Справа № 274/5420/15-к
Провадження №1-в/0274/46/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02.02.2016 року Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_1 ,

за участю секретаря. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_2 ,

прокурора . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_3 ,

представника адміністрації БВЦ №108. . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_4 ,

засудженого. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області справу за заявою про умовно дострокове звільнення від відбування покарання засудженого:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ісиккуль, Омської області Російської Федерації, громадянина Російської Федерації, з середньо-спеціальною освітою, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

в с т а н о в и в:
На розгляд до суду надійшла заява засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

В ході судового розгляду заяви засудженого встановлено, що ОСОБА_5 засуджений 12 січня 2010 року Голосіївським районним судом міста Києва за ст.115 ч.1 КК України до 7 років 6 місяців позбавлення волі. Відповідно до змісту вироку, в строк відбуття покарання засудженому зараховано час його утримання під вартою з 10.08.2009 року по 11.01.2010 року.

Ухвалою Богунського районного суду міста Житомира від 03.12.2014 року не відбуту засудженим частину строку покарання замінено на обмеження волі в порядку ст.82 КК України.

Початок строку відбуття покарання у виді позбавлення волі - 10.08.2009 року, у виді обмеження волі - 14.12.2014 року, кінець строку - 10.02.2017 року.

Засуджений ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі знаходиться з 13.08.2009 року. Під час утримання в Київському слідчому ізоляторі допустив одне порушення режиму утримання, по факту якого було накладено дисциплінарне стягнення. Заохочень не мав.

З 27.04.2010 року відбував покарання в Житомирській виправній колонії (№ 4). Допустив шість порушень встановленого порядку відбування покарання по фактам яких було проведено бесіди виховного характеру та накладено два дисциплінарних стягнення. За сумлінну поведінку і ставлення до праці один раз заохочувався адміністрацією установи.

З 14.12.2014 року відбуває покарання в Бердичівському виправному центрі (№ 108). За період відбування покарання характеризується позитивно. Допустив одне порушення встановленого порядку відбування покарання, по факту якого було проведено бесіду виховного та профілактичного характеру. Заходи виховного та профілактичного характеру відвідує, реагує на них правильно.

Працевлаштований на виробництві установи в деревообробному цеху. До праці ставиться сумлінно. За сумлінну поведінку і ставлення до праці тричі заохочувався адміністрацією установи. У взаємовідносинах з іншими засудженими неконфліктний. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом.

До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться сумлінно. Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. До виконання робіт із благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці. Бере особисту участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі. Бере участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу «Духовне відродження », програму виконує в повному обсязі.

У судовому засіданні засуджений подану заяву підтримав. З приводу допущених порушень режиму утримання пояснив, що вважає їх не суттєвими. Членоушкодження вчинив як протест проти дій представників установи виконання покарання.

Представник адміністрації виправного центру подану засудженим заяву також підтримав.

На думку прокурора подана засудженим заява задоволенню не підлягає, оскільки за час відбуття покарання він не довів свого виправлення.

Заслухавши засудженого, представника адміністрації виправного центру, думку прокурора, ознайомившись з матеріалами особової справи засудженого, суд дійшов висновку про те, що за час відбуття покарання засуджений став на шлях виправлення, однак у повній мірі свого виправлення не довів.

Так, згідно положень ст.81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Статтею 130 Кримінально-виконавчого кодексу України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання визначено як один з видів заохочення для осіб, які відбувають покарання у виді обмеження волі.

Відповідно до роз`яснень постанови Пленуму Верховного суду України від 26.04.02 №2 Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким (п.17), судам слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях, його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці.

Таким чином при прийнятті рішення по суті справи суд враховує те, що ОСОБА_6 засуджений та відбуває покарання за скоєння особливо тяжкого злочину пов`язаного із заподіянням смерті іншій людині. За час відбуття покарання засуджений неодноразово допускав порушення режиму утримання, за що на нього накладались дисциплінарні стягнення. Перебував на обліку як особа схильна до членоушкодженння у зв`язку із демонстративним заподіянням собі тілесних ушкоджень 02.10.2014р. (особова справа с.121). Знятий з такого обліку 30.11.2015р. (особова справа с.207).

Останнє порушення, яке виразилось у порушення розпорядку дня, допустив 09.07.2015р. відбуваючи покарання у Бердичівському виправному центрі №108 (особова справа с.173-178). В ході виїзду за межі виправного центру, в період з 13.11.2015р. по 15.11.2015р. повернувся до виправного центру без відмітки органу кримінально-виконавчої інспекції про прибуття та вибуття засудженого (особова справа с.204-205), проте будь-яких перевірок з цього приводу адміністрацією установи виконання покарання не проводилось.

На підставі викладеного та керуючись ст.81 КК України, ст.ст.537, 539 КПК України суд,-

п о с т а н о в и в:
У задоволенні заяви засудженого ОСОБА_5 про застосування щодо нього положень ст.81 КК України та його умовно-дострокове звільнення від подальшого відбуття покарання відмовити за безпідставністю.

На ухвалу може бути подана апеляція до апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд протягом 7 днів з дня її оголошення, засудженим з моменту вручення йому копії.

Суддя: ОСОБА_1