справа № 482/128/14-к В И Р О К
Іменем України
06 лютого 2014 року
Новоодеський районний суд Миколаївської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
У розгляді даної справи приймали участь сторони кримінального провадження: процесуальний прокурор прокуратури Новоодеського району Миколаївської області ОСОБА_4 , захисник ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_3
СУД, В С Т А Н О В И В і ВВАЖАЄ ДОВЕДЕНИМ, ЩО :
21 жовтня 2013 року, близько 20 години 20 хвилин, ОСОБА_3 за попередньою змовою, спільно з іншою невстановленою досудовим розслідуванням особою, справа у відношенні якого виділена в окреме провадження, переслідуючи корисливий мотив, з метою викрадення чужого майна, діючи відкрито, умисно та протиправно, перебуваючи на території с. Себине Новоодеського району Миколаївської області, проникли на територію домоволодіння ОСОБА_6 , що розташоване по АДРЕСА_3 , маючи внутрішнє переконання того, що вказана жінка проживає одна.
Перебуваючи на території домоволодіння ОСОБА_6 , невстановлена слідством особа, за допомогою викрутки, яку мав при собі, витяг частину скла з віконної рами будинку та проліз через цей отвір в середину будинку та відкрив зсередини зачинені вхідні двері до будинку, через які до цього будинку проник також ОСОБА_3 .
Знаходячись в середині будинку, ОСОБА_3 , спільно з цією невстановленою особою побачили в одній із кімнат будинку потерпілу ОСОБА_6 , яка сиділа на ліжку.
Після цього, діючи раптово, ОСОБА_3 з цією іншою особою, забігли до кімнати, де перебувала потерпіла ОСОБА_6 , схопили її за руки, наказали лягти обличчям на ліжко, що вона і зробила, не чинячи опору, а після цього накрили її з головою ковдрою, яка була на ліжку та наказали мовчати, повідомивши, що вони не мають наміру нічого їй робити.
Потім, ОСОБА_3 перебував біля потерпілої ОСОБА_6 , а невстановлена слідством особа, вишукував в кімнатах будинку гроші та цінні речі.
Знайшовши в будинку гроші в сумі 400 гривень та мобільний телефон марки «Нокіа-1280» чорного кольору, імел НОМЕР_1 з сім карткою оператора мобільного зв`язку «Лайф» № НОМЕР_2 , вартістю 200 гривень та заволодівши цими речами, ОСОБА_3 спільно з цією іншою невстановленою особою з місця злочину зникли.
В подальшому, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, вказані особи спричинили потерпілій ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 600 гривень.
Таким чином, ОСОБА_3 вчинив грабіж, що передбачений ч.3 ст.186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна, поєднаний з проникненням у житло, з насильством, що не є небезпечним для життя і здоров`я потерпілого, вчинений за попередньою змовою групою осіб.
Постановою прокурора прокуратури Новоодеського району Миколаївської області від 21.01.2013 року з кримінального провадження було виділено в окреме кримінальне провадження матеріали досудового розслідування у відношенні невстановленої досудовим розслідуванням особи, яка спільно з ОСОБА_3 у групі приймала участь у вчиненні даного кримінального правопорушення.
Доказами на підтвердження скоєння ОСОБА_3 вищезазначених, встановлених судом обставин, являються покази допитаного в суді обвинуваченого та досліджені в суді документи.
Так, допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 заявив, що повністю визнає свою вину у скоєні інкримінованого йому у провину злочині, що передбачений ч.3 ст.186 КК України.
По суті пред`явленого обвинувачення ОСОБА_3 пояснив, що він в м. Одеса зустрівся з незнайомим йому хлопцем на ім`я ОСОБА_7 , який запропонував йому вчинити викрадення чужого майна громадян, на що він дав свою згоду. Після цього, за вказівкою ОСОБА_7 , вони вдвох приїхали в с. Себине Новоодеського району Миколаївської області, де проходячи по вулиці, видивлялись будинок, з якого можна було б вчинити викрадення майна з найменшим для них опором з боку потерплих. Підшукавши будинок потерпілої ОСОБА_6 , вони вночі 21.10.2013 року проникли на територію цього домоволодіння, де ОСОБА_7 витягнув скло з вікна і проник в середину будинку та відчинив вхідні двері. Пояснив, що після цього вони побачили потерпілу, яка сиділа на ліжку, забігли до неї в кімнату та наказали лягти обличчям вниз на ліжко. Накривши потерпілу ковдрою, він залишився біля потерпілої, а ОСОБА_7 шукав в будинку гроші та цінності. Через хвилин 15 пошуків, ОСОБА_7 повідомив йому, що треба уходити, після чого вони вдвох зникли з будинку і маршруткою повернулися до м. Одеса. Зазначив, що телефон вони взяли у потерпілої, з метою позбавити її можливості покликати на допомогу і викликати міліцію, а викрадених грошей їм хватило тільки на оплату дороги до м. Одеси. Також пояснив, що викрадений у потерпілої мобільний телефон «Нокіа-1280» він залишив собі і використовував його, замінивши сім-картку мобільного оператора зв`язку, а сім-картку потерпілої викинув.
Заявив, що в скоєному кається, усвідомив для себе негативні наслідки вчиненого, а тому, посилаючись на наявність у нього хвороби, каяття, наявність непрацездатних батьків, та на те, що вибачився перед потерпілою і готовий відшкодувати їй заподіяну шкоду, просив суд суворо його не карати та не позбавляти волі.
Дослідивши в судовому засіданні покази обвинуваченого та всі фактичні обставини справи, оцінивши дослідженні в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що крім визнання обвинуваченим своєї вини у скоєні злочину, передбаченого ст.186 ч.3 КК України, його вина в інкримінованому в провину злочині повністю доведена в судовому засіданні дослідженими доказами і підтверджується, крім його признательних показань також дослідженими документами справи.
Так, згідно дослідженого в суді висновку судово-криміналістичної експертизи №12 від 30.12.2013 року, вбачається, що придатних для ідентифікації відбитків пальців рук, виявлених та вилучених з місця пригоди, за якими можна було б ідентифікувати ОСОБА_3 не виявлено.
Відповідно до довідки експерта, процесуальні витрати за проведення цієї криміналістичної експертизи №12 склали 244,50 гривень.
Згідно з досліджених в судовому засіданні витягів з ЄРДР, рапорту чергового Новоодеського Новоодеського РВ УМВС України в Миколаївській області від 21.10.2013 року, протоколу прийняття заяви ОСОБА_8 про вчинене кримінальне правопорушення, обставин викладених в протоколі огляду місця події від 21.10.2013 року, вбачається, що працівниками міліції було внесено до ЄРДР повідомлення чергового УМВС України в Миколаївській області та заявниці ОСОБА_8 про відкрите викрадення майна з проникненням до будинку потерпілої ОСОБА_6 в с. Себине Новоодеського району, були виявлені сліди проникнення до житлового будинку в процесі проведеного огляду місця пригоди.
З обставин викладених в протоколі огляду помешкання ОСОБА_9 від 20.11.2013 року вбачається, що під час проведення цього огляду з дозволу господарки будинку, за місцем фактичного проживання ОСОБА_3 , було виявлено викредений у потерпілої ОСОБА_6 мобільний телефон «Нокіа-1280» з іншою сім-карткою мобільного оператора зв`язку.
Серійний номер виявленого мобільного телефону у помешканні ОСОБА_3 , співпав з серійним номером мобільного телефону, вказаних в документах, виданих потерпілою.
Згідно дослідженої в суді довідки, вартість мобільного телефону «Нокіа -1280», станом на 21.10.2013 року в магазині «Грааль» ПП ОСОБА_10 становила 190 грн., а вартість сім-картки мобільного оператора зв`язку «Лайф», становила 10 гривень.
Відповідно до письмової розписки потерпілої ОСОБА_6 , остання отримала від працівників міліції викрадений у неї мобільний телефон «Нокіа».
Згідно з обставинами, викладеними в протоколі слідчого експерименту від 08.12.2013 року, проведеного з метою перевірки свідчень підозрюваного ОСОБА_3 , вбачається, що повідані ним обставини в процесі допиту, знайшли своє підтвердження при проведені цього слідчого експерименту та співпадають з іншими встановленими в процесі досудового розслідування фактичними даними.
З дослідженого в судовому засіданні документу від 08.12.2013 року вбачається. що ОСОБА_3 в письмовому виді попросив вибачення у потерпілої ОСОБА_6 .
Всі дослідженні в судовому засіданні докази, а саме покази обвинуваченого, висновок експерта, досліджені документи узгоджуються як між собою, так і з показами обвинуваченого щодо повіданих ним фактичних обставин і підтверджують, як умисел обвинуваченого на вчинення інкримінованого йому в провину злочину, так і фактичне вчинення ним цього протиправного діяння, за попередньою змовою у групі осіб, з проникненням в житло.
Аналіз досліджених в судовому засіданні доказів та всіх фактичних обставин цієї справи свідчить про те, що обвинувачений діяв з прямим умислом, тобто усвідомлюючи як суспільно-небезпечних характер своїх дій, так і характер суспільно-небезпечних наслідків цих дій та бажав їх настання.
Докази, що були досліджені в суді, повністю підтверджують факт скоєння обвинуваченим злочину при обставинах, що викладені в обвинуваченні та які доводять, що він дійсно вчинив цей злочин і, що його признательні свідчення та розкаювання у скоєному, відповідають фактичним обставинам цієї справи.
За таких обставин, дослідивши в судовому засіданні як покази обвинуваченого так і всі інші фактичні обставини справи, суд приходить до висновку що вина ОСОБА_3 в інкримінованому йому в провину злочині повністю доведена дослідженими доказами, які відповідно до ст.ст.84-86 КПК України, являються належними і допустимими та, які слід покласти в основу обвинувального вироку суду.
Органом досудового розслідування дії обвинуваченого кваліфіковані за ст.186 ч.3 КК України.
Відповідно до ст.94 КПК України, аналізуючи та оцінюючи дослідженні в судовому засіданні докази, як кожного окремо, так і всіх їх у сукупності, суд, приходить до висновку, що така кваліфікація дій обвинуваченого, являється правильною.
Тому, з урахуванням викладеного, суд дії ОСОБА_3 кваліфікує за ст.186 ч.3 КК України, так як він вчинив грабіж, тобто відкрите викрадення чужого майна , поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у житло.
Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він являється не військовозобов`язаним громадянином України, який не перебуває на обліку у лікарів за місцем реєстрації, вважається не судимим в силу ст.89 КК України, за місцем свого проживання характеризується посередньо.
Обвинувачений був затриманий 07.12.2013 року і перебуває під вартою в СІЗО м.
Згідно довідки, виданої медичною частиною СІЗО м. Миколаєва, у обвинуваченого виявлено позитивний тест на ВИЧ-інфекцію.
Тому, призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує, як ступінь тяжкості та характер і обставини скоєного ним злочину, так і враховує його особу, в тому числі його матеріальний та сімейний стан, а також обставини, що обтяжують та пом`якшують йому покарання.
Так, суд враховує, що скоєний обвинуваченим злочин відносяться до категорії тяжкого, за відсутності вказаних обставин, що обтяжують йому покарання.
Серед обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд враховує визнання ним своєї провини, його каяття, наявність захворювання.
За таких вищевказаних обставин, відповідно до вимог ст.ст.65-67 КК України, із врахуванням тяжкості скоєного злочину, а також приймаючи до уваги обставини справи, що характеризують особу обвинуваченого, суд приходить до висновку, що суспільна небезпечність діяння вчиненого ОСОБА_3 , його поведінка в момент вчинення та після вчинення злочину, свідчать про те, що його заява про розкаювання не знижує ступінь тяжкості вчиненого ним діяння, а тому суд вважає, що йому має бути призначене для відбування покарання у виді позбавлення волі, без застосування ст.ст.69 та 75 КК України.
Цивільні позови по справі не заявлялися.
Процесуальні витрати по справі складають 244,50 гривень за проведення криміналістичної експертизи, які відповідно до ст.ст.124-126 КПК України, підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави в особі експертного закладу.
Речі, що були виявлені у ОСОБА_3 при затриманні і, які були передані на зберігання до камери зберігання речових доказів Новоодеського РВ УМВС України в Миколаївській області, які не мають ніякого відношення до кримінального провадження, підлягають поверненню у власність ОСОБА_3 .
Керуючись ст. ст.368-371, 373-374, 376 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В :
ОСОБА_3 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні, у скоєні злочину, передбаченому ст.186 ч.3 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років з відбуванням покарання у кримінально-виконавчій установі закритого типу.
Початок строку відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_3 рахувати з моменту приведення вироку до виконання, зарахувавши йому в строк відбування покарання весь час його перебування під вартою, з моменту затримання, тобто з 07 грудня 2013 року і по день набрання даним вироком суду законної сили.
Цивільний позов по справі не заявлявся.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави в особі НДЕКЦ при УМВС України в Миколаївській області судові витрати на залучення експерта по проведенню криміналістичної експертизи в сумі 244,50 гривень.
Речі, вилучені у ОСОБА_3 при затриманні, а саме: мобільний телефон «Флай», сім-картку до мобільного телефону, наручний годинник, що передані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Новоодеського РВ УМВС України в Миколаївській області, - повернути ОСОБА_3 .
Запобіжний захід у відношенні обвинуваченого ОСОБА_3 до нарбання вироком законної сили залишити без зміни, у вигляді взяття під варту з утриманням в СІЗО м. Миколаєва.
До набрання вироком законної сили обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, не може бути переведений у місце позбавлення волі в іншу місцевість.
Вирок суду може бути оскаржений протягом 30 днів з дня його оголошення до апеляційного суду Миколаївської області через Новоодеський районний суд Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги, а засудженим в той же строк з моменту одержання копії вироку.

Копія вироку після його проголошення вручається обвинуваченому і прокурору, а потерпілій копія вироку направляється поштовим відправленням.

Головуючий: