"13" січня 2016 р. Справа № 363/4967/15-к
УХВАЛА
13 січня 2016 року Вишгородський районний суд Київської області в складі головуючого-судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника-адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгороді кримінальне провадженні № 0000636 щодо ОСОБА_4 , обвинуваченого за ч. 1 ст. 121 КК України,

встановив:
обвинувальний акт у вказаному провадженні надійшов до суду 17.11.2015 року.

З огляду на неявку потерпілого та бажання обвинуваченого взяти участь в розгляді справи в приміщенні суду, розгляд цієї справи слід відкласти. Наступне судове засідання з огляду на графік призначених до розгляду судових справи може відбутися лише 27 січня 2016 року.

Водночас згідно вимог ч. 3 ст. 331 КПК України суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження строку тримання обвинуваченого під вартою до спливу продовженого строку, який закінчується в цій справі 22 січня 2016 року.

За таких обставин та з огляду на імперативні вимоги вказаної норми суд зобов`язаний розглянути вказане питання в даному судовому засіданні, в якому участь обвинуваченого забезпечено у режимі відеоконференції, і це не призведе до порушення права особи на захист, на участь у справі та права на справедливий i відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним i безстороннім судом.

Заслухавши прокурора, який просив продовжити строк тримання під вартою з огляду на ризики ухилення обвинуваченого від суду, продовження вчинення правопорушень, захисника, який просив обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем проживання його тітки в Обухівському районі Київської області або ж зменшити розмір застави з огляду на скрутне матеріальне становище обвинуваченого та його родичів, а також взяти до уваги погіршений стан здоров`я останнього, його матері та громадянської дружини, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

Встановлено, що після розшуку згідно ухвали слідчого судді від 23.10.2015 року ОСОБА_4 донині утримується під вартою в цій справі. Строк тримання під вартою закінчується 22 січня 2016 року.

Про наявність ризиків ухилення особи від суду й продовження вчинення кримінальних правопорушень свідчать ті обставини, що обвинувачений раніше неодноразово судимий за вчинення умисних злочинів, відбував покарання в місцях позбавлення волі, обвинувачується у вчиненні умисного тяжкого злочину проти життя і здоров`я особи. Постійного місця роботи, проживання та сім`ї не має, вагомі дані про його усталенні й міцні соціальні зв`язки в справі відсутні, коли той в ході розслідування справи від слідства ухилявся.

Довідка виконкому Рихальської сільської ради Ємільчинського району Житомирської області від 11.01.2016 року про перебування в громадянському шлюбі з ОСОБА_6 викладеного вище не спростовує, оскільки ці обставини реальних правових обов`язків для особи не створюють і стримуючим фактором для оцінки її поведінки бути не можуть.

Подана стороною захисту письмова заява від імені ОСОБА_7 , яка підтверджує згоду на проживання її племінника обвинуваченого по справі, в її будинку по АДРЕСА_1 , є недостатньою для обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

При цьому в суді на підставі допустимих, належних і безпосередньо досліджених доказів не підтверджено ступінь споріднення цих осіб, належність житла певній особі на основі правовстановлюючого документу, гарантії проживання обвинуваченого в цьому будинку впродовж дії запобіжного заходу. При цьому для з`ясування цих питань є доцільним також і допит вказаної особи як свідка в суді під присягою.

Отже на даний час правильне застосування до особи запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту є неможливим.

Також у справі відсутні дані про те, що до взяття під варту обвинувачений, з огляду на свою репутацію й наявні судимості забезпечував догляд своєї матері, яка його потребує згідно акту від 11.01.2016 року.

Та обставина, що батько обвинуваченого помер в 1997 році, згаданих вище ризиків не зменшує. Заходи щодо відшкодування шкоди потерпілому в розмірі 4 000 грн. заслуговують на увагу, однак в необхідній мірі наявних ризиків не переважають й гарантією належної майбутньої поведінки обвинуваченого, з огляду на його репутацію не стають.

Дані про погіршений стан здоров`я обвинуваченого, його матері не є достатніми для висновку про недоцільність продовження ОСОБА_4 строку тримання під вартою.

Отже належні гарантії та міцні соціальні зв`язки, які б переважали наявні ризики ухилення обвинуваченого від суду та вчинення правопорушень, є недоведеними, вказані ризики до цього часу є актуальними, а тому суд вважає необхідним продовжити строк його тримання під вартою.

За викладених обставин, коли розгляд судового провадження по суті і дослідження доказів, ще не розпочато, суд вважає, що повторне продовження строку тримання обвинуваченого під вартою на два місяці не є значним в розумінні встановлення балансу інтересів судового розгляду й обмежень прав особи на вільне пересування. Такий строк тримання під вартою суд вважає прийнятним і виправданим для втручання в права і свободи обвинуваченого.

Підстав для зменшення розміру застави судом також не встановлено, необхідні і достатні для цього дані про майновий стан обвинуваченого відсутні.

На підставі викладеного та керуючись статтями 331, 372 КПК України,

ухвалив:

продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у Київському слідчому ізоляторі № 13 Управління Державного департаменту України з питань виконання покарань у м. Києві та Київській області до 22 березня 2016 року включно.
Розгляд справи відкласти на 14 год. 27 січня 2016 року.
Також призначити резервне судове засідання на 14 год. 12 лютого 2016 року.
Ухвала згідно вимог ч. 2 ст. 392 і ч. 5 ст. 532 КПК України не може бути оскарженою і набирає законної сили з моменту її проголошення.

Суддя