Провадження № 1-кп/161/565/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Луцьк 17 вересня 2015 року Луцький міськрайонний суд Волинської області під головуванням:

судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілих - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0002048, що надійшов з прокуратури м. Луцька 05.08.2015 відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, гр.України, з вищою освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше судимого:

1.18.03.1999 Луцьким міським судом Волинської області за ст.ст. 140 ч.2, 140 ч.3, 14, 140 ч.2 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, звільненого на підставі Закону України «Про амністію» від 05.07.2001;

2.19.02.2002 Луцьким міським судом Волинської області за ст.ст. 185 ч.3, 70 ч.4 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі;

3.12.06.2002 Луцьким міським судом Волинської області за ст. 185 ч.2 КК України до 1 року позбавлення волі;

4.04.11.2002 Луцьким міським судом Волинської області за ст.ст. 185 ч.3, 70 ч.4 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі, звільненого 17.08.2006 по відбуттю строку покарання;

5.22.12.2009 Луцьким міськрайонним судом Волинської області за ст. 185 ч.2 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі; ухвалою апеляційного суду Волинської області вирок змінено, призначено покарання у виді 2 років обмеження волі; звільненого 30.01.2011, згідно постанови Долинського районного суду Івана-Франківської області від 27.01.2011, із заміною невідбутої частини покарання на 120 годин громадських робіт;

6.01.09.2011 Луцьким міськрайонним судом Волинської області за ст.ст. 190 ч.1, 71 КК України до 1 року 10 днів позбавлення волі, звільненого 25.06.2012 по відбуттю строку покарання;

7.22.07.2013 Луцьким міськрайонним судом Волинської області за ст. 190 ч.2 КК України до 1 року позбавлення волі, ухвалою Коростенського міського суду Рівненської області від 04.06.2014, звільнений на підставі Закону України «Про амністію» від 08.04.2014;

- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.185 ч.2, 186 ч.2 КК України,

В С Т А Н О В И В :
Обвинувачений ОСОБА_7 , повторно, 01.07.2015 близько 13.00 год., перебуваючи в гаражному приміщенні, що на території домогосподарства АДРЕСА_2 , умисно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, скориставшись відсутністю власника, таємно викрав кутову шліфувальну машину марки «DeWALT D28490-QS», серійний номер НОМЕР_1 , вартістю 2025 грн., а також алмазний відрізний круг діаметром 230 мм вартістю 105 грн., спричинивши потерпілому ОСОБА_8 /згідно висновку експертизи №166 від 23.07.2015/ матеріальних збитків на загальну суму 2130 грн.

Він же, повторно, 12.07.2015 близько 19.00 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в загальному коридорі на першому поверсі будинку АДРЕСА_3 , умисно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, скориставшись відсутністю власника, таємно викрав дитячий велосипед марки «Revolting Racing Team» вартістю 480 грн. /згідно висновку експертизи №161 від 22.07.2015/, спричинивши потерпілій ОСОБА_4 матеріальних збитків на вказану суму.

Він же, повторно, 21.07.2015 близько 17.30 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись між будинками АДРЕСА_4 , умисно, з корисливих мотивів, скориставшись неуважністю потерпілого, відкрито викрав з лівої нагрудної кишені його сорочки належні останньому грошові кошти в сумі 100 грн., спричинивши потерпілому ОСОБА_5 матеріальних збитків на вказану суму.

Таким чином, ОСОБА_7 скоїв кримінальні правопорушення, передбачені ст.ст. 185 ч.2, 186 ч.2 КК України, тобто таємно викрав чуже майно, вчинено повторно, а також відкрито викрав чуже майно, вчинено повторно.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у таємному викраденні чужого майна, вчиненому повторно, а також у відкритому викраденні чужого майна, вчиненому повторно, визнав повністю. Суду дав показання, що 01.07.2015 близько 13.00 год., перебуваючи в гаражному приміщенні, що по АДРЕСА_2 , таємно викрав кутову шліфувальну машину та алмазний відрізний круг. Крім того, 12.07.2015 близько 19.00 год., перебуваючи в коридорі на першому поверсі будинку АДРЕСА_3 , таємно викрав дитячий велосипед. 21.07.2015 близько 17.30 год., перебуваючи між будинками АДРЕСА_4 , скориставшись неуважністю потерпілого, відкрито викрав з кишені його сорочки грошові кошти в сумі 100 грн. Факту перебування у стані алкогольного сп`янінні не заперечував.

На даний час збитки частково відшкодовані. У вчиненому розкаявся та просив суворо його не карати.

Потерпілі ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , кожен зокрема, в судовому засіданні в судовому засіданні повністю ствердили показання обвинуваченого ОСОБА_7 щодо фактичних обставин справи. Викрадені речі потерпілій ОСОБА_4 повернуто працівниками міліції. Будь-яких претензій до обвинуваченого вони не мають, на суворому покаранні останнього, кожен зокрема, не наполягають.

Потерпілий ОСОБА_8 в судове засідання не з`явився, подав суду заяву про розгляду справи у його відсутності. Збитки йому повністю відшкодовані, оскільки викрадені речі повернуто. Будь-яких претензій до обвинуваченого він не має, просить останнього суворо не карати.

Крім повного визнання своєї вини самим обвинуваченим ОСОБА_7 його винність у таємному викраденні чужого майна, вчиненому повторно, а також у відкритому викраденні чужого майна, вчиненому повторно, підтверджується зібраними під час досудового провадження доказами, фактичні обставини яких ніким не оспорюються, а тому судом, за погодженням з усіма учасниками, не проводиться їх дослідження.

При обранні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень і дані про особу винного.

До обставин, що пом`якшують покарання суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю вчиненого злочину.

До обставин, що обтяжують покарання, суд відносить вчинення злочину щодо особи похилого віку, а також, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння.

Обвинувачений ОСОБА_7 вину визнав, у вчиненому розкаявся, має постійне місце проживання, потерпілі будь-яких претензій до нього не мають, збитки їм частково відшкодовано, на суворому покаранні останнього, кожен зокрема, не наполягають, однак зважаючи на особу обвинуваченого, який раніше судимий за вчинення умисного корисливого злочину, відбував реальну міру покарання в місцях позбавлення волі, був звільнений 14.06.2014, згідно Закону України «Про амністію» від 08.04.2014, тому судимість не знята та не погашена у встановленому законом порядку, повторно вчинив умисні корисливі злочини, які відноситься до категорії середньої тяжкості та тяжкого, що свідчить про його вперте небажання стати на шлях виправлення та підвищену суспільну небезпечність, тому суд вважає, що його виправлення та перевиховання не можливе без ізоляції від суспільства та призначає покарання в межах санкції ст.ст. 185 ч.2, 186 ч.2 КК України, у виді позбавлення волі.

При цьому, враховуючи особу обвинуваченого, який хворіє на тяжкі хвороби (вірусний гепатит «С», «СНІД», туберкульоз), що стверджується відповідними лікарськими документами, незначну вартість викраденого майна, повне визнання вини, щире каяття та активне сприяння розкриттю вчиненого злочину, часткове відшкодування завданих збитків, думку потерпілих, які, кожен зокрема, не наполягали на суворому покаранні останнього, суд вважає за можливе призначити обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, із застосуванням ст.69 КК України, нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією ст. 186 ч.2 КК України, у виді позбавленні волі на певний строк.

На думку суду, обрана міра покарання, є необхідною та достатньою для його виправлення та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Речові докази, згідно ст.100 КПК України, залишити за належністю законним володільцям.
Судові витрати, згідно ст.124 КПК України, що підтверджені документально, покласти на обвинуваченого ОСОБА_7 .

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд,

З А С У Д И В :
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 185 ч.2, 186 ч.2 КК України, призначивши покарання:

-за ст. 185 ч.2 КК України 1 (один) рік позбавлення волі;

-за ст. 186 ч.2 КК України, із застосуванням ст.69 КК України, 2 (два) роки позбавлення волі.

На підставі ст.70 ч.1 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити до відбуття ОСОБА_7 2 (два) роки позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили відносно обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжний захід залишити попереднім тримання під вартою.

Строк відбуття покарання рахувати з 24.07.2015, тобто з моменту фактичного затримання.

Речові докази:
-велосипед марки «Revolting Racing Team», що переданий на зберігання потерпілій, залишити за належністю законному володільцеві ОСОБА_4 ;
-шліфувальну машину марки «DeWALT D28490-QS», що переданий на зберігання потерпілому, залишити за належністю законному володільцеві ОСОБА_8 .
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_7 в дохід держави 736 (сімсот тридцять шість) грн. 56 (п`ятдесят шість) коп. судових витрат у справі за проведення товарознавчих експертиз.

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Волинської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення копії даного вироку.

ГОЛОВУЮЧИЙ: /підпис/

Згідно з оригіналом.

Суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1