Провадження № 1-кс/161/5185/15
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 29 грудня 2015 року
Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , старшого слідчого СВ прокуратури Волинської області ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , представника потерпілого ОСОБА_5 , розглянувши у відритому судовому засіданні скаргу представника потерпілого на рішення слідчого про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих дій, -

ВСТАНОВИВ:
23.12.2015представник потерпілого ОСОБА_5 звернувся до Луцького міськрайонного суду зі скаргою на рішення слідчого про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих дій. Скаргу мотивує тим, що 08.12.2015, 09.12.2015 звернувся до старшого слідчого СВ прокуратури Волинської області ОСОБА_3 із клопотанням про проведення процесуальних дій у кримінальному провадженні №0000259 та надання матеріалів вказаного кримінального провадження для ознайомлення. 16.12.2015 отримав постанову слідчого від 26.10.2015, якою у задоволенні його клопотань було відмовлено. Вважає рішення слідчого незаконним та просить його скасувати та зобов`язати останнього провести процесуальні дії, зазначені в його клопотанні та надати йому матеріали кримінального провадження для ознайомлення.

В судовому засіданні представник потерпілого та потерпілий скаргу підтримали з викладених у ній мотивів, слідчий скаргу заперечив.

Заслухавши думку учасників провадження, дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження №0000259, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Згідно ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч.2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно ч.5 ст. 110 КПК України постанова слідчого, прокурора складається з:

1) вступної частини, яка повинна містити відомості про:

місце і час прийняття постанови;

прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову;

2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про:

зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови;

мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу;

3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про:

зміст прийнятого процесуального рішення;

місце та час (строки) його виконання;

особу, якій належить виконати постанову;

можливість та порядок оскарження постанови.

Відповідно до ч.1 ст.58 КПК України потерпілого у кримінальному провадженні може представляти представник - особа, яка у кримінальному провадженні має право бути захисником.

Згідно ч.3 ст.58 КПК України повноваження представника потерпілого на участь у кримінальному провадженні підтверджуються:

1) документами, передбаченими статтею 50 цього Кодексу, - якщо представником потерпілого є особа, яка має право бути захисником у кримінальному провадженні;

2) копією установчих документів юридичної особи - якщо представником потерпілого є керівник юридичної особи чи інша уповноважена законом або установчими документами особа;

3) довіреністю - якщо представником потерпілого є працівник юридичної особи, яка є потерпілою.

Згідно ст. 50 КПК України повноваження захисника на участь у кримінальному провадженні підтверджуються: свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю; ордером, договором із захисником або дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Встановлення будь-яких додаткових вимог, крім пред`явлення захисником документа, що посвідчує його особу, або умов для підтвердження повноважень захисника чи для його залучення до участі в кримінальному провадженні не допускається.

До матеріалів скарги додано свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 734 на ім`я ОСОБА_5 , ордер на надання правової допомоги та договір про надання правової допомоги, укладений між адвокатом ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , на підставі яких адвокат ОСОБА_5 допущений судом до участі в судовому засіданні як представник потерпілого. Водночас, у матеріалах кримінального провадження №0000259 зазначені документи відсутні.

Підтвердження повноважень представника потерпілого відповідними документами зумовлює набуття ним процесуальних прав, передбачених ч.4 ст.58, ч.1 ст. 56 КПК України.

Оскільки в матеріалах кримінального провадження №0000259 відсутні документи, які відповідно до ч.1 ст. 50 КПК України підтверджують повноваження адвоката ОСОБА_5 бути представником потерпілого ОСОБА_4 на досудовому розслідуванні, документальних підтверджень надання відповідних документів слідчому на досудовому розслідуванні адвокатом ОСОБА_5 суду не надано, а тому слідчий суддя дійшов висновку про те, що старший слідчий СВ прокуратури Волинської області ОСОБА_3 підставно відмовив у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_5 про проведення процесуальних дій та наданні матеріалів кримінального провадження №0000259 йому для ознайомлення, оскільки останній не набув відповідних процесуальних прав та обов`язків представника потерпілого на досудовому розслідуванні.

Посилання ОСОБА_5 на те, що слідчому ОСОБА_3 було відомо про те, що він є адвокатом, оскільки приймав участь в судових засіданнях при розгляді скарг на його дії, не заслуговують на увагу, оскільки кримінальний процесуальний закон пов`язує набуття процесуального статусу представника потерпілого саме з наданням відповідних документів, перелік яких визначено ч.3 ст.58, ч.1 ст. 50 КПК України.

З врахуванням зазначеного, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність правових підстав для зобов`язання старшого слідчого ОСОБА_3 виконати вимоги клопотання адвоката ОСОБА_5 про проведення процесуальних дій від 08.12.2015.

Водночас, при розгляді скарги, слідчий суддя звертає увагу на невірно зазначену дату в постанові слідчого, однак зазначена описка в даті винесення постанови, на думку суду, не є безумовною підставою для її скасування, оскільки постанова слідчого є вмотивованою та відповідає вимогам ч.5 ст. 110 КПК України.

З врахуванням зазначеного, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність законних підстав для скасування постанови старшого слідчого та задоволення скарги представника потерпілого.

Керуючись ст.ст. 303-307 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні скарги представника потерпілого ОСОБА_5 на рішення слідчого про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих дій відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження у суді.

Слідчий суддя