overthelex/edrsr-kpk huggingface dataset:
Провадження № 1-кп/742/240/15
Єдиний унікальний № 742/3592/15-к
У Х В А Л А
21 жовтня 2015 року Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі : головуючого судді ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2
за участю інших учасників провадження : прокурора ОСОБА_3 захисника - адвоката ОСОБА_4 обвинуваченого ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Прилуки клопотання захисника- адвоката ОСОБА_4 про визнання доказу недопустимим,

В С Т А Н О В И В :

В судовому засіданні захисник ОСОБА_4 звернувся з клопотанням в якому просив суд визнати цифровий носій у вигляді лазерного диска із записаною на ньому інформацією незаконним,а його результати недопустими доказами,що не підлягає дослідженню,посилаючись на те,що будь-яка інформація здобута оперативним шляхом,навіть при умові легального отримання цієї інформації,повинна бути легалізована у встановлений законодавством спосіб,чого не зроблено стороною обвинувачення. В судовому засіданні захисник ОСОБА_4 підтримав клопотання, обвинувачений ОСОБА_5 вважає,що клопотання підлягає задоволенню а прокурор вважає ,що підстави для задоволення клопотання відсутні. Розглянувши клопотання суд вважає,що таке не підлягає задоволенню з слідуючих підстав. В своєму клопотанні захисник ОСОБА_4 не наводить підстав за якими можливо визнати недопустимостими докази , отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини передбачених ст. 87 КПК України і такі підстві взагалі відсутні. Тверження захисника ОСОБА_4 ,що інформація яка знаходиться на цифровому носії здобута оперативним шляхом,не легалізована у встановлений законодавством спосіб нічим не підтвержено в судовому засіданні а навпаки спростовується дослідженими в судовому засіданні доказами. Обставини висказані захисником ОСОБА_4 в своєму клопотанні щодо легалізації інформації не можуть бути підставою для визнання доказу недопустимим. Тому ,керуючись ст.ст.84,85,86,87,89 КПК України,суд -

У Х В А Л И В : В задоволенні клопотання захисника - адвоката ОСОБА_4 про визнання доказу недопустимим - відмовити . Ухвала не оскаржується .

Головуючий суддя ОСОБА_1
Справа №295/205/16-к

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14.01.2016 року м. Житомир
Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
скаржника ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні розглянувши скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Житомирського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області ОСОБА_4 щодо нездійснення процесуальної дій, та додані до неї матеріали,-
В судовому засіданні представник скаржника підтримав доводи викладені в скарзі з підстав, зазначених в ній, просив скаргу задовольнити.
Слідчий Житомирського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився. Хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду скарги.
Вислухавши пояснення представника скаржника, дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, суд приходить до наступного висновку.
Нормами ст. 220 КПК України передбачено, що клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.
Частиною 1 статті 303 КПК України визначений перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які підлягають оскарженню під час досудового розслідування, який є вичерпним. Зокрема, підлягає оскарженню бездіяльність слідчого, прокурора у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК строк.
Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання подане ОСОБА_3 слідчим не розглянуте протягом 3-х днів, що суперечить вимогам ст. 220 КПК України та призводить до затягування розслідування кримінального провадження, чим порушуються процесуальні права ОСОБА_3 передбачені КПК України, а тому вимоги викладені в скарги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Керуючись ст. ст. 220, 303, 304, 307 КПК України, слідчий суддя,-
Скаргу задовольнити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1
Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 287/1/16-к
У Х В А Л А
"11" січня 2016 р.

Суддя Олевського районного суду Житомирської області ОСОБА_1 розглянувши кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 за ч.2 ст.240 КК України,

В С Т А Н О В И В:

06.01.2015 року до Олевського районного суду Житомирської області надійшов обвинувальний акт в кримінальному провадженні №0000677 по обвинуваченню ОСОБА_2 який вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст.240 КК України яке виразилось у незаконному видобуванні корисних копалин загальнодержавного значення.

Відповідно до ч.1 ст.314 КПК України після отримання обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру або клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності суд не пізніше п`яти днів з дня його надходження призначає підготовче судове засідання, в яке викликає учасників судового провадження.

Враховуючи вище зазначене суд вважає призначити підготовче судове засідання.

На підставі викладеного та керуючись ст. 314 КПК України, -

У Х В А Л И В:
Призначити підготовче судове засідання по кримінальному провадженню №0000677 по обвинуваченню ОСОБА_2 за ч.2 ст.240 КК України на 14 год. 30 хв. 28 січня 2016 року в приміщенні Олевського районного суду Житомирської області.

В підготовче судове засідання викликати: прокурора, обвинуваченого, захисника.

Заходи забезпечення кримінального провадження в ході досудового розслідування не застосовувались.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя:ОСОБА_1
Справа № 359/160/16-к
Провадження № 1-в/359/73/2016
Іменем України

14 січня 2016 р. суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , розглянувши клопотання засудженого ОСОБА_2 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання, -
12.01.2016 року до Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_2 , в якому він просить зарахувати в строк відбування покарання, призначеного вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 28.09.2012 року, строк його попереднього ув`язнення, а саме строк його перебування в установі СІЗО, у строк покарання та звільнити його від відбування покарання.
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.
Як роз`яснив Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ вих. № 223 20/0/4 16 від 11.01.2016 р. про висловлення позиції щодо застосування окремих положень Закону України від 26 листопада 2015 р. № 838-VIII "Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання", під час виконання вироку, враховуючи зміст положень ч. 6 ст. 9 КПК має вирішуватися місцевим судом, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок (п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК). Так само вирішуватись це питання й у випадку здійснення судового розгляду у порядку КПК 1960 р.
Як вбачається із клопотання, засуджений ОСОБА_2 відбуває призначене йому, вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 28.09.2012 р., покарання у Білоцерківській виправній колонії № 35 управління Державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київській області, яка розташована за адресою: 9109, м. Біла Церква Київської області, вул. Калініна, 16.
Виходячи з наведеного суддя вважає, що у даному випадку клопотання засудженого ОСОБА_2 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання необхідно повернути заявникові та роз`яснити йому про його право звернутися з даним клопотанням до суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, а саме до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області.
Керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, ч. 5 ст. 72 КК України, суддя
Клопотання засудженого ОСОБА_2 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання, - повернути заявникові.
Ухвала самостійному апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1
Справа № 1008/5793/12
Провадження № 1-в/362/57/16
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2016 року м. Васильків

Суддя Васильківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , розглянувши клопотання засудженого ОСОБА_2 про зарахування судом строку попереднього ув`язнення відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України,

ВСТАНОВИВ:
14.01.2016 року, засуджений вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_2 , звернувся до вказаного суду з письмовим клопотанням про зарахування судом строку попереднього ув`язнення, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, в межах кримінального провадження за яким він відбуває покарання.

Відповідно до ч. 6 ст. 9 КПК України, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Так саме має вирішуватися це питання й у випадку здійснення судового розгляду у порядку КПК редакції 1960 року.

Враховуючи вищевикладене, клопотання засудженого ОСОБА_2 підлягає поверненню йому з роз`ясненням права звернення до належного суду в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.

Керуючись ч. 5 ст. 72, ч. 6 ст. 9, п. 13 ч. 1 ст. 537, п.2 ч. 2 ст. 539, 371-372 КПК України,

У Х В А Л И В:
Повернути засудженому ОСОБА_2 клопотання про зарахування судом строку попереднього ув`язнення, роз`яснивши йому право на звернення до належного суду в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.

Суддя ОСОБА_1
Справа № 367/58/16-к
Провадження по справі № 1-в/367/35/2016
У Х В А Л А
Іменем України
12 січня 2016 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
представника ІВЦ № 132 ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду подання начальника ІВЦ № 132 про застосування умовно - дострокового звільнення до засудженого ОСОБА_5 ,-
встановив:
До Ірпінського міського суду Київської області звернувся з поданням начальник ІВЦ № 132 про застосування умовно - дострокового звільнення до засудженого ОСОБА_5 .
Так, ОСОБА_5 було засуджено 02.08.2012 року Дніпровським районним судом м. Києва за ст.ст. 185 ч. 2, 186 ч. 2, 70 ч. 1, 71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі. Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 20.01.2015 року невідбуту частину покарання замінено на обмеження волі згідно ст. 82 КК України, зараховано строк тримання під вартою під час слідування до виправного центру.
Початок строку позбавлення волі: 03.04.2012 року.
Кінець строку покарання: 11.09.2017 року.
Засуджений ОСОБА_5 до Ірпінського виправного центру (№ 132) прибув 11.02.2015 року. За період перебування в установі не допускав порушень встановлених правил відбування покарання, стягнень не має. Працевлаштований на контрагентському об`єкті ТОВ «ІНТЕРСОФТ». До суспільно - корисної праці відноситься добросовісно, поставленні завдання виконує якісно та вчасно. За сумлінну поведінку та ставлення до праці від адміністрації установи має 2 заохочення правами начальника установи. У стосунках із засудженими безконфліктний, підтримує стосунки із засудженими позитивної спрямованості. По відношенню до працівників адміністрації тактовний та ввічливий. Спальне місце утримує в чистоті та порядку. Заходи виховного характеру відвідує, реагує на них вірно. Зв`язки з близькими та рідними підтримує шляхом телефонних розмов та побачень. Вину в скоєному злочині визнав повністю, розкаюється.
В судовому засідання засуджений заявив клопотання про залишення подання без розгляду.
Прокурор та представник ІВЦ-132 не заперечували проти залишення без розгляду подання начальника ІВЦ № 132.
Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши думку учасників процесу, вважає, що подання може бути залишено без розгляду.
Керуючись ст. 81 КК України суд, -
ухвалив:
подання начальника ІВЦ № 132 про застосування умовно - дострокового звільнення до засудженого ОСОБА_5 залишити без розгляду.
На ухвалу може бути подана апеляція на протязі 7 днів.
Суддя: ОСОБА_1
Справа № 526/2684/15-к
Провадження № 1-в/526/107/2015
У Х В А Л А
іменем України
про повернення клопотання про перерахунок строку відбуття покарання

30 грудня 2015 року суддя Гадяцького районного суду Полтавської області ОСОБА_1 розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_2 про перерахунок строку відбуття покарання,-

в с т а н о в и в:
25 грудня 2015 року до Гадяцького районного суду Полтавської області від адвоката ОСОБА_2 надійшло клопотання про перерахунок строку відбуття покарання засудженому ОСОБА_3 відповідно до Закону України №838-УІІІ від 26 листопада 2015 року «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання».

Згідно п.3 Прикінцевих положень названого закону цей Закон застосовується за клопотанням засудженої особи, членів її сім`ї або захисника, суду, що виніс зазначений обвинувальний вирок, протягом двох тижнів з дня отримання відповідного клопотання судом або за власною ініціативою суду.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 539 КПК України клопотання про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених п. 2-4, 6,7 ч.1 ст.537 цього Кодексу, за якими суд вирішує відповідні питання, пов`язані з виконанням вироків.

Так як прийнятий Закон не визначив суд, який має розглядати дані клопотання, приходжу до висновку, що дане клопотання має розглядатися відповідно до вимог ст. 537, 539 КПК України в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання.

Не може бути прийнятним в даному випадку посилання на п.14 ст. 537 та п.4 ст. 539 КПК України щодо розгляду даного питання судом, який постановив вирок, оскільки зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання чітко визначений законом і жодних сумнівів і протиріч, що виникають при виконанні вироку, не викликає.

Керуючись ст. 537, 539 КПК України, суддя
у х в а л и в:
- клопотання адвоката ОСОБА_2 про перерахунок строку відбуття покарання ОСОБА_3 повернути адвокату ОСОБА_2 для звернення до належного суду за місцем відбування покарання засудженого.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Полтавської області через Гадяцький районний суду протягом 7 діб з дня проголошення ухвали.

Головуючий: ОСОБА_1
Справа № 159/3525/15-к
Провадження № 1-в/159/29/16
УХВАЛА
15 січня 2016 року м. Ковель

Суддя Ковельського міськрайонного суду ОСОБА_1 розглянувши клопотання ОСОБА_2 про зарахування в строк відбування покарання час попереднього ув`язнення,

В С Т АН О В И В:

15 липня 2015 року ОСОБА_2 засуджений вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ст. 70 КК України до двох років і шести місяців позбавлення волі. Вирок набрав законної сили 29 жовтня 2015 року. Засуджений відбуває покарання в ЛВК № 30.

До суду із заявою про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання відповідно до Законів України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» та «Про попереднє ув`язнення» звернувся засуджений ОСОБА_2 в якій просить зарахувати в строк покарання строк перебування його в слідчому ізоляторі (попереднє ув`язнення) з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення відповідає двом дням відбування покарання (ч. 5 ст. 72 КК України).

Розглянувши подану заяву приходжу до наступного висновку.

Строк попереднього ув`язнення за правилами, визначеними у ч. 5 ст. 72 КК (у редакції Закону), зараховується до всіх осіб, щодо яких на момент набрання чинності цим Законом (станом на 24 грудня 2015 року) набрав законної сили обвинувальний вирок та покарання за яким не відбуто повністю (відповідно до п. 2 Розділу ІІ «Прикінцеві положення» Закону).

З огляду на системний аналіз положень статей 537, 539 КПК України в частині віднесення вирішення під час виконання вироку окремих питань до певного суду вважаю, що такого роду клопотання підлягають розгляду місцевим судом в межах територіальної юрисдикції якого, засуджений відбуває покарання.

З цих підстав клопотання підлягає поверненню особі, яка його подала, роз`яснивши при цьому його право на звернення до суду з аналогічним клопотанням за місцем відбування покарання.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 9 532-535, 537, 539 КПК України, ч. 5 ст. 72 КК України суд,-

У Х В А Л И В :

Клопотання ОСОБА_2 щодо зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання засудженому ОСОБА_2 за вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 15 липня 2015 року повернути останньому, роз`яснивши при цьому його право на звернення з аналогічним клопотанням до місцевого суду в межах територіальної юрисдикції якого, засуджений відбуває покарання.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд Волинської області протягом семи днів з дня отримання її копії.

Суддя Ковельського міськрайонного судуОСОБА_1
Справа № 165/2427/15-к
Провадження № 1-кп/165/25/16
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
про призначення справи до судового розгляду
14 січня 2016 року м. Нововолинськ
Нововолинський міський суд Волинської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
особи, стосовно якої заявлено
клопотання про застосування
примусових заходів виховного
характеру ОСОБА_11 ,
законних представників ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,
потерпілого ОСОБА_14 ,
представника служби у
справах дітей ОСОБА_15 ,
встановив:
Кримінальне провадження підсудне Нововолинському міському суду, підстав для його закриття або зупинення немає, обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України.
Суд, заслухавши думку прокурора та інших учасників судового провадження про можливість призначення кримінального провадження до судового розгляду, керуючись ст.ст.107, 110, 314-316, 369, 372 КПК України, -

ухвалив:
Призначити судовий розгляд кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_8 за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України, ОСОБА_9 за ч.2 ст. 289 КК України, ОСОБА_10 , ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 304 КК України, та клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру відносно малолітнього ОСОБА_11 щодо вчинення ним суспільно-небезпечних діянь за ознаками злочинів, передачених ч.2 ст.289, ч.3 ст.185, ч.3 ст.357 КК України, у відкритому судовому засіданні в залі Нововолинського міського суду Волинської області на 20 січня 2016 року на 11:00 год. на яке викликати прокурора Нововолинської міської прокуратури, обвинувачених, законних представників, захисників, потерпілих, представника потерпілої сторони, особу, стосовно якої заявлено клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру з законним представником, представників уповноваженого підрозділу органів внутрішніх справ та служби у справах дітей.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
У Х В А Л А
02 грудня 2015 року Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , представника БВК № 35 ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Білоцерківської виправної колонії № 35 клопотання в.о. першого заступника начальника Білоцерківської виправної колонії № 35 щодо конфіскації в дохід держави вилученого у засудженого мобільного телефону, -

В С Т А Н О В И В:
25.11.2015 року до суду звернувся із клопотанням в.о. першого заступника начальника Білоцерківської виправної колонії № 35 щодо конфіскації в дохід держави вилученого у засудженого мобільного телефону мотивуючи це наступним. 15.09.2015 року о 15 годині 10 хвилин молодшим інспектором відділу нагляду і безпеки мол.сержантом вн.сл. ОСОБА_5 спільно із мол.інспектором відділу нагляду і безпеки прапорщиком вн.сл. ОСОБА_6 , під час обходу дільниці по виготовленню автомобільних причепів, на робочому місці було затримано засудженого ОСОБА_7 , бр. 22 за підозрою у зберіганні заборонених предметів. Даному засудженому уло проведено неповний особистий обшук з метою виявлення та вилучення заборонених речей. Під час обшуку засуджений ОСОБА_7 почав чинити фізичний опір, а саме відштовхувати від себе прапорщика вн.сл. ОСОБА_6 , після чого даний засуджений вихопив з кишені своїх штанів мобільний телефон та зламав його. В результаті цього у засудженого ОСОБА_7 було виявлено та вилучено мобільний телефон марки «Nokia» (іmеі: не проглядається) у пошкодженому стані. В своєму клопотанні просить суд винести рішення про конфіскацію мобільного телефону.

Представник Білоцерківської виправної колонії № 35 та прокурор клопотання підтримали.

Засуджений ОСОБА_7 не заперечував проти задоволення клопотання.

Перевіривши надані матеріали подання та дослідивши докази по даних матеріалах, приходжу до висновку, що подання підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 7 ст. 102 Кримінально-виконавчого кодексу України зберігання засудженими при собі речей, а також предметів, які заборонено використовувати в колоніях, не допускається. виявлені у засуджених речі та предмети, які заборонено використовувати в колоніях, вилучаються, про що посадовою особою колонії складається протокол. За клопотанням установи виконання покарання слідчий суддя розглядає питання про конфіскацію таких речей та предметів або про передачу їх на зберігання до звільнення засудженого відповідно до положень розділу VIII Кримінального процесуального кодексу України. Зберігання грошей, цінних паперів забезпечується адміністрацією колонії.

На підставі викладеного і керуючись ст. 102 КВК України, ст. 539 КПК України суд, -

У Х В А Л И В:
Клопотання в.о. першого заступника начальника Білоцерківської виправної колонії № 35 задовольнити.

Мобільний телефон марки «Nokia» (іmеі: не проглядається), який було вилучено у засудженого ОСОБА_7 та який знаходиться на зберіганні на складі Білоцерківської виправної колонії № 35 Київської області конфіскувати у дохід держави.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1