Справа № 161/5835/14-к
Провадження № 1-кс/161/1532/14
У Х В А Л А
м. Луцьк 13 червня 2014 року

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю скаржників ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Луцьк скаргу голови групи громадської організації «Волинська правозахисна група» ОСОБА_5 , членів групи ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 на постанову про закриття кримінального провадження,

В С Т А Н О В И В :

Голова групи громадської організації «Волинська правозахисна група» ОСОБА_5 , члени групи ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 звернулися до суду із вказаною скаргою. В обґрунтування скарги посилається на те, що 20 березня 2014 року старший слідчий прокуратури Луцького району ОСОБА_8 розглянувши матеріали кримінального провадження виніс постанову про закриття кримінального провадження. Вважають, що постанова про закриття кримінального провадження винесена без всебічного, повного та об`єктивного вивчення обставин справи з підстав, викладених в скарзі.

Просить скасувати постанову про закриття кримінального провадження.

Скаржники в судовому засіданні скаргу підтримали з підстав, в ній викладених, просили скаргу задовольнити.

Слідчий та прокурор в судовому засіданні заперечували проти задоволення скарги, просили відмовити в її задоволенні. В подальшому в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце судового розгляду скарги повідомлялись належним чином, про причини своєї неявки до суду на повідомляли.

Розгляд скарги проводиться за відсутності слідчого та прокурора, так як їх відсутність не є перешкодою для розгляду скарги, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 306 КПК України.

Заслухавши пояснення скаржників, дослідивши письмові матеріали скарги, кримінальне провадження, приходжу до висновку про відмову в задоволенні скарги з наступних підстав.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий

суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Відповідно до ст. 85 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Відповідно до ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню:

1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення);

2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення;

3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат;

4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження;

5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.

Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Відповідно до ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого. Обов`язок доказування належності та допустимості доказів, даних щодо розміру процесуальних витрат та обставин, які характеризують обвинуваченого, покладається на сторону, що їх подає.

Відповідно до ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про:

1) скасування рішення слідчого чи прокурора;

2) зобов`язання припинити дію;

3) зобов`язання вчинити певну дію;

4) відмову у задоволенні скарги.

При розгляді скарги встановлено, що 20 березня 2014 року старшим слідчим прокуратури Волинської області ОСОБА_8 було винесено постанову про закриття кримінального провадження № 0000115 від 15 березня 2013 року.

Також встановлено, що 23 травня 2014 року прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях прокуратури Волинської області було винесено постанову про скасування постанови слідчого про закриття кримінального провадження № 0000115 від 15.03.2013 року .

Таким чином вимоги ст. 305 КПК України є безмовною підставою для закриття провадження за скаргою. Однак скаржники наполягають на судовому розгляді скарги і винесенні судового рішення за наслідками розгляду скарги.

Оскільки оскаржувана постанова вже скасована прокурором, то відсутній предмет оскарження. А тому неможливим є прийняття рішення за наслідками розгляду скарги у відповідності до вимог ст. 305 КПК України.

Так як скаржники наполягають на на розгляді скарги, однак неможливо задовольнити їх скаргу з підстав скасування оскаржуваної постанови прокурором. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні скарги.

Керуючись ст. 307 КПК України,-

У Х В А Л И В :

Відмовити голові групи громадської організації «Волинська правозахисна група» ОСОБА_5 , членам групи ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 в задоволенні скарги на постанову старшого слідчого прокуратури Волинської області ОСОБА_8 від 20 березня 2014 року про закриття кримінального провадження № 0000015 від 15.03.2013 року.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до апеляційного суду Волинської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Ухвала складена в повному об`ємі
19 червня 2014 року