Справа № 1-455/2010
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 квітня 2010 року Дніпровський районний суд м. Києва в складі :

головуючого судді Метелешко О.В.

при секретарі Паєті О.В.

за участю прокурора Ткачук Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше не судимого,

у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Згідно виконавчого листа № 2-2985 від 13.10.2006 року Дніпровського району м. Києва, ОСОБА_1 зобовязаний до сплати аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, у розмірі ? частини всіх видів заробітку щомісячно, до його повноліття. Але ОСОБА_1 від сплати аліментів злісно ухиляється, про що свідчать факти постійного ухилення від матеріальної допомоги на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, вихованням сина не займається. ОСОБА_1 не працює, на обліку в Дніпровському районному центрі зайнятості не перебуває, у результаті чого, у нього, відповідно до ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», утворилась заборгованість по аліментам.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_3 свою вину визнав та пояснив, що мешкає разом зі своєю колишньою дружиною ОСОБА_2 та сином ОСОБА_4. У 2006 році вони з ОСОБА_2 розірвали шлюб з її ініціативи, але проживають в одній квартирі. Стверджує, що з самого початку потерпіла ОСОБА_2 хотіла від нього тільки грошей, у звязку з чим постійно добивається як побільше їх забрати в нього. Зрозумівши, що багато не добється, у подальшому потерпіла подала на аліменти, які він поки працював сплачував. Аліменти не сплачував, так як ніде не працював, на обліку в центрі зайнятості не перебував. У звязку з тим, що він не платив аліменти, його колишня дружина, тобто потерпіла ОСОБА_2, звернулася з заявою до ВДВС у Дніпровському районі м. Києва з проханням притягнути його до кримінальної відповідальності за ухилення від сплати аліментів. Зокрема, суду пояснив, що в нього з потерпілою постійно виникають якісь конфліктні ситуації, вони не можуть прийти до єдиної думки, а на його думку, його колишню дружину цікавить тільки його матеріальний стан.

Потерпіла ОСОБА_2, допитана у судовому засіданні, суду пояснила, що вона з підсудним розлучилась і пішла від нього в звязку з тим, що він її та їх сина постійно бив, зловживав алкоголем, і вони змушені були знімати окрему квартиру. Весь час вона сама оплачувала і оплачує навчання дитини, а на її прохання допомогти утримувати сина підсудний постійно відмовлявся, у звязку з чим, вона була вимушена подати на аліменти, які останній не платить. Зокрема, постійно вводить в оману державного виконавця про місця своєї роботи. Конкретно дізнатись де він працює офіційно немає можливості. На різні запити виконавчої служби, належних відповідей немає. Постійно конфліктує та бє сина, що призвело до того, що вони змушені були три місяці переховуватись та проживати у притулку «Сімї та молоді» від опікунської ради. Дитина на даний час психологічно травмована через такі конфлікти. Вона оплачую зі своєї сторони комунальні послуги, а підсудний зовсім не платить, у звязку з чим є рішення суду про стягнення з нього заборгованості за комунальні послуги. Зокрема, неодноразово під час їхніх конфліктів підсудний пошкоджував її особисті речі та особисті речі сина. Крім того, зазначила, що підсудний не розуміє і не хоче розуміти, що дитині потрібно допомагати, виховувати та якось підтримувати, а вона хоче тільки отримати кошти на утримання дитини.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_5, яка займає посаду старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції в м. Києві суду пояснила, що у її провадженні, як державного виконавця, знаходиться виконавчий лист № 2-2985 від 13.10.2006 року Дніпровського районного суду м. Києва щодо стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_6. Аліменти ОСОБА_1 не сплачує, на неодноразові виклики до ВДВС не зявляється, відомості про своє місце роботи не надає. Крім того, до ОСОБА_1 застосовувався примусовий привід, складалися акти про те, що він не відкривав двері державному виконавцю. Підсудний не хоче розуміти, що аліменти за рішенням треба сплачувати, а ті кошти, що він каже, що давав сину, це його бажання, але є рішення суду і його необхідно виконувати. Зокрема, свідок ОСОБА_5 пояснила, що розрахунок вона здійснювала на підставі Закону України «Про виконавче провадження» та на підставі Інструкції «Про проведення виконавчих дій», а у разі, якщо людина не працює то розрахунок здійснюється по даним статистики даної місцевості.

Крім повного визнання своєї вини ОСОБА_1 та щирим його каяттям його вина також підтверджується доказами, зібраними у справі.

Аналізуючи наведене, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у тому, що в його діях має місце злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів) є доведеною і тому суд кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 164 КК України.

Суд, відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні підсудному ОСОБА_1 виду та міри покарання, приймає до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним злочину, який відноситься до категорії невеликої тяжкості, конкретні обставини справи та те, що тяжких наслідків від злочину не настало.

Судом також враховуються дані про особу підсудного, який під наглядом у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, працюючого, за місцем проживання характеризується позитивно (а.с. 82).

Згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає помякшуючою обставиною щире каяття підсудного у вчиненому злочині.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне обрати ОСОБА_1 покарання у виді обмеження волі, але з урахуванням обставин справи та особи винного, суд дійшов

висновку, що його перевиховання та виправлення можливе без відбуття покарання, та вважає за доцільне застосувати положення ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням та покласти на підсудного обовязки, визначені п. п. 2-4 ч. 1 ст. 76 КК України.

Цивільний позов ОСОБА_2 про стягнення з підсудного заборгованості по аліментах слід залишити без задоволення, оскільки дана заборгованість стягується по виконавчому листу про стягнення з останнього аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 і при його задоволенні вона буде стягуватись двічі.

Речові докази у справі відсутні.

Судові витрати у справі не понесені.

Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, і призначити йому покарання у виді 1(одного) року 6 місяців обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_1 від призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом двох років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обовязки.

Відповідно до ст. 76 КК України зобовязати ОСОБА_1 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи, періодично зявлятись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили, ОСОБА_1 залишити без змін - підписку про невиїзд.

Цивільний позов - залишити без задоволення.

Речові докази у справі відсутні.

Судові витрати у справі не понесені.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 15 (пятнадцяти) діб з моменту його проголошення.

Суддя: