Єдиний унікальний номер 235/1942/15-к
Номер провадження 11-кп/775/150/2016

УХВАЛА

Іменем України

14 січня 2016 року колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Донецької області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі: ОСОБА_4 ,

за участю:

прокурора: ОСОБА_5 ,

обвинуваченого: ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Артемівську матеріали кримінального провадження № 0003054, відносно ОСОБА_6 , за його апеляційною скаргою на вирок Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 07 жовтня 2015 року, яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Красноармійськ, Донецької області, українця, громадянина України, що має малолітню дитину, не працюючого, зареєстрованого за адресою:

АДРЕСА_1 , раніше судимого: 1) 25.01.2007 року Красноармійським міськрайонним судом Донецької області за ст.. 185 ч. 2, ст.. 185 ч. 3 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки позбавлення волі з випробувальним строком 2 роки;

2) 02.11.2009 року Красноармійським міськрайонним судом Донецької області за ст. 185 ч. 3 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки, з випробувальним строком 2 роки; 3) 28.03.2013 року Красноармійським міськрайонним судом Донецької області за ст.. 185 ч. 2 КК України до покарання у вигляді арешту строком на 6 місяців

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення,передбаченого ч. 1 ст. 187КК України та призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки,-

ВСТАНОВИЛА:

Відповідно до вироку Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 07 жовтня 2015 року, ОСОБА_6 , будучи раніше неодноразово засудженим Красноармійським міськрайонним судом Донецької області за скоєння корисливих злочинів, із скоєного належних висновків не зробив, на шлях виправлення не став, і маючи не зняту і не погашену в установленому законом порядку судимість, знову вчинив корисливий злочин, при наступних обставинах. 23.12.2014р. у ОСОБА_6 виник умисел, спрямований на скоєння розбійного нападу, з метою заволодіння чужим майном. Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_6 взяв ніж кухонно-побутового призначення, та попрямував до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташований по АДРЕСА_2 , з метою скоєння розбійного нападу на продавця. У цей же день ОСОБА_6 , приблизно о 17.30 годині, маючи намір здійснити напад з метою заволодіння чужим майном поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, що зазнала нападу (розбій), реалізуючи свій злочинний намір, утримуючи при собі ніж, безперешкодно, у робочий час, через відчинені вхідні двері увійшов до приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », за вище зазначеною адресою. Знаходячись у приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », ОСОБА_6 підійшов до продавця ОСОБА_7 , з метою заволодіння майном, що знаходиться в магазині, та реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи, що він вчиняє розбійний напад, тримаючи в правій руці ніж, приставив його до шиї останньої, тим самим погрожуючи їй застосуванням насилля, небезпечного для життя чи здоров`я, яке ОСОБА_8 сприйняла реально, та зі словами «Віддай гроші і я нічого не зроблю», відкрито заволодів майном, що належало потерпілій ОСОБА_9 , а саме: 5 пачками цигарок марки «Rothmans», 10 пачками цигарок марки «Camel», загальною вартістю 272,50 грн., грошовими коштами в загальній сумі 405 гривень, а також мобільним телефоном марки NOKIA моделі С5-06, вартістю 253,26 грн., в зазначеному мобільному телефоні знаходилась сім картка мобільного оператора МТС, вартістю 10 грн., на рахунку якої знаходились грошові кошти в сумі 30 грн., що належать ОСОБА_10 , після чого з місця вчинення злочину зник, розпорядившись майном, та грошовими коштами на свій власний розсуд, спричинивши своїми діями потерпілим: ОСОБА_9 матеріальний збиток на загальну суму 677,50 грн., ОСОБА_10 матеріальний збиток на загальну суму 293,26 грн.

На вказаний вирок суду обвинуваченим ОСОБА_6 було подано апеляційну скаргу, в якій він просить застосувати до нього ст. 69 КК України, оскільки в матеріалах справи є декілька пом`якшуючих обставин, які, на його думку, є підставою для призначення більш м`якого покарання, а саме: співпраця зі слідством, явка з повинною, щиро каяття у скоєному, має малолітню дитину, заява потерпілої ОСОБА_7 , про те що вона претензій ні морального, ні матеріального характеру немає, а також просить суворо не карати.

Заслухавши суддю-доповідача, думку обвинуваченого ОСОБА_6 , який підтримав доводи своєї апеляційної скарги,думку прокурора, якийзаперечував проти доводів апеляційної скарги обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга обвинуваченогозадоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Оскільки фактичні обставини справи та доведеність вини ОСОБА_6 у скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення ніким не оспорюються, колегія суддів перевіряє законність вироку тільки в межах апеляційної скарги.

На думку колегії суддів, міра покарання обвинуваченому ОСОБА_6 призначена у відповідності до вимог ст. 65 КК України, з урахуванням тяжкості злочину, конкретних обставин справи, даних про його особу, який ніде не працює, раніше неодноразово судимий за скоєння корисливих злочинів, але ніяких висновків для себе не зробив, знов скоїв тяжкий злочин, а також пом`якшуючи обставини - визнання вини в повному обсязі, сприяння розкриттю злочину, щиро каяття у скоєному, наявність неповнолітньої дитини.

Оскільки за вимогами ст. 65 КК України покарання повинно бути необхідним та достатнім для виправлення особи та попередження нових злочинів, колегія суддів вважає, що призначене ОСОБА_6 покарання у вигляді 4 років позбавлення волі є саме таким.

На думку колегії суддів,судом першої інстанціїпри призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 обґрунтовано прийняті до уваги всі обставини справи, ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відносяться до категорії тяжких, ступіньсуспільноїнебезпеки. Всі обставини, зазначені в апеляційній скарзі обвинуваченого, в тому числі, думка потерпілих, які не наполягалина призначенні суворого покарання, повно та обґрунтовано викладені у вироку судом першої інстанції.

На думку колегії суддів, міра покарання обвинуваченому ОСОБА_6 призначена в мінімальних межах санкцій, є необхідною та достатньою за скоєння інкримінованого йому кримінального правопорушення. Підстав для застосування вимог ст. 69 КК України немає.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при розгляді справи не допущено таких порушень КПК або КК України, які б тяглі за собою скасування вироку та зміну міри покарання.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Вирок Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 07 жовтня 2015 рокущодо ОСОБА_11 -залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення. На ухвалу може бути подана касаційна скарга протягом трьох місяців з дня проголошення безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді