Подільський районний суд міста Києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 листопада 2015 року слідчий суддя Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_3 ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого СВ Подільського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_5 в частині не розгляду та не повідомлення про результати розгляду клопотання про призначення експертизи,-
В С Т А Н О В И В :
09.11.2015 року захисник підозрюваного ОСОБА_3 ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді із скаргою на бездіяльність слідчого СВ Подільського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_5 в частині не розгляду та не повідомлення про результати розгляду клопотання про призначення експертизи, мотивуючи свої вимоги ти, що слідчим здійснюється досудове розслідування у кримінальному проваджені 0007100, за підозрою ОСОБА_3 та ОСОБА_6 у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
Зазначає, що 27.10.2015 року у даному кримінальному провадженні на ім`я слідчого було подано клопотання про призначення у провадженні судово-портретної експертизи щодо ідентифікації осіб на відеозаписі поблизу місця події, однак на сьогодні, сторона захисту про результати розгляду заявленого клопотання, у відповідності до ч. 2 ст. 220, ч. 3 ст. 111 та
ч. 1 ст. 135 КПК України не повідомлена, що на його думку є чітким проявом бездіяльності з боку слідчого і відповідно є незаконним і дає підстави вважати, що клопотання не розглянуте взагалі.
На підставі вищевикладеного, а також керуючись ст.ст. 111, 220, 303 КПК України звертається з даною скаргою до слідчого судді.
Скаржник та слідчий в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені вчасно та належним чином, причини неявки слідчому судді не повідомили.
Слідчий суддя вважає за можливе розглядати справу за відсутності вищезазначених осіб, відповідно до вимог ч. 3 ст. 306 КПК України, а також зважаючи на скорочені строки розгляду даної категорії справ.
Дослідивши матеріали скарги слідчий суддя приходить до висновку, що скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Як встановлено в судовому засіданні, в провадженні СВ Подільського РУ ГУМВС України в м. Києві на даний час дійсно перебувають матеріали кримінального провадження, відомості щодо якого внесено до ЄРДР за № 0007100, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
Як вбачається з наданих слідчому судді скаржником матеріалів, якими він обґрунтовує доводи своєї скарги, 27.10.2015 року останнім на ім`я слідчого було подано клопотання про призначення у провадженні судово-портретної експертизи щодо ідентифікації осіб на відеозаписі поблизу місця події, однак станом на день звернення із скаргою до слідчого судді сторона захисту про результати розгляду даного клопотання, у відповідності до ч. 2 ст. 220, ч. 3 ст. 111 та
ч. 1 ст. 135 КПК У країни не повідомлена, що на його думку є чітким проявом бездіяльності з боку слідчого.
Однак слідчий суддя не може погодитись з такими твердженнями скаржника виходячи з наступного.
Так стаття 303 КПК України визначає, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна
Зі змісту вказаних норм чинного кримінально-процесуального закону вбачається, що законодавцем надано право заявнику, потерпілому, його представнику чи законному представнику, підозрюваному, його захиснику чи законному представнику, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцю тимчасово вилученого майна, оскаржити бездіяльність прокурора, слідчого, яка зокрема полягає у нездійсненні певних процесуальних дій, які вони зобов`язані вчинити у визначений КПК України строк.
При системному аналізі чинних норм КПК України можна зробити висновок, що розгляд слідчим, прокурором клопотань сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження про виконання будь-яких слідчих дій, є саме по собі процесуальною дією, порядок здійснення якої врегульовано ст. 220 КПК України так само як і є процесуальною дією повідомлення про результати розгляду клопотання.
Так, зазначена стаття визначає, що клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, у а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.
Зі змісту вказаної норми вбачається, що законодавцем на слідчого, прокурора покладено обов`язок розглянути клопотання в строк не більше трьох днів з моменту його подання та повідомити про результати його розгляду. Тобто не розгляд клопотання слідчим, прокурором у зазначений строк та не повідомлення про результати його розгляду, дійсно є нічим іншим як їх бездіяльністю.
Як вже зазначалося вище, з матеріалів скарги вбачається, що днем звернення скаржника із клопотанням про призначення судово-портретної експертизи щодо ідентифікації осіб на відеозаписі є 27.10.2015 року, а тому виходячи з приписів ст. 220 КПК України воно (клопотання) повинно було бути розглянуте слідчим не пізніше 30.10.2015 року і не здійснення даної процесуальної дії у вказаний строк є його бездіяльністю, яка вважається вчиненою з 31.10.2015 року.
В той же час слідчим суддею встановлено, що дата 27.10.2015 року є днем коли клопотання подано скаржником не особисто слідчому, а здано до канцелярії Подільського РУ ГУМВС України, згідно ж наданих слідчим копій матеріалів кримінального провадження № 0007100, останнім вищезазначене клопотання сторони захисту було отримано лише 03.11.2015 року і розглянуте 05.11.2015 року про що винесено вмотивовану постанову, копія якої на наступний день була направлена особі, яка заявила клопотання.
З врахуванням викладеного слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим СВ Подільського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_5 клопотання сторони захисту було розглянуто в порядку та строк визначений ст. 220 КПК України, а тому твердження скаржника про допущену останнім бездіяльність, яка виразилась в не розгляді клопотання та не повідомленні про результати його розгляду в строк визначений вказаною нормою кримінально-процесуального закону, є безпідставними та необґрунтованими.
Статті 26, 94 КПК України визначають, що слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом. Слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
Зі змісту статті 307 КПК України вбачається, що за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу.
Слідчий суддя оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що вимоги скаржника не знайшли своє доведення в судовому засіданні, є такими, що не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства України, у зв`язку з чим скарга задоволенню не підлягає.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 98, 99, 100, 220, 303-307, 309 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В :
В задоволенні скарги захисника підозрюваного ОСОБА_3 ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого СВ Подільського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_5 в частині не розгляду та не повідомлення про результати розгляду клопотання про призначення експертизи відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження у суді.

Cлідчий суддя Подільського районного суду м. КиєваОСОБА_1