У х в а л а
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючогоОСОБА_1 ,
суддівОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю прокурораОСОБА_4 ,
засудженогоОСОБА_5 ,
захисника потерпілихОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10
розглянула в судовому засіданні справу за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_5 та захисника ОСОБА_11 на вирок Святошинскього районного суду м. Києва від 05 листопада 2014 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 19 березня 2015 року щодо ОСОБА_5 .

Вироком Святошинскього районного суду м. Києва від 05 листопада 2014 року засуджено
ОСОБА_5 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України,
судимого 21.04.2009 року за ч. 2 ст. 364 та ч. 2 ст. 366 КК України на 5 років позбавлення волі,
- за ч. 2 ст. 364-1 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 20 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 000 грн., з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій на 3 роки.
Ухвалено стягнути з ОСОБА_5 : на користь ОСОБА_12 200 207 грн. на відшкодування матеріальної шкоди та 10 000 грн. на відшкодування моральної шкоди; на користь ОСОБА_13 200 678,45 грн. на відшкодування матеріальної шкоди та 50 000 грн. на відшкодування моральної шкоди; на користь ОСОБА_14 145 935,29 грн. на відшкодування матеріальної шкоди та 60 000 грн. на відшкодування моральної шкоди.
Цивільні позови ОСОБА_7 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 залишено без розгляду, роз`яснено останнім право пред`явити їх в порядку цивільного судочинства.
Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 19 березня 2015 року вирок залишено без зміни.
За вироком суду ОСОБА_5 засуджено за те, що він, будучи службовою особою юридичних осібприватного права, яка постійно здійснює організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські обов`язки, обіймаючи посади генерального директора ТОВ «Науково-виробнича фірма «ВЕСТ» та президента ТОВ «Будівельна компанія «БудІнвестХолдінг», протягом 2003-2005 років вчинив зловживання службовим становищем, що спричинило тяжкі наслідки.
На початку 2003 року, діючи з метою одержання неправомірної вигоди в особистих інтересах та інтересах очолюваних ним підприємств ТОВ «НВФ «ВЕСТ» та ТОВ «Будівельна компанія «БудІнвестХолдінг», ОСОБА_5 залучив інвестиційні кошти від громадян та юридичних осіб для проведення будівництва житлового будинку - «корпус Д» за адресою АДРЕСА_1 , з подальшою передачею інвесторам після завершення будівництва та введення в експлуатацію житлового будинку - «корпус Д», житлової площі в кількості, визначеній відповідними інвестиційними договорами, незважаючи на відсутність на момент укладення договорів інвестування та фактичного залучення інвестиційних коштів відповідних документів на право проведення будівництва та оформлених документів на відведення земельної ділянки для проведення вказаного будівництва, що фактично унеможливлювало виконання інвестиційних договорів вказаними товариствами щодо будівництва з подальшою передачею інвесторам житла.
При цьому, інвестиційні кошти, які будуть залучені від громадян та юридичних осіб у вигляді інвестування будівництва вказаного житлового будинку ОСОБА_5 планував в продовж тривалого часу використовувати в фінансово-господарській діяльності очолюваних ним підприємств, таким чином поповнивши суму обігових коштів цих підприємств, що в свою чергу давало можливість провести добудову вказаного житлового будинку, тим самим виконати раніше взяті на себе інвестиційні зобов`язання.
Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне отримання коштів громадян, та подальше їх використання в фінансово-господарській діяльності ТОВ «НВФ «ВЕСТ» та ТОВ «Будівельна компанія «БудІнвестХолдінг», на початку 2003 року ОСОБА_5 , використовуючи надані йому організаційно-розпорядчі повноваження, дав доручення підпорядкованим йому працівникам зазначених товариств на укладання з фізичними та юридичними особами, які виявили бажання інвестувати кошти в будівництво житлового будинку, на укладення відповідних договорів інвестування будівництв та залучення від них грошових коштів. На виконання доручення ОСОБА_5 , протягом 2003-2005 років, були укладені договори інвестування будівництва квартир в будинку - «корпус Д» за адресою м. Київ, пл. Святошинська, 1, між ТOB «НВФ «ВЕСТ» та ТОВ «Будівельна компанія «БудІнвестХолдінг» з фізичними особами, які, діючи відповідно до умов укладених з ними договорів інвестували кошти в будівництво квартир, які в подальшому мають бути передані їм після закінчення будівництва: ОСОБА_10 в сумі 189 890 грн.; ОСОБА_14 в сумі 126 900,25 грн.; ОСОБА_13 в сумі 174 503 грн.; ОСОБА_20 в сумі 138 507,50 грн. (з урахуванням укладеного в подальшому договору про переміну осіб у зобов`язаннях і правах по договору інвестування будівництва інвестором квартири став ОСОБА_21 ); ОСОБА_16 в сумі 143 907,5 грн.; ОСОБА_17 в сумі 291 995 грн.; ОСОБА_22 в сумі 291 995 грн.; ОСОБА_23 в сумі 327 778 грн.; ОСОБА_24 в сумі 313 404,53 грн.; ОСОБА_25 в сумі 327 777,66 грн.; (з урахуванням укладеного в подальшому договору про переміну осіб у зобов`язаннях і правах по договору інвестування будівництва інвестором квартири став ОСОБА_9 ); ОСОБА_26 в сумі 210 658,70 грн.; ОСОБА_18 в сумі 201 700 грн.; ОСОБА_27 в сумі 188 256 грн. (з урахуванням укладеного в подальшому договору про переміну осіб у зобов`язаннях і правах по договору інвестування будівництва інвестором квартири стала ОСОБА_28 ); ОСОБА_19 в сумі 261 396 грн.; ОСОБА_15 в сумі 188 256 грн.; ОСОБА_12 в сумі 200 207 грн.; ОСОБА_7 в сумі 188 256 грн.
В період часу з початку 2003 року по 2005 рік ОСОБА_5 , достовірно знаючи про те, що використання інвестованих фізичними особами коштів, не на будівництво квартир, а на інші потреби, призведе до неможливості виконання вищевказаних договорів інвестування та заподіянню інвесторам матеріальної шкоди та моральних страждань, зловживаючи повноваженнями службової особи, з корисливих мотивів, з метою отримання неправомірної вигоди, використав отримані кошти на потреби очолюваних ним підприємств, не пов`язані з будівництвом будинку, зокрема, видачу безвідсоткових грошових позик, безповоротних фінансових допомог, ведення будівництва інших об`єктів, що призвело до настання тяжких наслідків у вигляді втрат інвестицій інвесторів на загальну суму 3 675 387,80 грн., чим кожному з інвесторів заподіяно матеріальну шкоду на суму, яка у 250 і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян, а також спричинені моральні страждання, пов`язані із тривалим невиконанням інвестиційних договорів, неможливістю покращити свої житлові умови, постійному страху втратити свої інвестиції та не отримати житло.
Крім того, ОСОБА_5 , будучи службовою особою юридичної особи приватного права, якавиконує організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські обов`язки, обіймаючи посаду голови правління ЖБК «Академічний-22»,який згідно із статутом ЖБК здійснює загальне керівництво діяльністю кооперативу та забезпечує виконання рішень загальних зборів членів кооперативу (зборів уповноважених) та правління, достовірно знаючи, що відповідно до фючерсного контракту № 28 від 10.02.1998 року, укладеного між ЖБК «Академічний-22» та ОСОБА_8 , останнім внесено в повному обсязі кошти на інвестування будівництва квартири АДРЕСА_2 , в сумі 38 067,80 грн. і після введення будинку в експлуатацію дана квартира має бути передана ЖБК «Академічний-22» у власність ОСОБА_8 , зловживаючи своїм службовим становищем, діючи в інтересах третіх осіб, а саме ОСОБА_29 , надав останньому документи, які підтверджують, що названа квартира вільна від зобов`язань і може бути надана ОСОБА_29 , що в подальшому стало однією з підстав надання останньому згідно із рішенням Ленінградського районного суду м. Києва від 15.02.2001 року квартири, яка попередньо була виділена ОСОБА_8 .
В результаті зловживання повноваженнями службовою особою ОСОБА_5 як головою ЖБК «Академічний-22», завдано шкоди охоронюваним законом житловим та майновим правам ОСОБА_8 та заподіяно йому збитків на загальну суму 38 067,80 грн.

У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_5 та захисник ОСОБА_30 порушують питання про скасування судових рішень щодо засудженого із закриттям справи з підстав порушення кримінально-процесуального закону, що потягло необгрунтоване засудження ОСОБА_5 . Посилаються на однобічність і неповноту досудового та судового слідства. Зазначають, що суд в основу вироку поклав неналежні докази, яким не надав належної оцінки. Вважають, що в діях ОСОБА_5 відсутній склад злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364-1 КК України, оскільки між ТOB «НВФ «ВЕСТ» та ТОВ «Будівельна компанія «БудІнвестХолдінг» і інвесторами (потерпілими) наявні цивільно-правові відносини, тому спори між ними мають бути вирішені не у межах кримінальної справи, а в цивільному судочинстві. Вказують на неконкретність пред`явленого обвинувачення, відсутність доказів на підтвердження нецільового використання інвестиційних коштів, вважають, що висновки суду ґрунтуються на припущеннях. Зазначають, що поза увагою суду залишилося те, що органом досудового слідства не були виконані вказівки апеляційного суду при направленні справи на додаткове розслідування. Вважають, що апеляційний суд поверхнево розглянув справу в апеляційному порядку та необгрунтовано залишив без зміни незаконний вирок.

Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженого та захисника на підтримання касаційної скарги, думку потерпілих та прокурора, які вважали, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, дослідивши матеріали справи та доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як убачається з матеріалів кримінальної справи, доводи касаційної скарги засудженого та його захисника аналогічні доводам, які були наведені в їхніх апеляційних скаргах, вони були предметом перевірки суду апеляційної інстанції та визнані необгрунтованими, оскільки не знайшли свого підтвердження.
Висновок суду про доведеність винності ОСОБА_5 у вчиненні злочину, за який його засуджено, ґрунтується на доказах, які були перевірені в судовому засіданні і яким суд дав належну оцінку. А саме, винуватість засудженого у вчиненні злочинів за викладених у вироку обставин, підтверджується безпосередньо даними в судовому засіданні та оголошеними відповідно до положень п. 2 ч. 1 ст. 306 КПК України 1960 року показаннями потерпілих ОСОБА_16 , ОСОБА_31 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_9 , ОСОБА_18 , ОСОБА_28 , ОСОБА_19 , ОСОБА_7 , ОСОБА_32 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_21 , ОСОБА_26 , свідків ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , ОСОБА_45 ; установчими документами ТОВ БК «БудінвестХолдінг» і ТОВ НВФ «Вест», якими визначено повноваження керівника цих товариств ОСОБА_5 ; договорами, укладеними між потерпілими та очолюваними ОСОБА_5 . ТОВ БК «БудінвестХолдінг» і ТОВ НВФ «Вест» договорами про інвестування будівництва квартир;даними банківських виписок, довідок та квитанцій про оплату потерпілими інвестиційних внесків та надходження коштів від потерпілих на рахунки товариств; результатами перевірки окремих фінансово-господарських питань діяльності ТОВ НВФ «Вест» за період з 01.01.2000 по 01.01.2007 років про видачу за вказаний період працівникам товариства позики на загальну суму 7 336 047 грн.; даними, наданими управлінням державного архітектурно-будівельного контролю, Київської міської державної адміністрації, Головного управління земельних ресурсів КМДА, Управління державного архітектурно-будівельного контролю КМДАпро відсутність у ТOB «НВФ «ВЕСТ» та ТОВ «Будівельна компанія «БудІнвестХолдінг» розробленої та затвердженої належним чином проектно-технічної документації на будівництво корпусу «Д» житлового будинку на пл. Святошинській, 1 у м. Києві, сукупністю інших доказів.
З протоколу судового засідання видно, що судом досліджено всі обставини, які могли мати значення для справи. Докази, на яких побудовані висновки суду про винуватість ОСОБА_5 є належними, допустимими, достатніми і достовірними. Зокрема, не підтверджуються доводи у касаційній скарзі про те, що під час досудового розслідування не виконані вказівки, які були зазначені Апеляційним судом м. Києва при скасуванні попереднього вироку та поверненні справи на додаткове розслідування. Таким чином, доводи щодо неповноти досудового та судового слідства є безпідставними.
Доводи про необгрунтованість притягнення ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності у зв`язку із наявністю між ТOB «НВФ «ВЕСТ» та ТОВ «Будівельна компанія «БудІнвестХолдінг» і потерпілими, які є інвесторами, цивільно-правових відносин, є безпідставними, оскільки існування в даному випадку цивільно-правових відносин само по собі не виключає наявності в діях засудженого складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364-1 КК України. Висновки з цього приводу належним чином обгрунтовані судом у вироку та ухвалі апеляційного суду.
Суд повно і всебічно дослідив зібрані у справі докази, дав їм належну оцінку і дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_5 у зловживанні повноваженнями, тобто умисному, з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб, використанні всупереч інтересам юридичної особи приватного права незалежно від організаційно-правової форми службовою особою такої юридичної особи своїх повноважень, що завдало істотної шкоди охоронюваним законом інтересам окремих громадян та спричинило тяжкі наслідки. Дії засудженого правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 364-1 КК України.
Покарання засудженому призначено відповідно до вимог ст. 65 КК України, воно є достатнім та необхідним для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
Зі змісту ухвали суду апеляційної інстанції убачається, що апеляційний суд, розглядаючи справу за апеляціями засудженого ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_11 , відповідно до вимог ст. 377 КПК України 1960 року, належним чином проаналізував доводи апеляцій щодо незаконності вироку суду першої інстанції, дав вичерпні відповіді на всі доводи поданих апеляцій і обґрунтовано залишив їх без задоволення, мотивувавши своє рішення належним чином.
Істотних порушень вимог кримінально-процесуального закону, які б були підставою для скасування постановлених у даній справі судових рішень, не встановлено.
Керуючись ст. ст. 394-396 КПК України від 1960 року та пунктами 11, 15 Перехідних положень КПК України від 2012 року, колегія суддів

у х в а л и л а :

Вирок Святошинскього районного суду м. Києва від 05 листопада 2014 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 19 березня 2015 року щодо ОСОБА_5 залишити без зміни, а касаційну скаргу засудженого ОСОБА_5 та захисника ОСОБА_11 залишити без задоволення.
С у д д і :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3