№ 1-кп/755/116/2014
УХВАЛА

"08" вересня 2014 р. колегія Дніпровського районного суду м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

судді ОСОБА_2 ,

судді ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

захисників: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

обвинувачених ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 ,

ОСОБА_18 , ОСОБА_19 ,

розглянувши в судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за обвинуваченням: ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 194 КК України;

ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 187 КК України;

ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ,у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 194 КК України;

ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

У провадженні Дніпровського районного суду м. Києва перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 358, ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 185, п. п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 194 КК України, ОСОБА_13 за ч. 3 ст. 185, п. п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 с. 187, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 194 КК України, ОСОБА_14 і ОСОБА_15 за п. п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 194 КК України, ОСОБА_16 за ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 194 КК України, ОСОБА_20 за ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 187 КК України, ОСОБА_21 , ОСОБА_18 та ОСОБА_19 за ч. 3 ст. 185 КК України.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 15 липня 2014 року було продовжено застосування запобіжного заходу відносно обвинувачених ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 у вигляді тримання під вартою в Київському СІЗО Державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київській області до 11 вересня 2014 року.

08 вересня 2014 року прокурором ініційовано питання про доцільність продовження тримання обвинувачених ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 під вартою на строк тридцять календарних днів, оскільки спливає продовжений двомісячний строк тримання обвинувачених під вартою та не зникли ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Обвинувачені ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та захисники ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 поклалися на розсуд суду.

Захисник ОСОБА_11 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_13 заявила письмове клопотання про зміну останньому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на інший, не пов`язаний з триманням під вартою мотивуючи тим, що, відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, взяття під вартою є виключним і найбільш суворим запобіжним заходом, який застосовується лише тоді, коли є підстави вважати, що менш суворі запобіжні заходи не можуть забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків й належної поведінки. На даний час вважає, що зникли ризики, передбачені ст. 177 КПК України, що, на її думку, є підставою для зміни запобіжного заходу її підзахисному у вигляді тримання під вартою на інший.

Захисник ОСОБА_9 та обвинувачений ОСОБА_13 підтримали клопотання захисника ОСОБА_11 .

У свою чергу, обвинувачений ОСОБА_16 також клопотав перед судом про зміну йому запобіжного заходу з тримання під вартою на такий, що не пов`язаний з тримання під вартою, мотивуючи тим, що свою вину він визнає частково, а саме за ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 194 КК України, за ч. 4 ст. 187 КК України, на його думку, за сукупністю доказів його вина не доводиться. Зокрема, зазначає, що тривалий час утримується під вартою, хворіє на астму, а не великі прогулянки в умовах ізоляцію ускладнюють стан його здоров`я, позитивно характеризується, раніше не судимий, має на утриманні матір 1951 р.н. Крім того, при зміні йому запобіжного заходу зобов`язується з`являтися до суду, виконувати обов`язки, покладені на нього та не перешкоджати розгляду кримінального провадження.

Захисник ОСОБА_7 повністю підтримав клопотання свого підзахисного ОСОБА_16 .

Заслухавши думку учасників процесу, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Суд на даному етапі розгляду кримінального провадження не вбачає підстав для не продовження строку тримання обвинувачених ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 під вартою, оскільки не зникли ризики, передбачені ст. 177 КПК України, обвинувачені обвинувачується у скоєнні ряд особливо тяжких кримінальних правопорушень, зокрема ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 за п. п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, санкція якої передбачає позбавлення волі від десяти до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі та наданий час у кримінальному провадженні триває судове слідство і докази в ньому ще не досліджувалися. Крім того, при обранні судом запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою вказаним особам були враховані всі обставини та тяжкість кримінальних правопорушень.

З урахуванням цього, клопотання захисника ОСОБА_11 про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_13 не підлягає задоволенню.

Що стосується клопотання обвинуваченого ОСОБА_16 , то колегія суддів враховує особу останнього, який позитивно характеризуються за місцем проживання, тривалий час утримується під вартою, не перебуває на обліку в лікаря-нарколога й психіатра, його вік, має астматичне захворювання та має на утриманні маму 1951 р.н., яка хворіє на ряд захворювань, до затримання працював, тобто займався суспільно-корисною роботою, має постійне місце проживання та реєстрації в м. Києві, раніше не судимий.

Статтею 29 Конституції України передбачено, що «кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність» і що «ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Указані гарантії права на свободу та особисту недоторканність, які передбачені ст. 29 Конституції України, поєднуються з такими ж положеннями ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 Конституції України, ратифікована 17 липня 1997 р. Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції».

У п. 1 ст. 1 цього Закону зазначено, що «Україна повністю визнає на своїй території дію статті 46 Конвенції щодо визнання обов`язковою і без укладення спеціальної угоди юрисдикцію Європейського Суду з прав людини в усіх питаннях, що стосуються тлумачення і застосування Конвенції», а ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» від 23.02.2006 року, також передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права».

Зокрема, враховуючи положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практику Європейського суду з прав людини, а також загальну спрямованість реформи кримінального судочинства на гуманізацію та підвищення гарантій захисту прав особи, колегія суддів вважає, що зміна запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_16 з тримання під вартою на домашній арешт є доцільною та виправданою.

З урахуванням наведеного та керуючись ст. 331 КПК України, колегія -

У Х В А Л И Л А:

Продовжити застосування запобіжного заходу відносно обвинувачених ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 у вигляді тримання під вартою в Київському СІЗО Державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київській області до 07 жовтня 2014 року включно.

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_11 про зміну ОСОБА_13 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на інший, не пов`язаний з триманням під вартою відмовити.

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_16 про зміну запобіжного заходу відносно нього із тримання під вартою на такий, що не пов`язаний з тримання під вартою задовольнити.

Змінити ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт, звільнивши його з-під варти в залі суду.

Покласти на ОСОБА_16 обов`язки, а саме: прибувати до Дніпровського районного суду м. Києва за першою вимогою; не відлучатися без дозволу суду з місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу з 22 год. 00 хв. по 06 год. 00 хв.

Ухвала про зміну запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_16 .

Орган внутрішніх справ повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це суд.

Копію ухвали вручити обвинуваченим, прокурору та направити начальнику Київського СІЗО Державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київській області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя

Суддя

Суддя