 2070,00 грн. Після чого з місця скоєння злочину зник, обернувши вказаний планшет у свою користь, чим спричинив матеріальний збиток ОСОБА_16 на вказану суму.
Крім того, ОСОБА_7 24.01.2014 року приблизно о 13 год. 00 хв., знаходячись поблизу загальноосвітньої школи №38, що розташована за адресою: м. Харків, вул. Харківських Дивізій, 15/1, побачив малолітнього ОСОБА_18 , 2005 року народження, який виходив з території школи та тримав у руках свій мобільний телефон Nokia 7500. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите заволодіння цим мобільним телефоном, ОСОБА_7 підійшов до малолітнього ОСОБА_19 та вирвав з його рук вказаний мобільний телефон вартістю 157,00 грн. Після чого з викраденим майном з місця скоєння злочину зник, обернувши його на свою користь, спричинивши тим самим матеріальний збиток ОСОБА_18 на вказану суму.
Крім того, ОСОБА_7 05.02.2014 року приблизно о 14 год. 00 хв. , знаходячись поблизу будинку №41 по вул. Благодатній у м. Харкові, побачив малолітнього ОСОБА_20 , 2003 року народження, який тримав у руках свій мобільний телефон Nokia 206. Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на відкрите заволодіння цим мобільним телефоном, ОСОБА_7 підійшов до малолітнього ОСОБА_21 та вирвав з його рук вказаний мобільний телефон вартістю 674,00 грн. Після чого, обернувши вказаний мобільний телефон на свою користь, з місця скоєння злочину зник, спричинивши тим самим матеріальний збиток ОСОБА_20 на вказану суму.
Крім того, ОСОБА_7 06.02.2014 року приблизно о 12 год. 15 хв., знаходячись поблизу будинку №242 по Салтівському шосе у м. Харкові, побачив раніше йому не знайому малолітню ОСОБА_22 , 2005 року народження, яка тримала у руках свій мобільний телефон Samsung S6312. Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на відкрите заволодіння цим мобільним телефоном, ОСОБА_7 прослідував за малолітньою ОСОБА_23 до під`їзду №6 будинку АДРЕСА_5 , де вирвав з її рук вказаний мобільний телефон вартістю 872,00 грн. Після чого, обернувши вказаний мобільний телефон на свою користь, з місця скоєння злочину зник, спричинивши тим самим матеріальний збиток ОСОБА_22 на вказану суму.
Крім того, ОСОБА_7 06.02.2014 року приблизно о 13 год. 30 хв. знаходячись поблизу гімназії №14, що розташована за адресою: м. Харків, вул. Корчагинців, 20, побачив раніше йому не знайому малолітню ОСОБА_24 , 2003 року народження, у якої в руках знаходився мобільний телефон Motorola Photon 4G. Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на відкрите заволодіння цим мобільним телефоном, ОСОБА_7 прослідував за малолітньою ОСОБА_25 до будинку АДРЕСА_6 , де підійшов до неї та вирвав з її рук вказаний мобільний телефон вартістю 2475,00 грн. Після чого з місця скоєння злочину зник, обернувши викрадене майно на свою користь, спричинивши ОСОБА_24 матеріальний збиток на вказану суму.
Крім того, ОСОБА_7 07.02.2014 р. приблизно о 13.00 год., знаходячись неподалік ЗОШ № 38 по вул. Харківських Дивізій в м. Харкові, маючи намір, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, з корисливих мотивів, взяв у малолітніх ОСОБА_26 , 2002 р.н. мобільний телефон "Samsung GT-S5282", вартістю 467 грн. та ОСОБА_27 , 2003 р.н. мобільний телефон "Samsung 1430", вартістю 157 грн. під приводом здійснення телефонного дзвінка, при цьому не маючи намірів повертати вищевказані мобільні телефони. Заволодівши вказаними телефонами, ОСОБА_7 з місця скоєння злочину зник, чим заподіяв малолітнім ОСОБА_26 та ОСОБА_27 матеріальний збиток на вказані суми.
В апеляційній скарзі обвинувачений просить змінити вирок, призначивши йому мінімальне покарання, що передбачене санкціями статей обвинувачення. Зазначив, що вину за скоєні злочини та цивільні позови визнав повністю, за місцем проживання на нього скарг не надходило, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, щиро розкаявся у скоєнні злочинів, активно сприяв їх розкриттю.
Крім того, просить застосувати до нього ст. 2 Закону України «Про амністію у 2014 році» та звільнити від відбування покарання. Зазначив, що за час відбування покарання режим не порушував, проступки не допускав, розкаявся. Просить врахувати стан здоров`я батьків та власний.
Заслухавши доповідь судді, з`ясувавши думку прокурора, яка вважала вирок районного суду законним та обґрунтованим та не заперечувала проти задоволення клопотання про застосування амністії, обвинуваченого, який підтримав апеляцію та просив застосувати до нього акт амністії, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи скарги та клопотання, колегія суддів приходить до висновку про необхідність часткового задоволення апеляції та задоволення клопотання про застосування акту амністії, виходячи з наступного.
Обгрунтованість засудження ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 186 КК України ніким не оспорюється, тому апеляційний суд згідно ст.. 404 КПК України перевіряє кримінальне провадження тільки в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст.. 65 КК України, покарання призначається з урахуванням ступеню суспільної небезпечності злочину, обставин по справі, обставин, які пом*якшують та обтяжують покарання.

Як видно з матеріалів, суд першої інстанції з урахуванням наведених вимог статті призначив ОСОБА_9 покарання.

З матеріалів видно, що ОСОБА_9 скоїв 9 епізодів злочинної діяльності, за які притягнутий до кримінальної відповідальності, не працював, цивільні позови потерпілим не відшкодував. Крім того, до цього він засуджувався 18.09.2014 року районним судом, тому суд призначив йому покарання за правилами ч. 4 ст. 70 КК України.

З урахуванням наведеного, суд призначив покарання ОСОБА_9 в виді позбавлення волі реально, але в межах санкції ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 190 КК України.

В той же час ОСОБА_9 щиро покаявся, до цього судим не був, активно сприяв розкриттю злочинів, позови визнав повністю, тому покарання йому призначено за ч. 2 ст. 186 КК України в межах, близьких до мінімальних санкції цієї статті.

Наведене не дає підстав для задоволення апеляції обвинуваченого про призначення мінімального покарання

ОСОБА_7 подав клопотання про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2014 році» та просив застосувати ст. 2, а при розгляді в апеляційному суді послався й на ст. 6.

Це клопотання підлягає задоволенню

Згідно зі ст.. 6 Закону України «Про амністію у 2014 році», засудженим, що відбувають покарання у виді позбавлення волі на певний строк, та інші покарання, не пов`язані з позбавленням волі, які не підлягають звільненню від відбування покарання на підставі статей 1-5 цього Закону, невідбута частина покарання підлягає скороченню наполовину.

Підстав для застосування до ОСОБА_9 ст..ст. 1-5 Закону немає, в той же час до нього може бути застосована ст. 6 Закону.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про амністію у 2014 році» особам, яким скорочується невідбута частина покарання, визначення нового строку покарання обчислюється з дня набрання чинності цим Законом 19.04.2015 року.

З урахуванням того, що початок відбуття покарання ОСОБА_9 відраховано з 30 квітня 2015 р., зараховано в строк покарання частково відбутий строк з 07.05.2014 р. по 30.04.2015 р. за вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 18.09.2014 р., строк покарання обвинуваченого у виді 5 років позбавлення волі підлягає скороченню наполовину. Таким чином, загальний строк покарання ОСОБА_9 , з урахуванням акту амністії, повинен складати 2 роки 6 місяців позбавлення волі.
Керуючись ст.ст. 404, 405, ст. 407, ст. 418, 419, ч. 2 ст. 376 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого задовольнити частково.

Вирок Фрунзенського районного суду м. Харкова від 30.04.2015 року відносно ОСОБА_7 змінити.
Клопотання ОСОБА_7 про застосування акту амністії задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_7 ст. 6 Закону України «Про амністію у 2014 році», скоротити наполовину строк покарання, призначеного за даним вироком на 19.04.2014 року.
Ухвала набирає чинності з моменту проголошення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, що тримається під вартою у той же строк з дня отримання копії ухвали.

Головуючий

Судді: