Справа № 1- 858
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2010 року ОСОБА_1»янський районний суд м. Києва

в складі головуючого судді- ОСОБА_2

при секретарі- ОСОБА_3

з участю прокурора - Т.І. Ящука

захисника - ОСОБА_4

потерпілого - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві справу по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1

уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2 , українця,

громадянина України , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не одруженого , не

працюючого , зареєстрованого в ІНФОРМАЦІЯ_4, вулиця

Стадникової , 17, кв. 36 , раніше судимого:

- 09.09.2008 р. Галицьким районним судом Івано-Франківської

області за ст. 296 ч. 1 КК України до штрафу у розмірі 8500

гривень ,-

у вчиненні злочину ,передбаченого ст.190 ч . 3 КК України,суд-

в с т а н о в и в :

Підсудний ОСОБА_6 вчинив злочин при наступних обставинах.

15 лютого 2010 року знаходячись на території оптового ринку, розташованого по вул.Волинській , 34/1 в м. Києві , вирішив шахрайським шляхом заволодіти чужим майном, а саме грошовими коштами.

Реалізуючи свої злочинні наміри, підсудний ОСОБА_6М, познайомився на вказаному ринку із ОСОБА_5 ,який працював там та повідомив йому завідомо неправдиву інформацію про свою можливість придбати через банківську установу долари США по курсу 7 гривень 60 копійок за 1 долар , враховуючи при цьому що офіційний курс НБУ станом на 15 лютого 2010 року долара США складав 8 гривень .

ОСОБА_5 , будучи впевненим у добросовісності дій підсудного ОСОБА_6 , 17 лютого 2010 року біля 20 г. зустрівся з останнім біля будинку № 54 по вулиці Дегтярівській в м. Києві, де повідомив про свої наміри придбати 30 000 доларів США по курсу запропонованому ОСОБА_6

Продовжуючи вводити ОСОБА_5 в оману підсудний ОСОБА_6 повідомив його що має можливість придбати для нього через банківську установу 30 000 доларів США по курсу 7 грн.60 коп. на протязі години після передачі йому еквівалента грошей в сумі 228 000 гривень.

18 лютого 2010 року біля 12 г. Костюков В.А. знаходячись на території оптового ринку по вулиці Волинській, 34/1 в м. Києві передав ОСОБА_6 228 000 гривень і останній запевнив його що через годину поверне йому 30 000 доларів США після обміну в банківській установі.

Однак , після заволодіння вказаними коштами підсудний ОСОБА_6М, з місця вчинення злочину зник та розпорядився ними на власний розсуд .

Таким чином , своїми діями підсудний заволодів майном потерпілого ОСОБА_5 у великому розмірі , оскільки спричинив збитки ,що у 250 і більше разів перевищують неоподаткований мінімум доходів громадян.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_6 не визнав себе винним у вчиненні шахрайських дій.

Пояснив суду ,що на початку 2010 року познайомився із ОСОБА_5 ,який працював на оптовому ринку на вулиці Волинській ,оскільки як клієнт придбавав там товар .

В ході однієї із розмов з ОСОБА_5 ,розповів йому що має бажання придбати автомобіль ,який потім перепродати дорожче і на цьому заробити грошей.

Для цього він дійсно звернувся до ОСОБА_5 з проханням дати йому у борг 30 000 доларів США ,пообіцявши повернути гроші через місяць.

ОСОБА_7 був з цим згоден , у них були довірливі відносини і тому боргових розписок від нього не вимагав .

18 лютого 2010 року від ОСОБА_5 він отримав 228 000 гривень .

Також ОСОБА_5 його не повідомляв про те ,що частину грошей він сам брав у свого брата .

Він не зміг повернути гроші потерпілому ,оскільки при покупці ним автомобіля у нього невідомі особи забрали їх . Отже , він вбачає обман потерпілого у своїх діях тільки у недотриманні строків повернення боргу.

Не дивлячись на таке відношення підсудного до вчиненого ,суд приходить до висновку що його винність знайшла своє повне підтвердження зібраними по справі доказами.

Потерпілий ОСОБА_5 в суді дав пояснення про те ,що він познайомився із ОСОБА_6 на оптовій базі ,розташованій по вулиці Волинській в м. Києві. Останній йому повідомляв , що працює в якійсь компанії менеджером.

В одній із їх розмов ОСОБА_6 повідомив його про те ,що має знайомих в банку, які

мають можливість вирішити питання щодо обміну гривні на долари США по курсу більш низькому ,ніж проводиться в обмінних пунктах.

Його зацікавила ця пропозиція , бо його брат ОСОБА_1 мав намір придбати автомобіль і необхідні були грошові кошти саме в доларах США .

ОСОБА_6 вів себе так ,що викликав у нього довіру і тому він попросив його обміняти 228 000 гривень на долари США. Він взяв у брата 145 000 гривень та доклав своїх 83 000 гривень. Гроші він передав ОСОБА_6 18 лютого 2010 року у своєму офісі. Передав грошові кошти у великому чорному пакеті.

ОСОБА_6М, обіцяв гроші повернути після обміну в той же день , для чого вони повинні були зустрітись на площі Перемоги в м. Києві.

Він прийшов на зустріч, чекав підсудного довго , однак той не з»явився і відключив свій мобільний телефон . Знайти ОСОБА_6 вже не було можливості , адреси його він знав , отже розумів ,що підсудний його обманув і звернувся із заявою до міліції.

Потерпілий категорично не погодився із версією ОСОБА_6 про наявність між ними договору про передачу грошей у борг і ніколи не чув від останнього про його бажання купити автомобіль .

Потеплілий ОСОБА_5 підтримав в суді цивільний позов на суму 228 000 гривень і просив стягнути вказані кошти з підсудного .

Свідок ОСОБА_1 в суді підтвердив ,що він передав своєму брату ОСОБА_5 на його прохання 145 000 гривень в лютому 2010 року .

Брат повідомив його про те ,що має знайомого ,як він пізніше дізнався на прізвище ОСОБА_6 , який має можливість по більш вигідному курсу в банківській установі обміняти гривні на долари США. Особисто він з ОСОБА_6 не був знайомий і ніколи не зустрічався.

Однак , після передачі грошей ОСОБА_6 зник , телефон відключив і гроші не повернув.

Після звернення зі заявою до міліції і затримання ОСОБА_6 ,грошей у останнього не знайшли. Родичі підсудного ,з якими він особисто зустрічався спочатку обіцяли повернути гроші , але вимагали за це відмовитись від показань.

Свідок ОСОБА_8 Басем в суді пояснив, що знайомий із потерпілим ОСОБА_5 ,оскільки разом з ним працював на оптовій базі на вулиці Волинській в м. Києві.

Одного разу бачив на базі підсудного ОСОБА_6 в офісі ОСОБА_5

Він був присутнім при передачі ОСОБА_9 ОСОБА_6 великої суми грошей, що знаходилась в пакеті чорного кольору.

Грошей було приблизно 200 000 гривень .оскільки підсудний їх перераховував. Також із розмови він зрозумів ,що ОСОБА_6 поспішає до банку.

Свідок ОСОБА_10 в суді пояснив ,що 18 лютого 2010 року він перебував в офісі свого брата ОСОБА_5 і був присутнім при зустрічі останнього з ОСОБА_6 З ОСОБА_6 він також був знайомий і знав його як клієнта.

При ньому ОСОБА_5 виклав на стіл гроші у великій кількості в гривнях України і вони разом з ОСОБА_6 стали їх перераховувати.

Потім ОСОБА_6 забрав ці гроші і як потім йому розповів брат , обіцяв обміняти їх на долари США по вигідному курсу.

Але в подальшому ОСОБА_6 на зустріч з братом не прийшов , мобільний телефон відключив і грошей не повернув.

Свідок ОСОБА_11 в суді пояснив ,що знайомий із підсудним ОСОБА_6

В лютому 2010 року ОСОБА_6М, звернувся до нього із проханням відвезти його на автомобілі на зустріч ,на якій нібито повинен був вирішити питання щодо отримання ним грошового боргу . Як пояснив йому підсудний до нього він звернувся через те, що йому на зустріч необхідно приїхати на автомобілі представницького класу ,а в нього саме такий автомобіль.

Він погодився на прохання підсудного і відвіз його на вулицю Дегтярівську в м.Києві, де він дійсно зустрічався з якимись людьми.

Через деякий час ОСОБА_6 попрохав його відвезти на оптову базу на вулиці Волинській в м. Києві ,де його почекати.

ОСОБА_6 через декілька хвилин вийшов з бази , в руках у нього знаходився великий пакет чорного кольору і повідомив ,що йому повернули борг.

В цей же день ОСОБА_6М, передав йому особисто 31 000 гривень для того ,щоб він ці гроші віддав своєму знайомому під відсотки .

25 000 гривень через деякий час були йому повернуті і до нього звернулись двоє хлопців ,які повідомили що вони від ОСОБА_6 і він їм ці гроші повернув.

Свідок ОСОБА_12 в суді пояснила , що підсудний є її сином.

Їй стало відомо після затримання сина працівниками міліції про те ,що він взяв у борг у свого знайомого ОСОБА_5 велику суму грошей . Однак де знаходяться гроші їй не відомо і їй син нічого не передавав.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні дала пояснення про те,що проживала спільно з підсудним в її квартирі 4 місяці до його затримання.

19 лютого 2010 року ОСОБА_6 поїхав до м. Тернопіль до своєї матері.

У ОСОБА_6 на той час були при собі біля 5-7 тисяч доларів США та гроші в гривнях . Їй особисто ОСОБА_6 сказав,що взяв ці гроші у знайомого на ім»я ОСОБА_5.

Протоколом огляду та вилучення від 24.02.2010 року вбачається ,що при затриманні ОСОБА_6 у нього були вилучені гроші в сумі 2251 гривня та 200 доларів США , мобільний телефон «Нокіа 312» (а.с. 55).

Аналіз наведених вище доказів приводить суд до висновку про винність підсудного у вчиненні умисних дій, що виразились у заволодінні чужим майном у великих розмірах шляхом обману , (шахрайство) .

Його дії суд кваліфікує за ст. 190 ч. 3 КК України.

Невизнання своєї вини підсудним суд розцінює як намагання останнього уникнути відповідальності та завести суд в оману .

В ході судового слідства підсудний неодноразово змінював свої показання, плутався в причинах отримання ним грошей від потерпілого і своїх дій щодо розпорядження останніми. Все це свідчить про його неправдивість .

В ході досудового слідства підсудний ОСОБА_6 писав явку з повиною (а.с.46) і в суді відмовився від неї , посилався на вчинення щодо нього тиску з боку працівників міліції.

Однак прокуратурою Шевченківського району м.Києва проводилась перевірка за виділеними з кримінальної справи № 10-21678 матеріалами щодо неправомірних дій з боку окремих працівників Шевченківського РУ ГУ МВС України в м. Києві відносно ОСОБА_6

За результатами перевірки 05.07.2010 року на підставі п.2 ст.6 КПК України відмовлено в порушенні кримінальної справи ,за відсутністю в діянні ознак складу злочинів ,передбачених ст.ст. 364,365 КК України. (а.с. 294).

Також в суді ОСОБА_6 посилався на те,що він страждає психічною хворобою і тому не може нести відповідальність за свої дії .

Однак , актом амбулаторної судово- психіатричної експертизи № 419 від 12.04.2010 року встановлено ,що ОСОБА_6 в період часу до якого відносяться інкримінуємі йому дії , будь-яким психічним розладом не страждав , міг розуміти свої дії та керувати ними .

На момент проведення експертизи також не страждав психічними розладами і в застосуванні до нього примусових заходів медичного характеру не потребує. (а.с. 103).

Показання потерпілого ОСОБА_5 були чіткими і послідовними як в ході досудового слідства ,так і судового щодо обставин вчинення злочину і у суду не має підставі вважати ,що він оговорює підсудного .

Призначаючи покарання підсудному ОСОБА_6 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого-відповідно ст. 12 КК України злочин віднесений до тяжких, його особу раніше судимого в тому числі і за аналогічні злочини , і вважає ,що він заслуговує на покарання у виді позбавлення волі ,бо його виправлення неможливе без ізоляції від суспільства.

Крім того в суді встановлено ,що вироком Галицького районного суду Івано-Франківської області від 09.09.2008 року ОСОБА_6М, засуджений за ст. 296 ч. 1 КК України до штрафу у розмірі 8500 гривень і штраф не останнім не сплачений .

Отже .у відповідності до ст. 72 КК України вказаний вирок підлягає самостійному виконанню.

Пом»якшуючих та обтяжуючих покарання обставин для підсудного судом не встановлено.

Заявлений по справі цивільний позов ОСОБА_5 на суму 228 000 гривень суд вважає необхідним задовольнити в повному об»ємі і покласти обов»язок по відшкодуванню всієї суми на підсудного ОСОБА_6

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України,суд-

з а с у д и в :

ОСОБА_6 визнати винним за ст. 190 ч. 3 КК України і призначити йому покарання у виді 5 (п»яти)років позбавлення волі .

Вирок Галицького прайонного суду Івано-Франківської області від 09.09.2008 року відносно ОСОБА_6 за ст. 296 ч. 1 К України- підлягає самостійному виконанню.

Міру запобіжного заходу залишити без змін- у виді утримання під вартою.

Строк покарання рахувати з 26 лютого 2010 року ,зарахувавши в строк покарання утримання під вартою з 25 лютого 2010 року по 26 лютого2010 року.

Стягнути із ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 228 000 гривень.

Речові докази - 2151 гривні та 200 доларів ; мобільний телефон «Нокіа 3120с» звернути в рахунок відшкодування цивільного позову ОСОБА_5 (а.с. 56 ,59)

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через районний суд протягом 15 діб з моменту його проголошення ,а засудженим в такий же строк з моменту вручення йому копії вироку.

С У Д Д Я :