Провадження № 1-кп/523/667/15
В И Р О К
Іменем України

26.11.2015 року

Суворовський районний суд м. Одеси у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора прокуратури Суворовського району м. Одеси ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинувачуваного ОСОБА_5 розглянув у підготовчому судовому засіданні в м. Одесі кримінальне провадження відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рені, молдованина, громадянин України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово засудженого,

у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 263 ч. 1, 263 ч. 2, 309 ч. 1 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
До Суворовського районного суду м. Одеси надійшло кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 з обвинувальним актом і угодою про визнання винуватості.
Згідно обвинувального акту, судом було встановлено, що в не встановлений час, у не встановленому місці ОСОБА_5 незаконно придбав бойові припаси одну ручну осколкову гранату Ф-1, вісім 40-мм пострілів ВОГ-25 з осколковими гранатами та пістолет «STALKER 917-S» № НОМЕР_1 з боєприпасами. Після чого незаконно придбані вісім 40-мм пострілів ВОГ-25 з осколковими гранатами поклав до салону автомобіля ВАЗ 21130 державний номерний знак НОМЕР_2 , яким він керував на праві свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серійний номер НОМЕР_3 виданого на ім`я ОСОБА_6 , ручну осколкову гранату Ф-1 ОСОБА_5 поклав до кишені своєї куртки, а пістолет «STALKER 917-S» № НОМЕР_1 з боєприпасами за пояс одітих на ньому штанів та продовжив незаконно носити та зберігати.

02.10.2015, біля 08.00 час., ОСОБА_5 незаконно зберігаючи при собі гранату та пістолет з боєприпасами переніс їх до автомобіля ВАЗ 21130 державний номерний знак НОМЕР_2 розташованого біля будинку № 293 по вул. Миколаївська дорога в м. Одеса, яким він керував на праві свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серійний номер НОМЕР_3 виданого на ім`я ОСОБА_6 . Того ж дня, в ході огляду місця події, в період часу з 08 год. 00 хв. до 08 год. 15 хв., співробітниками міліції були виявлені та вилучені вісім 40-мм пострілів ВОГ-25 з осколковими гранатами, одна ручна осколкова граната Ф-1 та пістолет «STALKER 917-S» № НОМЕР_1 з чотирма боєприпасами, які ОСОБА_5 незаконно носив та зберігав без передбаченого законом дозволу.

Відповідно до висновку експерта № 245В від 02.10.2015 року надані на дослідження предмети являються корпусом ручної гранати Ф-1; - уніфікованим запалом ручної гранати модернізованим УЗРГМ. Надані на дослідження корпус гранати Ф-1 та запал УЗРГМ конструктивно сумісні і в сукупності являються ручною осколковою оборонною гранатою Ф-1. Ручна осколкова оборонна граната Ф-1 відноситься до бойових припасів.

Відповідно до висновку експерта № 249В від 02.11.2015 надана на дослідження ручна осколкова оборонна граната Ф-1 придатна для здійснення вибуху

Відповідно до висновку експерта № 566-Б/2-7-Д предмет у вигляді пістолета, вилучений 02.10.2015 при огляді а/м ВАЗ-2108, д/н НОМЕР_2 являється нестандартною короткоствольною гладкоствольною вогнепальною зброєю, самозарядним пістолетом «STALKER 917-S» № НОМЕР_1 , калібру 9 мм Р.А., заводського виробництва компанії ATAK SILAH (Стамбул, Туреччина).

Наданий пістолет виготовлений промисловим способом, до конструкції якого внесені зміни у вигляді видалення запобіжного елементу з каналу ствола, що виключає при стрільбі з даного пістолета, використання патронів споряджених метальними снарядами, а також було запаяно крізний отвір на поверхні ствола.

Пістолет для пострілів газо-шумовими патронами, патронами травматичної дії ка. 9 мм РА з гумовими кулями, а також патронами-замінниками спорядженими метальним снарядом у вигляді круглої свинцевої кулі, діаметром близьким до внутрішнього діаметру каналу ствола, придатний, при цьому забезпечується достатня для поразки людини енергія вистріляних куль.

Надані патрони являються боєприпасами до гладкоствольної вогнепальної зброї калібру 9 мм РА.

Чотири патрони з числа наданих восьми виготовлені промисловим способом та являються патронами травматичної дії до пістолету 9 ммРА, решта чотири патрони виготовлені саморобним способом з використанням шумових патронів та встановлення металевого шарика діаметром 5 мм та відносяться до нестандартних боєприпасів до гладкоствольної зброї калібру 9 мм РА.

Надані патрони до стрільби придатні.

Відповідно до висновку експерта № 246В/209Д від 29.10.2015 надані на дослідження предмети являються 40-мм пострілами ВОГ-25 з осколковою гранатою в кількості восьми одиниць. 40-мм постріл ВОГ-25 з осколковою гранатою являється бойовим припасом.

Надані на дослідження вісім 40-мм пострілів ВОГ-25 придатні до здійснення пострілу та в подальшому вибуху.

Крім того, в не встановлений час, у не встановленому місці ОСОБА_5 придбав кинджал, який поклав в належну йому сумку та став незаконно носити при собі без передбаченого законом дозволу. 02.10.2015, біля 08.00 час., ОСОБА_5 зберігаючи при собі кинджал незаконно переніс його до автомобіля ВАЗ 21130 державний номерний знак НОМЕР_2 розташованого біля будинку № 293 по вул. Миколаївська дорога в м. Одеса, яким він керував на праві свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серійний номер НОМЕР_3 виданого на ім`я ОСОБА_6 . Того ж дня, в ході огляду місця події, в період часу з 08 год. 00 хв. до 08 год. 15 хв., співробітниками міліції у ОСОБА_5 вищезазначений кинджал, який він незаконно носив при собі без передбаченого законом дозволу був виявлений та вилучений.

Відповідно до висновку експерта № 545-Б від 07.10.2015 предмет у вигляді ножа, в чохлі, вилучений 02.10.2015 року в ході огляду місця події, є кинджалом, який виготовлений кустарним способом, на час дослідження має достатню міцність для ураження цілі, і являється контактною клинковою зброєю колючої дії. Кинджал і чохол до нього виготовлені кустарним способом з використанням промислового обладнання.

Крім того, в не встановлений час, у не встановленому місці ОСОБА_5 незаконно придбав особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс, який поклав в належну йому сумку та став незаконно зберігати для особистого вживання без мети збуту. 02.10.2015, біля 08.00 час., ОСОБА_5 незаконно зберігаючи при собі особливо небезпечний наркотичний засіб- канабіс переніс його до автомобіля ВАЗ 21130 державний номерний знак НОМЕР_2 розташованого біля будинку № 293 по вул. Миколаївська дорога в м. Одеса, яким він керував на праві свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серійний номер НОМЕР_3 виданого на ім`я ОСОБА_6 .

Того ж дня, в ході огляду місця події, в період часу з 08 год. 00 хв. до 08 год. 15 хв., співробітниками міліції у ОСОБА_5 виявлено та вилучено особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - канабіс, маса якого в висушеному стані становить 25,53 г., який він незаконно зберігав без мети збуту.

Відповідно до висновку експерта № 1455Х/208Д від 02.10.2015 надана на експертизу речовина рослинного походження сіро-зеленого кольору масою 28,04г в полімерному пакеті, є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабісом. Маса канабіса в висушеному стані становить 25,53г.

Під час досудового розслідування 12.11.2015 року між прокурором прокуратури Суворовського району м. Одеси та обвинуваченим укладена угода про визнання винуватості. Угода про визнання винуватості має положення про те, що сторони визнають правильність кваліфікації дій обвинуваченого за ст.ст. 263 ч. 1, 263 ч. 2, 309 ч. 1 КК України, обвинувачений беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень.
Сторони розуміють наслідки невиконання угоди про визнання винуватості, передбачені положеннями ст. 476 КПК України, зокрема те, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості, прокурор, який затвердив угоду, має право звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку.
Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом.
В судовому засіданні обвинувачений підтвердив добровільність укладення угоди про визнання винуватості між ним та прокурором, просить її затвердити і призначити йому узгоджену міру покарання. Наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості йому зрозумілі.
Прокурор в судовому засіданні просить затвердити угоду про визнання винуватості і призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання за ст. 263 ч. 1 КК України у вигляді 5 років позбавлення волі; за ч. 2 ст. 263 КК України у вигляді 1 років позбавлення волі; за ч. 1 ст. 309 КК України у вигляді 2 років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточне покарання призначити у вигляді 5 років позбавлення волі.

Звільнити від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з випробуванням терміном на 3 роки.

Покласти на ОСОБА_5 обов`язки передбачені п.п. 2, 3, 4 ст. 76 КК України.

Наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості йому зрозумілі. Прокурор підтвердив, що угода укладена добровільно.
Вивчивши матеріали обвинувального акту з угодою про визнання винуватості, заслухавши думку учасників судового провадження про можливість затвердження угоди, суд приходить до висновку, що угоду про визнання винуватості слід затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену сторонами угоди міру покарання, виходячи з наступного.
Відповідно до положень ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Дії ОСОБА_5 , вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 263 КК України, - носіння, зберігання, придбання вогнепальної зброї, бойових припасів без передбаченого законом дозволу, за ч. 2 ст. 263 КК України, - носіння кинджалів без передбаченого законом дозволу; за ч. 1 ст. 309 КК України, - незаконне придбання, зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

Внаслідок вчинення злочину шкоду завдано суспільним інтересам. Потерпілого в названому кримінальному провадженні немає.
Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України. Підстави для відмови у затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачені положеннями ч. 7 ст. 474 КПК України, відсутні.
Судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, визначені положеннями ст.ст. 473, 474 КПК України.
Поясненнями сторін угоди встановлено, що вони уклали угоду про визнання винуватості добровільно.
Судом встановлено, що умови угоди про визнання винуватості відповідають вимогам КПК України та на її основі може бути ухвалений вирок, оскільки умови угоди не порушують прав, свобод та інтересів сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань, є фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченим. Суд також бере до уваги той факт, що узгоджені сторонами вид і міра покарання є відповідними ступеню тяжкості кримінального правопорушення.
Тому слід затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між обвинуваченим та прокурором і призначити обвинуваченому узгоджену сторонами міру покарання за ст. 263 КК України у вигляді 5 років позбавлення волі; за ч. 2 ст. 263 КК України у вигляді 1 років позбавлення волі; за ч. 1 ст. 309 КК України у вигляді 2 років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточне покарання призначити у вигляді 5 років позбавлення волі.

Звільнити від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з випробуванням терміном на 3 роки.

Покласти на ОСОБА_5 обов`язки передбачені п.п. 2,3,4 ст. 76 КК України.

Процесуальні витрати на залучення експерта складають 5 310 гривні 72 копійки. Такі витрати слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.
Керуючись ст.ст. 314, 370, 374-375, 475 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
Затвердити угоду, укладену 12 листопада 2015 між прокурором прокуратури Суворовського району м. Одеси і обвинуваченим ОСОБА_5 про визнання винуватості у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 263 ч.1, 263 ч. 2, 309 ч. 1 КК України.
ОСОБА_5 , визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ст.ст. 263 ч. 1, 263 ч. 2, 309 ч. 1 КК України і призначити йому узгоджене сторонами угоди наступне покарання:
-за ч. 1 ст. 263 КК України у вигляді 5 років позбавлення волі.

-за ч. 2 ст. 263 КК України у вигляді 1 років позбавлення волі.

-за ч. 1 ст. 309 КК України у вигляді 2 років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточне покарання призначити у вигляді 5 років позбавлення волі.

Звільнити від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з випробуванням терміном на 3 роки.

Згідно ст. 76 п.п. 2, 3, 4 КК України забов?язати засудженого ОСОБА_5 виконувати покладені на нього обов`язки, а саме:

-не виїжджати за межі України без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

-повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання;

-періодично з`являтися до кримінально-виконавчої інспекції для реєстрації.

Міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою засудженого ОСОБА_5 змінити на особисте зобов?язання, до вступу вироку в законну силу, звільнивши його з-під варти в залі суду.

Стягнути ОСОБА_5 на користь держави 5 310 гривні 72 копійки процесуальних витрат на залучення експерта.
Речові докази по кримінальному провадженню, які зберігаються в камері зберігання Суворовського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області, - знищити.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана обвинуваченим, прокурором виключно з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Одеської області через Суворовський районний суд м. Одеси.

Суддя
Суворовськогорайонного суду м. Одеси ОСОБА_1