Справа № 159/4778/15-к
Провадження № 1-кп/159/241/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Ковель 22 вересня 2015 року

Ковельський міськрайсуд Волинської обл. в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю: прокурора ОСОБА_2 ,

потерпілої ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ковелі Волинської обл. кримінальне провадження № 120 150 301 100 010 11 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мубарека Кашкадар`їнської області Республіки Узбекистан, громадянина України, без визначеного місця проживання, фактично проживаючого у АДРЕСА_1 , з освітою середньою спеціальною, неодруженого, не працюючого, утриманців не має, раніше до кримінальної відповідальності не притягався,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 185 КК України,
В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_4 о 20 год. 30 хв. 02. 08. 15 р., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у кв. АДРЕСА_2 , в ході спільного з потерпілою ОСОБА_3 розпивання спиртних напоїв, скориставшись станом останньої, що був наслідком надміру вжитого алкоголю, через що потерпіла заснула, з корисливих мотивів шляхом вільного доступу з рук потерпілої - умисно таємно викрав мобільний телефон марки «Samsug S 5230», імеі НОМЕР_1 , вартістю 350 грн., із SІМ карткою оператора «Life», на рахунку якої коштів не було, що не становлять для потерпілої цінності, чим завдав потерпілій майнової шкоди на суму 350 грн..

Вказане вище обвинувачення пред`явлено обвинуваченому ОСОБА_4 згідно з обвинувальним актом, складеним 25.08.15 р. слідчим СВ Ковельського МВ У МВС України у Волинській області, що затверджений тоді ж прокурором Ковельської міжрайпрокуртури Волинської області.

Своїми умисними діями, що виразились у таємному викраденні чужого майна - телефону, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 1 ст. 185 КК України.

Під час досудового розслідування між обвинуваченим та потерпілою 22.08.15 р. укладена угода про примирення, що надійшла до суду разом з обвинувальним актом.

За умовами угоди про примирення обвинувачений повністю визнав свою винуватість в обсязі пред`явленої йому підозри та повністю відшкодував потерпілій матеріальну шкоду шляхом повернення викраденого мобільного телефону. Потерпіла констатує, що інших претензій матеріального характеру до обвинуваченого вона не має. Обвинувачений приносить потерпілій щирі вибачення за спричинену шкоду та принесені незручності внаслідок неправомірних дій, вказаних вище. Сторонами узгоджено міру покарання для обвинуваченого в межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України у виді штрафу в сумі 850 грн..

Потерпілою підтверджено в суді повне відшкодування їй обвинуваченим заподіяних збитків.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468, ч. 3 ст. 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена угода про примирення.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, який, згідно ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості.

Міра покарання, погоджена сторонами угоди для обвинуваченого, відповідає положенням п. п. 1 - 2 ч. 1 ст. 65 КК України та положенням Загальної частини КК України.

Суд прийшов до переконання, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь - яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді; обвинувачений цілком розуміє положення ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України; характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, що будуть застосовані в разі затвердження угоди судом, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди про примирення відповідно до ст. 476 КПК України.

Суд приймає до уваги пояснення потерпілої та обвинуваченого у тій частині, що в угоді про примирення від 22.08.15 р. процесуальний статус потерпілої було помилково зазначено як підозрюваної, що вони у подальшому виправили у тексті угоди, наданому суду прокурором у судовому засіданні 22.09.15 р..

Потерпіла також розуміє наслідки укладення та затвердження угоди, визначені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.

На переконання суду, умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, інтересам сторін та суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність підстав для затвердження такої.

Виходячи з викладеного, угода про примирення підлягає затвердженню.

Долю речового доказу слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальних витрат у справі немає.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Керуючись ст. ст. 468, 469, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
Угоду про примирення від 22 серпня 2015 року у кримінальному провадженні № 120 150 301 100 010 11 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 185 КК України, укладену між потерпілою ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , - затвердити.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, призначивши покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить суму 850 (вісімсот п`ятдесят) грн..

Речовий доказ у справі - мобільний телефон марки «Samsug S 5230», імеі НОМЕР_1 залишити у розпорядженні потерпілої ОСОБА_3 .

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України, до Апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд Волинської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий:ОСОБА_1