Справа № 214/5851/15-к
1-кп/214/719/15
У Х В А Л А
іменем України
16 жовтня 2015 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

провівши відкрите підготовче судове засідання в м. Кривому Розі по кримінальному провадженню внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001888 від 03.07.2015 року відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 128, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 263 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
В проваджені Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області знаходиться кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 128, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 263 КК України, яке 15 жовтня 2015 року надійшло до суду з апеляційного суду Дніпропетровської області, після скасування ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області від 15 жовтня 2015 року ухвали Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 вересня 2015 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 було повернуто прокурору, та матеріали кримінального провадження відносно ОСОБА_5 направлено до судового розгляду в тому ж суді і в тому ж складі зі стадії підготовчого судового засідання.

Головуючим суддею на обговорення учасників підготовчого судового засідання поставлено питання про доцільності продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні просив суд продовжити дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою, обраного відносно обвинуваченого ОСОБА_5 ще на два місяці, оскільки продовжують існувати ризики, які дають достатньо підстав вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 заперечувала проти клопотання прокурора та просила суд обрати відносно її підзахисного більш м`який запобіжний захід, оскільки обвинувачений має постійне місце проживання та реєстрації, активно сприяв розкриттю злочину, розкаюється у вчиненому, повністю відшкодував завдану останній шкоду. При цьому також просила, у разі продовження її підзахисному строку отримання під вартою, обрати в кримінальному провадженні заставу у виді 10 мінімальних заробітних плат.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав позицію свого захисника ОСОБА_4 та просив суд обрати йому заставу.

Вислухавши думки сторін кримінального провадження, дослідивши обвинувальний акт з додатками, суд приходить до висновку про задоволення клопотання прокурора і відмову в задоволенні клопотання обвинуваченого та його захисника, та вважає необхідним та доцільним продовжити термін тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою строком на два місяці, виходячи з наступних підстав.
Як передбачено ч. 3 ст. 331 КПК України, зокрема, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту, чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Встановлено, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 128, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 263 КК України.
Суд вважає, що існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме обвинувачений ОСОБА_5 , може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знаходячись на волі може вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити свою злочинну діяльність, оскільки злочин, у вчинені якого він обвинувачуються, є тяжким злочином.
З урахування вищевикладеного, особи обвинуваченого ОСОБА_5 , який неодноразово судимий за вчинення аналогічних злочинів та обвинувачується у вичинені тяжкого злочину, який вчинив в період умовно-дострокового звільнення від відбуття покарання, маються всі підстави вважати, що останній може продовжити злочинну діяльність, тому, більш м`який запобіжний захід, крім тримання під вартою, буде недостатнім для запобігання спробам обвинуваченого переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення.
За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав та доцільність продовження обвинуваченому ОСОБА_5 строку тримання під вартою на два місяці, та не вбачає підстав для зміни останньому запобіжного заходу на більш м`який.
Посилання обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_4 на наявність у обвинуваченого ОСОБА_5 постійного місця проживання та реєстрації, відшкодування шкоди потерпілій, хоча судом і враховані при продовженні строку тримання обвинуваченого під вартою, однак не виключають ризиків зазначених прокурором.
При продовженні строку отримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою, суд враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. 177-178 КПК України, не знаходить підстав для визначення розміру застави у кримінальному провадженні, оскільки ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочинів із застосуванням насильства.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 176 178, 183, 184, 331 КПК України, суд
ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.
Відмовити в задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу та застосування застави.
Продовжити дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою, обраного відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 128, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 263 КК України, строком на два місяці, тобто з 16 жовтня 2015 року до 14 грудня 2015 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1