АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-cc/796/3116/2015 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 170 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 листопада 2015 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного (власника майна) ОСОБА_7 ,

співвласника майна ОСОБА_8 ,

захисника, який є одночасно представником співвласника майна, ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційні скарги підозрюваного (власника майна) ОСОБА_7 та співвласника майна ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 02 квітня 2015 року,

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою задоволено клопотання заступника начальника відділу ГСУ МВС України ОСОБА_10 , яке погоджене із прокурором першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_11 , та накладено арешт на майно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на:

- 1/3 квартири АДРЕСА_1 ;

- автомобіль марки MITSUBISHI PAJERO, 2008 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 ;

- грошові кошти у сумі 3136 доларів США та 18000 гривень.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, підозрюваний ОСОБА_7 та співвласник майна ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , подали апеляційні скарги, в яких порушують питання про поновлення їм строку на оскарження ухвали слідчого судді.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження підозрюваний ОСОБА_7 зазначає, що розгляд клопотання про арешт майна був здійснений без його виклику та виклику його захисника, а про рішення слідчого судді він дізнався лише 16 жовтня 2015 року, ознайомлюючись з матеріалами кримінального провадження.

ОСОБА_8 в обґрунтування клопотання про поновлення строку апеляційного оскарженнявказує, що розгляд клопотання заступника начальника відділу ГСУ МВС України був здійснений без її виклику та виклику її чоловіка підозрюваного ОСОБА_7 , а про рішення слідчого судді вона дізналася лише 16 жовтня 2015 року від свого чоловіка.

Стосовно ухвали слідчого судді, то підозрюваний ОСОБА_7 вважає її незаконною і просить скасувати в частині накладення арешту на грошові кошти у сумі 3136 доларів США та 18000 гривень, а також зобов`язати прокурора невідкладно повернути йому зазначені грошові кошти. Зокрема, апелянт зазначає, що грошові кошти були виявлені та вилучені під час проведення обшуку 25 березня 2015 року в ДСНС України за адресою: місто Київ, вул. О. Гончара, 55-а, однак слідчий у встановлений ч. 5 ст. 171 КПК України строк не звернувся до слідчого судді з клопотанням про їх арешт. На думку підозрюваного, в клопотанні слідчого та в оскаржуваній ухвалі не було наведено достатніх підстав, які б давали право вважати, що ці кошти могли бути предметом кримінального правопорушення або одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Також апелянт запевняє, що слідчим суддею, в порушення вимог ст. 173 КПК України, не було встановлено розмір можливої конфіскації майна, завданої кримінальним правопорушенням, наслідки арешту майна для інших осіб, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
В апеляційній скарзі ОСОБА_8 , також вважаючи ухвалу слідчого судді незаконною, просить її скасувати в частині накладення арешту на автомобіль марки MITSUBISHI PAJERO, 2008 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 , який зареєстрований за ОСОБА_7 та належить на праві спільної сумісної власності їй та ОСОБА_7 . Зокрема, апелянт вказує, що автомобіль був придбаний ОСОБА_7 за спільні кошти подружжя в момент перебування із нею у шлюбі. Також ОСОБА_8 вважає, що заступник начальника відділу ГСУ МВС України підполковник міліції ОСОБА_10 у клопотанні, ставлячи питання про накладення арешту на майно ОСОБА_7 , залишив поза увагою, а слідчий суддя, в порушення вимог закону, не врахував наслідки арешту майна для третіх осіб і не забезпечив своїм рішенням розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Заслухавши доповідь судді, пояснення підозрюваного (власника майна) ОСОБА_7 , співвласника майна ОСОБА_8 та захисника, який є одночасно представником співвласника майна, ОСОБА_9 , які підтримали апеляційні скарги і просили їх задовольнити, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження і обміркувавши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді має бути поновлений ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , але їх апеляційні скарги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Так, у відповідності до абз. 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, що в даному випадку мало місце, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Як вбачається з матеріалів судового провадження, клопотання заступника начальника відділу ГСУ МВС України ОСОБА_10 про арешт майна було розглянуто слідчим суддею 02 квітня 2015 року без виклику підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника. Лише 16 жовтня 2015 року підозрюваний ОСОБА_7 при ознайомленні з матеріалами кримінального провадження дізнався про ухвалу вказану слідчого судді, про що того ж числа повідомив свою дружину ОСОБА_8 , а 21 жовтня 2015 року вони, кожний окремо, направили по пошті до Апеляційного суду міста Києва апеляційні скарги.

Зважаючи на те, що дані про повідомлення ОСОБА_7 та ОСОБА_8 про винесення слідчим суддею ухвали від 02 квітня 2015 року в матеріалах провадження відсутні, як і відсутні дані про вручення їм копії цього судового рішення, а з моменту винесення слідчим суддею ухвали і до часу подання апеляційних скарг на вказану ухвалу пройшло більше півроку, то колегія суддів вважає, що ОСОБА_7 та ОСОБА_8 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді був пропущений з поважних причин і тому цей строк підлягає поновленню.

Що стосується безпосередньо апеляційних скарг, то слід звернути увагу на такі обставини.
Як вбачається з матеріалів провадження, Головним слідчим управлінням МВС України проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000159 від 23 березня 2015 року за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. ч. 2, 4 ст. 189 КК України.

26 березня 2015 року ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, а 27 березня 2015 року йому було повідомлено про зміну підозри, а саме повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 189 КК України, тобто відповідно у заволодінні чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненому в особливо великих розмірах за попередньою змовою групою осіб, і у вимаганні службовою особою з використанням свого службового становища чужого майна, вчиненому повторно і за попередньою змовою групою осіб. Загальний розмір матеріальної шкоди від кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_7 , складає 1182000 гривень.

Згідно довідки Київського міського бюро технічної інвентаризації КМДА від 24 березня 2015 року № 3961 (И-2015), на яку посилаються органи досудового розслідування у своєму клопотанні про арешт майна, у власності підозрюваного ОСОБА_7 знаходиться 1/3 квартири АДРЕСА_1 .

Відповідно до листа Центру безпеки дорожнього руху та автоматизованих систем МВС України від 01 квітня 2015 року № 45/1790, який також вказаний в клопотанні органів досудового розслідування про арешт майна, у власності підозрюваного ОСОБА_7 знаходиться автомобіль марки MITSUBISHI PAJERO, 2008 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 .

Під час проведення 25 березня 2015 року обшуку в Державній службі України з надзвичайних ситуацій у службовому кабінеті ОСОБА_7 , який знаходиться в буд. АДРЕСА_2 , було виявлено та вилучено належні останньому грошові кошти в сумі 3136 доларів США та 18000 гривень, на відшукання яких було надано дозвіл в ухвалі слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 25 березня 2015 року про проведення обшуку.

02 квітня 2015 року заступник начальника відділу ГСУ МВС України ОСОБА_10 , за погодженням із прокурором першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_11 , звернувся до Печерського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту на майно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на:

- 1/3 квартири АДРЕСА_1 ;

- автомобіль марки MITSUBISHI PAJERO, 2008 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 ;

- грошові кошти у сумі 3136 доларів США та 18000 гривень.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 02 квітня 2015 року клопотання заступника начальника відділу ГСУ МВС України ОСОБА_10 було задоволено та накладено арешт на майно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на:

- 1/3 квартири АДРЕСА_1 ;

- автомобіль марки MITSUBISHI PAJERO, 2008 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 ;

- грошові кошти у сумі 3136 доларів США та 18000 гривень.

Задовольняючи дане клопотання заступника начальника відділу ГСУ МВС України, внесене в межах кримінального провадження № 0000159, про накладення арешту на перелічене вище майнопідозрюваного ОСОБА_7 , слідчий суддя, як вбачається з журналу судового засідання та технічного запису, заслухав пояснення заступника начальника відділу ГСУ МВС України ОСОБА_10 та, дослідивши матеріали, додані до клопотання, прийшов до правильного висновку про вагомість і достатність наданих доказів для накладення арешту на вищезазначене майно підозрюваногоОСОБА_7 з метою забезпечення можливої конфіскації майна підозрюваного, яка передбачена ч. 5 ст. 191 КК України.

З урахуванням цього слідчий суддя визначив належну правову підставу, передбачену ч. 3 ст. 170 КПК України, для накладення арешту на майно підозрюваного ОСОБА_7 .

Що ж стосується посилання ОСОБА_7 , яке підтримане в засіданні суду апеляційної інстанції його захисником, на те, що грошові кошти, вилучені під час обшуку, мали бути повернуті підозрюваному, так як вони є тимчасово вилученим майном, то це не відповідає дійсності, оскільки на їх відшукання було надано дозвіл в ухвалі слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 25 березня 2015 року про проведення обшуку. Тому вказані грошові кошти не є тимчасово вилученим майном, тобто вони не відповідають критеріям, визначеним ч. 2 ст. 167 КПК України, а арешт на них накладено з метою забезпечення можливої конфіскації майна підозрюваного.

Оскількипо документам власником автомобіля марки MITSUBISHI PAJERO, 2008 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 , є саме підозрюваний ОСОБА_7 , то, незважаючи на те, що даний автомобіль має іншого співвласника, однак це не є підставою для відмови у накладенні на нього арешту з метою забезпечення можливої конфіскації майна підозрюваного. При цьому слід зауважити, що дані про співвласність подружжя ОСОБА_12 на вказаний автомобіль стали відомі тільки з їх слів. Однак, власність у сімї існує в двох правових режимах: спільна сумісна власність подружжя та особиста приватна власність кожного з подружжя. Доказів тому, що автомобіль марки MITSUBISHI PAJERO, 2008 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 , знаходиться саме в правовому режимі спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_12 останні не надали.

Таким чином, доводи апелянтів про необґрунтованість накладення арешту на вищевказане майно є непереконливими.

В той же час, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна шляхом накладення арешту на його майно з метою запобігання зникнення майна. До того ж, саме накладення арешту на майно, відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, позбавляє лише його власника відчужувати це майно і не забороняє ним розпоряджатися чи користуватися. Тому, всупереч ствердженням апелянтів, слідчий суддязабезпечив своїм рішенням розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Будь-яких негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, які можуть суттєво позначитися на інтересах інших осіб, колегією суддів не встановлено.
Зважаючи на вищевикладене в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя, накладаючи арешт на майно підозрюваногоОСОБА_7 , а саме на:

- 1/3 квартири АДРЕСА_1 ;

- автомобіль марки MITSUBISHI PAJERO, 2008 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 ;

- грошові кошти у сумі 3136 доларів США та 18000 гривень, діяв у спосіб та у межах діючого законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності, а тому доводи апелянтів стосовно незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді слід визнати безпідставними.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.

Враховуючи встановлені факти та відповідні їм правовідносини, колегія суддів вважає, що ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційні скарги підозрюваного (власника майна) ОСОБА_7 та співвласника майна ОСОБА_8 без задоволення.
Керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Поновити підозрюваному (власнику майна) ОСОБА_7 та співвласнику майна ОСОБА_8 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого суддіПечерського районного суду міста Києва від 02 квітня 2015 року.
Ухвалу слідчого суддіПечерського районного суду міста Києва від 02 квітня 2015 року, якою задоволено клопотання заступника начальника відділу ГСУ МВС України ОСОБА_10 , погоджене із прокурором першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_11 , та накладено арешт на майно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на:

- 1/3 квартири АДРЕСА_1 ;

- автомобіль марки MITSUBISHI PAJERO, 2008 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 ;

- грошові кошти у сумі 3136 доларів США та 18000 гривень, залишити без змін, а апеляційні скарги підозрюваного (власника майна) ОСОБА_7 та співвласника майна ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________________ _______________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4