Справа № 129/1799/15-к
Провадження №11-кп/772/872/2015
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 вересня 2015 рокум. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:
головуючого-судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря: ОСОБА_5

обвинуваченого: ОСОБА_6

захисника: ОСОБА_7

розглянула 16 вересня 2015 року у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0000124 за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Гайсинського районного суду Вінницької області від 21 липня 2015 року, яким

ОСОБА_6 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , раніше судимого 18.11.2013 року Жмеринським міським судом Вінницької обл. за ч.1 ст.185 КК України до штрафу в сумі 850грн;

засуджено за ч.1 ст.408, ст.69 КК України до 1 року позбавлення волі.

За участю прокурора: ОСОБА_8

В С Т А Н О В И В:

В апеляційній скарзі адвоката ставиться питання про пом`якшення покарання ОСОБА_6 застосування ст.ст.69, 75 КК України, виключення посилання на судимість та рецидив злочину, як обтяжуючу обставину, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого.

Адвокат в своїй апеляції також просив скасувати ухвалу суду від 16.07.2015 рку про продовження тримання ОСОБА_6 під вартою.

Суд визнав винним ОСОБА_6 в тому, що він з 14.12.2014 року будучи військовослужбовцем військової частини польова пошта НОМЕР_1 , проходив службу на посаді номера обслуги 1-го відділення кулеметного взводу роти вогневої підтримки, місце дислокації АДРЕСА_2 .

26.01.2015 року на підставі наказу №26 командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 солдат ОСОБА_6 був направлений на лікування до Військово-медичного клінічного центру Центрального регіону, де проходив лікування до 12.02.2015 року. В період з 12.02.2015 року по 26.02.2015 року перебував на лікуванні у Старокостянтинівському Військовому госпіталі, після лікування виписаний за місцем служби.

З метою ухилення від військової служби не з`явився з лікувального закладу у військову частину НОМЕР_1 за місцем проходження ним військової служби.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду; пояснення обвинуваченого і його адвоката в підтримання доводів поданої апеляційної скарги, їх виступи в судових дебатах в підтримання висловлених позицій, а обвинуваченого ще й в останньому слові; заперечення прокурора в судових дебатах проти задоволення апеляційної скарги; дослідивши її доводи та перевіривши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд дійшов висновку про часткове задоволення апеляційної скарги адвоката.

Як вірно зазначено у апеляції адвоката ОСОБА_7 , у відповідності до ст.89 КК України такими, що не мають судимості визнаються особи які засуджені до штрафу, якщо вони протягом року з дня відбуття покарання не вчинять нового злочину.

Із наданої квитанції про сплату штрафу ОСОБА_6 за вироком Жмеринського міського суду Вінницької обл. за ч.1 ст.185 КК України вбачається, що штраф був сплачений 05.12.2013 року.

Як було встановлено, обвинувачений не повернувся до військової частини після проходження лікування, - 27.02.2015 року, більш ніж через рік після сплати штрафу, а отже ОСОБА_6 вважається не судимим в силу ст.89 КК України, що суд першої інстанції не врахував у своєму вироку, а тому необхідно виключити із вступної частини вказівку про судимість за попереднім вироком Жмеринського міського суду Вінницької області від 18.11.2013 року. В зв`язку з чим не може мати місце у вироку і обтяжуюча покарання обставина рецидив злочину яку слід також виключити.

Застосування місцевим судом норм ст.69 КК України за ч.1 ст.408 КК України ніким не оскаржується.

При цьому суд в своєму вироку не обговорив питання про неможливість призначення покарання обвинуваченому, без позбавлення волі.

Місцевий суд обґрунтовано врахував пом`якшуючими покарання обставинами щире каяття обвинуваченого, активне сприяння розкриттю злочину та наявність на утриманні матері похилого віку і малолітнього сина 2005 року народження, доля якого так ніким і не вирішувалась.

Крім даних обставин суд врахує, що ОСОБА_6 після смерті дружини, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , виховує сина сам.

Як пояснив обвинувачений, саме хвороба сина змусила його повернутись додому після лікування. Прохання обвинуваченого про необхідність бути на волі пов`язане ще із тим, що на зимовий період необхідно заготувати дрова для опалення будинку, чого сама матір не взмозі зробити.

Скоєння злочину середньої тяжкості, посередня характеристика на нього, відсутність непогашеної судимості та наявність на утриманні малолітньої дитини, яка росте без матері та ще і у відсутність батька дала підстави суду звільнити ОСОБА_6 від покарання на підставі ст.75 КК України.

При розгляді апеляції обвинуваченого, колегія суддів виходила, крім наведеного, ще із мети і доцільності його призначення.

При цьому суд врахував що вищезазначений сімейний стан давав право ОСОБА_6 ухилитися від мобілізації. Проте, відчуваючи свій громадянський обов`язок, обвинувачений цього не зробив.

Із врахуванням ступеню тяжкості вчиненого, особи винного, обставин, що пом`якшують покарання за відсутності обтяжуючих покарання обставин апеляційний суд обрав ОСОБА_6 таке покарання, яке буде необхідним і достатнім для його виправлення і попередження нових злочинів та таке, що відповідає вимогам ст.65 КК України.

Невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок суворості є підставою до зміни прийнятого рішення.

Не заслуговує на увагу посилання апелянта на необхідність скасування ухвали суду про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 на час судового розгляду. А тому апеляція в цій частині не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 414, 419 КПК України, апеляційний суд -

У Х В А Л И В :
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 задовільнити частково.

Вирок Гайсинського районного суду Вінницької області від 21 липня 2015 року відносно ОСОБА_6 в частині призначеного йому покарання змінити.

Вважати ОСОБА_6 засудженим за ч.1 ст.408 КК України, на підставі ст.69 КК України до 1 року позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити його від відбування покарання із випробуванням та 1-річним іспитовим строком.

На підставі п.п.2, 3, 4 ч.1 ст.76 КК України покласти на нього обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти дану інспекцію про зміну місця проживання і роботи та періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Виключити також із вступної частини вироку вказівку про судимість за попереднім вироком Жмеринського міського суду Вінницької області від 18.11.2013 року.

Із мотивувальної частини вироку виключити обтяжуючу обставину рецидив злочину.

В решті оскаржуваний вирок залишити без змін.

Звільнити ОСОБА_6 із під варти із зали суду.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 3 місяців із дня її оголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

З оригіналом вірно: