Ухвала

іменем україни

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_7,

суддів: ОСОБА_8, ОСОБА_9,

за участю прокурора ОСОБА_10,

потерпілої ОСОБА_1,

розглянула в судовому засіданні 13 серпня 2015 року в м. Києві кримінальну справу за касаційною скаргою прокурора, який брав участь в розгляді справи судом апеляційної інстанції, на ухвалу колегії суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Черкаської області від 2 лютого 2015 року.

Вироком Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 24 грудня 2013 року

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1,громадянина України, судимого 05 квітня 2006 року вироком Макарівського районного суду Київської області за ч. 2 ст. 309 КК України на 2 роки позбавлення волі, звільненого від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з випробуванням з іспитовим строком 2 роки,

засуджено:

- за ч. 1 ст. 115 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 9 років,

- за ч. 1 ст. 121 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років,

- за ч. 1 ст. 263 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки,

- за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки.

На підставі ст. 49 КК України звільнено ОСОБА_2 від призначеного покарання за ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 309 КК України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначено ОСОБА_2 покарання у виді позбавлення волі на строк 9 років.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднано невідбуте покарання за вироком Макарівського районного суду Київської області від 05 квітня 2006 року й остаточно визначено ОСОБА_2 покарання у виді позбавлення волі на строк 9 років 6 місяців.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_3 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь потерпілого ОСОБА_3 2 000 грн. на відшкодування матеріальної шкоди та 15 000 грн. - моральної шкоди.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 залишено без розгляду.

Ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 2 лютого 2015 року вирок районного суду щодо ОСОБА_2 залишено без зміни.

ОСОБА_2 визнано винуватим та засуджено за вчинення ним злочинів за таких обставин.

Так, 30 червня 2007 року ОСОБА_2, знаходячись на перехресті вулиць Миру та Костромської в м. Жашків Черкаської області, під час бійки з ОСОБА_3, яка виникла між ними на ґрунті особистих неприязних відносин, умисно з метою заподіяння тілесних ушкоджень наніс два удари ножем в шию та груди потерпілому, заподіявши останньому тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент їх заподіяння.

Він же, 17 жовтня 2007 року, знаходячись на центральній алеї парку Слави, що по вул. Костромській в м. Жашків Черкаської області, та перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, під час сварки з ОСОБА_5, яка відбулася на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, умисно, з метою вбивства наніс численні удари руками та ногами по голові й тулубу потерпілого, удари ножем у вказані частини тіла останнього, заподіявши смертельних поранень ОСОБА_5, від яких останній помер на місці.

А також, у кінці серпня 2007 року ОСОБА_2, повторно, на узбіччі автошляху Київ-Одеса в районі аеропорту м. Жашків Черкаської області незаконно придбав верхівки рослин коноплі, масою 584 гр., що є особливо небезпечним наркотичним засобом (маріхуана), які переніс до свого помешкання і незаконно зберігав без мети збуту до часу їх вилучення працівниками міліції.

Крім того, в кінці серпня 2007 року ОСОБА_2 на узбіччі автодороги Київ-Одеса в районі аеропорту м. Жашків Черкаської області знайшов, тобто незаконно придбав однозарядний двоствольний, дульно зарядний пістолет з ґнотовим запаленням, виготовлений кустарним способом, який незаконно переніс до свого помешкання і зберігав без відповідного дозволу до часу його виявлення працівниками міліції.

У касаційній скарзі прокурор, який брав участь в розгляді справи судом апеляційної інстанції, не заперечуючи вини ОСОБА_2 та правильності кваліфікації його дій порушує питання про скасування ухвали апеляційного суду, і направлення справи на новий апеляційний розгляд у зв'язку з невмотивованістю рішення суду, а також невідповідністю призначеного засудженому покарання тяжкості вчинених ним злочинів та даним про його особу внаслідок м'якості. Крім того, зазначає, що суд апеляційної інстанції постановив невмотивовану ухвалу, яка не відповідає вимогам ст. 377 КПК України в редакції 1960 року.

На касаційну скаргу прокурора захисником ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_2 подано письмове заперечення.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора ОСОБА_10, який підтримав касаційну скаргу, думку потерпілої ОСОБА_1, яка підтримала касаційну скаргу прокурора, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи, наведені в касаційній скарзі, колегія суддів дійшла висновку, що вона підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до вимог ст. 377 КПК України в редакції 1960 року в ухвалі апеляційного суду має бути зазначено суть апеляції, короткий виклад пояснень осіб, які брали участь у засіданні, аналіз доказів, досліджених під час судового слідства, проведеного апеляційним судом, та докладні мотиви прийнятого рішення. При залишенні апеляції без задоволення в ухвалі мають бути зазначені підстави, через які апеляцію визнано необґрунтованою.

Проте, як убачається з матеріалів справи, апеляційним судом при розгляді даної кримінальної справи щодо ОСОБА_2 та винесенні ухвали не було дотримано вимог вказаної норми кримінально-процесуального закону.

Так, потерпіла та прокурор, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, не погодившись з вироком суду першої інстанції, подали апеляції, в яких порушували питання про скасування вироку щодо ОСОБА_2 з мотивів невідповідності призначеного покарання тяжкості вчинених засудженим злочинів та особі винного внаслідок м'якості.

Апеляційний суд, всупереч вимогам ст. 377 КПК України в редакції 1960 року, не дав вичерпної відповіді на доводи апеляції прокурора, не мотивуючи своє рішення щодо залишення апеляції прокурора без задоволення.

Отже, суд апеляційної інстанції, формально розглянувши справу щодо ОСОБА_2, не дав належної та обґрунтованої відповіді на доводи поданої прокурором апеляції та прийняв рішення, яке належним чином не мотивував.

Виходячи з наведеного, ухвала апеляційного суду є такою, що постановлена з істотним порушенням вимог кримінально-процесуального закону, в зв'язку з чим підлягає скасуванню, а справа направленню - на новий апеляційний розгляд, оскільки зазначені порушення перешкодили апеляційному суду повно та всебічно розглянути справу і постановити законне, обґрунтоване та справедливе рішення.

Під час нового розгляду справи, апеляційному суду слід врахувати вищезазначене, ретельно дослідити доводи апеляції прокурора, дати їм та висновкам суду першої інстанції належну оцінку і з урахуванням усіх обставин прийняти обґрунтоване рішення та належним чином його мотивувати.

Якщо при новому розгляді справи, за умови підтвердження обсягу обвинувачення ОСОБА_2, та за відсутності інших обставин, які відповідно до вимог закону можуть істотно вплинути на висновки суду щодо виду та розміру покарання, то призначене засудженому покарання у виді 9 років 6 місяців позбавлення волі, слід вважати м'яким.

Керуючись статтями 395, 396 КПК України (1960 року), пунктами 11, 15 розділу XI «Перехідні положення» Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу прокурора, який брав участь в розгляді справи судом апеляційної інстанції, задовольнити.

Ухвалу Апеляційного суду Черкаської області від 2 лютого 2015 року щодо ОСОБА_2 скасувати, а справу направити на новий апеляційний розгляд.

Судді:

___________________ ___________________ ________________

ОСОБА_11 ОСОБА_12 ОСОБА_13