Провадження №1-кп/748/229/15
Єдиний унікальний № 748/3220/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 грудня 2015 року м. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
з участю прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
розглянувши в залі суду у м. Чернігові у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000098 від 23.06.2015 року за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Долинське Ананьївського району Одеської області, громадянина України, не одруженого (на утриманні малолітня дитина), з повною загальною середньою освітою, військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_2 ), зареєстрованого у АДРЕСА_1 , фактично проживаючого у смт Гончарівське Чернігівського району Чернігівської області, раніше не судимого в силу ст.89 КК України,
у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Відповідно до Законів України «Про військовий обов`язок і військову службу». «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію», Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» солдата ОСОБА_4 призвано на військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період та відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_2 ) №53 від 14.03.2015 року зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_2 ) на всі види забезпечення, а згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 №67 від 01.04.2015 року призначено на посаду - санітара приймально - сортувального відділення медичної роти.

Відповідно до п.п.1, 2 ст.1, п.4 ст.2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни та забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, визначає види військової служби, що включає в себе військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період.

У свою чергу, військовослужбовець за призовом під час мобілізації на особливий період солдат ОСОБА_4 , грубо порушуючи встановлений у Збройних Силах України порядок проходження військової служби, будучи зобов`язаним бездоганно і неухильно дотримуватися порядку несення військової служби, упродовж встановленого законом строку, виконувати службові обов`язки, завжди бути готовим до захисту держави і виконувати свій військовий обов`язок, в порушення вимог ст.ст.17, 65 Конституції України, п.п.1, 2 ст.1, п.4 ст.2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, достовірно знаючи, що він є військовослужбовцем і повинен прибути з відпустки 06.06.2015 року, наданої йому командиром медичної роти капітаном ОСОБА_5 строком на 7 діб, та продовжити виконувати обов`язки з військової служби у військовій частині НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ), діючи з прямим умислом, направленим на не з`явлення на військову службу до військової частини, незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності, територіальної цілісності України та після закінчення терміну 7 денної відпустки 06.06.2015 року до розташування військової частини НОМЕР_1 не повернувся, до виконання обов`язків військової служби не приступив.

В подальшому 05.11.2015 року ОСОБА_4 прибув до розташування військової частини НОМЕР_1 та приступив до виконання службових обов`язків.

У період з 06.06.2015 року по 05.11.2015 року солдат ОСОБА_4 перебував за місцем свого проживання ( АДРЕСА_1 ), проводячи час на власний розсуд та не виконуючи обов`язки військової служби.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінуємого йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.4 ст.407 КК України, визнав повністю, фактичні обставини справи, що викладені у обвинуваченні, не оспорював, у скоєному щиро розкаявся, та по суті обвинувачення пояснив, що дійсно по закінченню відпустки не повернувся до військової частини і не приступив до виконання військових обов`язків із-за сімейних обставин.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити, та порядок їх дослідження, визнавши недоцільним дослідження доказів стосовно усіх фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, враховуючи, що сторонами провадження не оспорюється доведеність вини обвинуваченого та кваліфікація його дій, з`ясувавши правильне розуміння сторонами кримінального провадження змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини справи в апеляційному порядку, суд вважає, що обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_4 знайшло своє підтвердження у судовому засіданні у повному обсязі, а його дії правильно кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.4 ст.407 КК України, як нез`явлення вчасно на військову службу без поважних причин вчиненому в умовах особливого періоду військовослужбовцем за призовом під час мобілізації.

Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченому, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, відсутність наслідків злочину, особу винного - його вік, сімейний стан, стан здоров`я, освіту, те, що ОСОБА_4 проходить військову службу за призивом під час мобілізації, раніше притягувався до кримінальної відповідальності і має погашену судимість.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд вважає за необхідне визнати щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, а обставин, що обтяжують його покарання судом не встановлено.
За наявності декількох обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, враховуючи особу ОСОБА_4 , суд вважає за можливе при призначенні покарання за вчинення злочину, передбаченого ч.4 ст.407 КК України, застосувати до обвинуваченого положення ч.1 ст.69 КК України та перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції частини статті та призначити йому покарання у виді арешту, що є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався і відсутні підстави для його обрання до вступу вироку у законну силу. Цивільний позов у справі не заявлявся. Процесуальні витрати відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.370, 371, 373, 374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.407 КК України, призначивши покарання із застосуванням ч.1 ст.69 КК України у виді арешту на строк чотири місяці.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту його фактичного затримання.
На вирок може бути подана через суд, який ухвалив судове рішення апеляційна скарга до апеляційного суду Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Роз`яснити учасникам судового провадження право на помилування, право отримати в суді копію вироку, ознайомитись із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1