Справа № 495/6709/15-к
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.11.2015 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одесскої області у складі:

судді ОСОБА_1

секретар ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Білгород-Дністровського кримінальне провадження внесеного в ЄРДР № 0000117за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Казацьке, Білгород-Дністровського р-ну, Одеської області, українця, громадянина України, не працюючого, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 раніше судимого:27.05.2004 року Білгород - Дністровський міськрайонним судом Одеської області за ст.ст.185 ч.2, 185 ч. 3, 69 КК України до 1 року позбавлення волі;
13.08.2004 року Б-Дністровський міськрайонним судом Одеської області за ст.ст.185 ч.3,69 КК України до 1 року шість місяців позбавлення волі;
27.05.2009 року Б-Дністровський міськрайонним судом Одеської області за ст.ст.185 ч.3, 289 ч.2 186 ч.2, 70 ч.1 КК України до 4 років 2 міс. позбавлення волі;
у вчиненні злочинів, передбачених ст. 185 ч.2 КК України, -

сторони кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_3

потерпілий ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

У період часу з 03.01.2015 по 20.01.2015, ОСОБА_3 перебуваючи на законних підставах на території КП «Зеленхоз», яке розташоване по вул. Приморській, 66 в місті Білгород - Дністровський Одеської області, маючи злочини умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, на протязі декількох днів збирав майно яке належить гр. ОСОБА_6 , тим самим готував його для подальшого таємного викрадення.
Після вчинення викрадення майна ОСОБА_6 , у вказаний період часу, виносив приготовлені заздалегідь речі, які йому не належать та розпоряджався ними за власним розсудом.
ОСОБА_7 неодноразовими, тотожними злочинними діями, маючи єдиний злочинний умисел на незаконне збагачення за чужий рахунок, заволодів майном потерпілої ОСОБА_6 , а саме :
-антена, вартістю 200 гривень;
-телевізор «Оріон», вартістю 200 гривень ;
-металевий бак, об`ємом 70 літрів, в кількості 2 шт., кожен вартістю 150 гривень за 1 шт.;
-алюмінієва бочка, об`ємом 15 літрів, вартістю 50 гривень;
-алюмінієва труба довжиною 3 метра, вартістю 400 гривень;
-чавунна кришка від котла, вартістю 100 гривень;
-сокира, вартістю 50 гривень;
-чавунна плита, вартістю 200 гривень;
-металева ручна пилка, вартістю 50 гривень;
-казан, об`ємом 10 літрів, вартістю 50 гривень, всього на загальну суму 1600 гривень, спричинивши потерпілому матеріальну шкоду на зазначену суму.
Крім того, 21 лютого2015 року, в період часу з 18 години до 21 години, ОСОБА_3 , перебуваючи на законних підставах в кімнаті будинку АДРЕСА_2 , маючи злочиний умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, таємно викрав майно, яке належить ОСОБА_5 , а саме :
-наручний годинник, « Омакс», вартістю 180 гривень.
-набір скляних келихів, в кількості 6 шт., вартістю 100 гривень,
-зарядний пристрій на мобільний телефон «Нокія», в кількості 2 шт. вартістю 60 грн. - 1 шт;
-грошові кошти у сумі 750 гривень, всього на загальну суму 1150 гривень, спричинивши потерпілому матеріальну шкоду на зазначену суму.
Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні винним визнав себе у повному обсязі, та повністю підтвердив обставини вчиненого ним злочину, пояснив суду, що дійсно він викрав майно, що належало потерпілим, яке перераховане в обвинувальному акті. У скоєному щиро розкаявся, просив суворо не карати, запевнив, що більше не буде вчиняти кримінальне правопорушення. Просив розглянути провадження відповідно до ст. 349 ч.3 КПК України.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. За згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій не має, а також роз`яснює йому, що в такому випадку він буде позбавлений права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Суд, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, роз`яснив сторонам кримінального провадження вимоги ч.3 ст. 349 КПК України і наслідки обмеження обсягу доказів, визнав недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинуваченого ОСОБА_3 відносно фактичних обставин справи, оскільки вони ніким не оспорюються, дослідженням тільки доказів, які характеризують його особистість.

Обвинувачений ОСОБА_3 та інші учасники кримінального провадження погодилися з тим, щоб судовий розгляд обмежився його допитом, дослідженням доказів, які характеризують його особистість. Йому було роз`яснено, що в даному випадку він позбавляється права оспорювати в апеляційному порядку фактичні обставини правопорушення.

Оцінюючи докази у сукупності, суд визнає винуватим обвинуваченого ОСОБА_3 у інкримінованому йому злочині та кваліфікує його за ст. 185 ч.2 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Відповідно до ст. 66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує: суспільну небезпеку і характер вчиненого ним злочину, негативну характеристику, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, вчинив злочин, який згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії середньої тяжкості, його щире каяття в скоєному, активну участь у розкритті злочину, суд дійшов висновку, що його перевиховання та виправлення не можливе без відбування покарання, та вважає за доцільне призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишити без зміни.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_3 обчислювати з моменту його фактичного затримання, тобто з 07.09.2015 року.

Керуючись ст. ст. 100, 349, 368, 373-374, 376, 392- 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ст. 185 ч.2 КК України і на підставі санкції даної статі призначити покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишити без зміни.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_3 обчислювати з моменту його фактичного затримання, тобто з 07.09.2015 року.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з моменту його проголошення, через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області.

Вирок суду у відповідності з вимогами ст. 394 ч.2 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до частини 3 ст. 349 КПК України.

Копію вироку негайно видати обвинуваченому та прокурору.

Суддя : ОСОБА_1