Справа №1-кс/760/2923/15
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 липня 2015 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши клопотання сторони кримінального провадження старшого слідчого з особливо важливих справ 7-го відділу кримінальних розслідувань слідчого управління фінансових розслідувань МГУ ДФС Центрального офісу з ОВП ОСОБА_4 про накладення арешту на майно в рамках досудового розслідування внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000041 від 28.11.2012 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.212 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
До суду надійшло зазначене клопотання, з якого вбачається, що у провадженні слідчого з особливо важливих справ 7-го відділу кримінальних розслідувань слідчого управління фінансових розслідувань МГУ ДФС Центрального офісу з ОВП знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000041 від 28.11.2012 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.212 КК України.

Під час проведення досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно постанови Правління Національного банку України №375 від 30.07.2010 року «Про відкликання банківської ліцензії та призначення ліквідатора ПАТ «ЗЕМБАНК» призначений ліквідатором Публічного акціонерного товариства «Земельний банк», , юридична та фактична адреса: м. Харків, вул. Чернишевського, 4), яке є платником податків, зборів інших обов`язкових платежів.

Відповідно ст. 92 ЗУ «Про банки і банківську діяльність» від 07.12.2000 року N2121-III із змінами і доповненнями, - «з дня призначення ліквідатора до нього переходять права керівника (органів управління) банку. Протягом трьох днів з дня призначення ліквідатора керівники банку забезпечують передачу бухгалтерської та іншої документації банку, печаток і штампів, матеріальних та інших цінностей банку ліквідатору. У разі ухилення від виконання зазначених обов`язків винні особи несуть відповідальність відповідно до вимог чинного законодавства України.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність», ліквідатор це юридична або фізична особа, яка здійснює функції щодо припинення діяльності банку та задоволення вимог кредиторів.

Також, відповідно до вимог Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (із змінами та доповненнями), президент (директор) підприємства відповідає за організацію бухгалтерського обліку та забезпечення фіксування фактів здійснення всіх господарських операцій у первинних документах.

Крім того, ОСОБА_5 як службова особа ліквідатор ПАТ «Земельний банк», відповідно до п.36.5 ст.36 Податкового кодексу України несе відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов`язку.

Таким чином, з огляду на вищезазначені законодавчі норми,

ОСОБА_5 , починаючи з 30.07.2010 року був службовою особою платника податку на прибуток ПАТ «Земельний банк», на яку покладено відповідальність за правильність нарахування та своєчасність сплати податків.

Однак, ОСОБА_5 , діючи в порушення вказаних вимог законодавства та бажаючи при цьому настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді несплати податків до бюджету, за попередньою змовою групою осіб з головним бухгалтером ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення у сфері господарської діяльності при наступних обставинах.

Так, ОСОБА_5 , у невстановлений у ході досудового розслідування час, перебуваючи за адресою: м. Харків, вул. Чернишевського,буд.4, за попередньою змовою з головним бухгалтером ПАТ «Земельний банк» ОСОБА_6 , усвідомлюючи обов`язковість виконання вимог законодавства щодо повноти та правильності відображення у податковому обліку фінансово-господарських операцій суб`єкта господарської діяльності, в порушення вимог п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України, якою передбачено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та податкових зобов`язань на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням та сплатою податків і зборів, введення яких передбачено законодавством; платникам податків забороняється формування показників податкової звітності на підставі даних, не підтверджених документами, пп. 5.3.9 п. 5.3 ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» - завищив валові витрати за період з 01.04.2010 по 30.06.2010 в результаті незаконного формування страхового резерву на суму 38 928 667 грн., що відобразив у податковій декларації з податку на прибуток № від 06.08.2010, яка у подальшому подана до СДПІ ОВП у м. Харкові МГУ Міндоходів.

Після чого, ОСОБА_5 , у невстановлений у ході досудового розслідування час, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , продовжуючи злочинні дії, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_6 , усвідомлюючи їх незаконність та неправомірність, за наявності рішення Харківського окружного адміністративного суду від 08.02.2011, яке набрало законної сили з урахуванням ухвали Харківського апеляційного адміністративного суду від 18.05.2011 року, переслідуючи мету на умисне ухилення від сплати податків умисно не виконав податкове повідомлення-рішення № 000064851/0 від 09.12.2010 Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові в частині уточнення декларації з податку на прибуток з урахуванням встановленого незаконного формування валових витрат у сумі 38 928 667 грн., а саме не надав до податкового органу уточнюючу декларацію з податку на прибуток.

Як наслідок усвідомлюючи, що у подальшому, без урахування податкового повідомлення-рішення № 000064851/0 від 09.12.2010 Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові, зазначені у декларації показники не відповідають дійсності, достовірно розуміючи, що ПАТ «Земельний банк» є платником податку на прибуток, умисно діючи всупереч п.44.1 ст.44 Податкового кодексу України із змінами та доповненнями, з метою ухилення від сплати податків, ОСОБА_5 , занизив податок на прибуток за період 2010-2011 років на загальну суму 9 557 971 грн., що відобразив у податкових деклараціях з податку на прибуток за три квартали 2010 року (вх. № від 02.11.2011р.), за 2010 рік (вх. № від 03.02.2011р.), за І квартал 2011 року (вх. № від 04.05.2011р.), за ІІ квартал 2011 року (вх. № від 09.08.2011р.), які подав до податкового органу СДПІ ОВП у м. Харкові МГУ Міндоходів

Унаслідок незаконних дій ОСОБА_5 , який діяв спільно з ОСОБА_6 до державного бюджету фактично не надійшло податку на прибуток у сумі 9 557 971 гривень.

Таким чином, своїми діями, що виразилися в умисному ухиленні від сплати податків, що входять в систему оподаткування, введених у встановленому законом порядку, вчиненому службовою особою установи (підприємства), за попередньою змовою групою осіб, що призвело до фактичного ненадходження до бюджету коштів в особливо великих розмірах, ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 212 КК України.

02.06.2015 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України.

Слідчий клопотання підтримав, просив його задовольнити, посилаючись на те, що згідно отриманої інформації щодо майнових прав на нерухоме майно у власності ОСОБА_5 перебуває 1/2 частина квартири АДРЕСА_2 .

Враховуючи те, що кримінальне провадження № 0000041 внесене до ЄРДР за ознаками кримінальних правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України, та враховуючи матеріали кримінального провадження, з яких вбачається наявність достатніх підстав вважати, що існує реальна загроза знищення (передача у власність іншим фізичним, чи юридичним особам) майна, яке належить ОСОБА_5 , з метою забезпечення ухвали про накладення арешту на майно та унеможливлення можливих дій службових осіб ПАТ "Земельний банк" по продажу та перереєстрації вказаного майна, що в подальшому унеможливить стягнення заподіяних збитків у дохід держави.
Вивчивши матеріали клопотання, вважаю, що клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.
Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Згідно ч. 4 ст. 170 КПК України заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.
Враховуючи викладене, перевіривши надані матеріали клопотання, дослідивши докази по даних матеріалах, прихожу до висновку, що існує необхідність у накладенні арешту, а саме з метою відшкодування заподіяних злочином збитків та забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.
Керуючись ст. 131, 132, 170-173, 175, 309, 369-372 КПК України, -

У Х В А Л И В:
Клопотання - задовольнити.
Накласти арешт на майно (нерухоме) ОСОБА_5 , а саме ? частина квартири АДРЕСА_2 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Апеляційного суду міста Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1