Справа № 10-280 Головуючий у І інстанції
Категорія 04.11.2011
УХВАЛА

Іменем України

4 листопада 2011 року.

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого - Шроля В.Р.

суддів - Говорухи В.І., Капічон О.М.

за участю прокурора Сказко Р.І., захисника ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляцією обвинуваченого на постанову Бородянського районного суду Київської області від 21 жовтня 2011 року про обрання щодо ОСОБА_3, обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186, ч.2 ст.189 КК України запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, -

встановила:

Згідно подання слідчого про обрання запобіжного заходу та постанови суду про обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що разом з двома невстановленими особами, застосовуючи фізичну силу та погрожуючи фізичною розправою, відкрито заволодів грошами ОСОБА_4 в сумі 700 грн., після чого, погрожуючи фізичною розправою, стали вимагати гроші в сумі 1300 грн.

Кримінальну справу відносно ОСОБА_3, було порушено 13 жовтня 2011 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 та ч.2 ст.189 КК України.

13 жовтня 2011 року ОСОБА_3 було затримано згідно зі ст. 115 КК України, та 20 жовтня 2011 року того ж року йому було предявлено обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 та ч.2 ст.189 КК України.

14 жовтня 2011 року слідчий СВ Бородянського РВ ГУ МВС України в Київської області звернувся до суду з поданням про обрання щодо ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, мотивуючи доцільність застосування запобіжного заходу тим, що ОСОБА_3 обвинувачується у скоєнні тяжких злочинів, перебуваючи на волі може ухилитися від органів досудового слідства та суду, продовжити злочинну діяльність.

Постановою Бородянського районного суду Київської області від 21 жовтня 2011 року подання слідчого СВ Бородянського РВ ГУ МВС України в Київської області про обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту щодо ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, неодруженого, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, задоволено і відносно нього обрано запобіжний захід у вигляді взяття під варту.

Дане рішення суд першої інстанції мотивував тим, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчинені тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 7 років, перебуваючи на волі може уникнути від слідства та суду, перешкоджати встановленню істини по справі, а також для забезпечення виконання процесуальних дій по справі.

В апеляції обвинувачений вказує на незаконність постанови суду та необхідність її скасування. Вважає, що суд не навів аргументів на користь того, що він може ухилитись від слідства і суду чи від виконання процесуальних рішень. Вважає його утримання під вартою незаконним.

Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення захисника, який підтримав апеляцію обвинуваченого та просив її задовольнити, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляції дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляція підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 148 КПК України запобіжні заходи застосовуються до обвинуваченого з метою запобігти спробам ухилитись від слідства або суду, перешкодити встановленню істини по кримінальній справі або продовжити злочинну діяльність, а також для забезпечення виконання процесуальних рішень. Запобіжні заходи застосовуються за наявності достатніх підстав вважати, що обвинувачений буде намагатися ухилитись від слідства та суду або виконання процесуальних рішень, перешкоджати встановленню істини по справі або продовжувати злочинну діяльність.

Відповідно до ст. 150 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, крім обставин, зазначених у статті 148 цього Кодексу, враховується тяжкість злочину, у вчиненні якого, обвинувачується особа, її вік, стан здоровя, сімейний і матеріальний стан, вид діяльності, місце проживання та інші обставини, що її характеризують.

Зазначені вимоги закону органами досудового слідства та судом першої інстанції не дотримані.

Зокрема, як вбачається із направленого до суду подання про обрання щодо ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді взяття під варту фактично воно обґрунтовувалось лише тяжкістю злочину у вчиненні якого він обвинувачується та його ймовірними спробами ухилитися від слідства і суду та перешкоджати встановленню істини в справі.

Однак, після направлення справи до суду, як видно із постанови про притягнення ОСОБА_3 в якості обвинуваченого фабула інкримінованого йому діяння органами досудового слідства була суттєво змінена, чим частково були підтверджені покази обвинуваченого, що свідчить про відсутність з його сторони намагань перешкоджати встановленню істини по справі. Крім того, за його участі були встановлені особи в групі з якими він підозрювався у вчиненні злочину, встановлено, що фізичного насильства до потерпілого він не застосовував.

Докази, які підтверджують, що обвинувачений вчиняв будь які дії направлені на переховування від слідства чи перешкоджанню його проведенню, по справі відсутні.

Але на ці обставини суд належної уваги не звернув й не дав їм належної оцінки.

Сама лише тяжкість злочину вчиненню якого сприяв ОСОБА_3 не є безумовною підставою для задоволення подання слідчого, а повинна враховуватись у сукупності з іншими обставинами справи та даними про особу обвинуваченого. Але дані про особу обвинуваченого ОСОБА_3 судом першої інстанції належним чином також досліджені та враховані не були. Зокрема, суд першої інстанції не прийняв до уваги та не врахував в достатній мірі те, що ОСОБА_3 має постійне місце проживання, до того ж в матеріалах кримінальної справи ( а.с. 50) є заява від потерпілого ОСОБА_4, в якій він заявив, що ніяких претензій, до ОСОБА_3 він не має.

За таких обставин колегія суддів вважає, що при розгляді подання слідчого про обрання запобіжного заходу у виді взяття під варту щодо ОСОБА_3 були допущені порушення вимог закону, що є підставою для зміни судового рішення.

Тому постанову суду першої інстанції необхідно змінити, в задоволенні подання відмовити, а відносно ОСОБА_3 обрати запобіжний захід у виді підписки про невиїзд.

На підставі викладеного, керуючись ст. 365, 366, 382 КПК України, колегія суддів,

ухвалила:

Апеляцію обвинуваченого ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову судді Бородянського районного суду Київської області від 21 жовтня 2011 року про обрання запобіжного заходу у виді взяття під варту щодо ОСОБА_3 змінити та обрати щодо нього запобіжний захід у виді підписки про невиїзд.

В решті постанову суду залишити без змін.

ОСОБА_3 з під варти звільнити негайно.

Г оловуючий:

Судді: