ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
провадження № 1кс/201/7377/2015
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 липня 2015 року Жовтневий районний суд
м. Дніпропетровська
у складі:головуючого - слідчого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокуратури Дніпропетровської області та зобов`язання визнати потерпілим, -

ВСТАНОВИВ:
До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність прокуратури Дніпропетровської області та зобов`язання визнати потерпілим.
Скаржник у судовому засіданні підтримав доводи скарги та просив її задовольнити.
Прокурор в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив.
Дослідивши матеріали скарги, суд вважає, що її слід задовольнити, при цьому виходячи з наступного.
Як вбачається зі змісту скарги, 09.04.2015 заявник направив до прокуратури Дніпропетровської області письмову заяву про вчинення гр. ОСОБА_4 та співробітником УВБ в Дніпропетровській області ДВБ МВС України ОСОБА_5 кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 359 КК України. У п. 2 цієї заяви ОСОБА_3 просив визнати його потерпілим у кримінальному провадженні щодо дій указаних осіб, оскільки останні за попередньою змовою без відповідного дозволу використовували технічні засоби негласного отримання інформації під час спілкування з ним. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 09.07.2015 зобов`язано прокуратуру Дніпропетровської області внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості за заявою ОСОБА_3 від 09.04.2015 про вчинення гр. ОСОБА_4 та співробітником УВБ в Дніпропетровській області ДВБ МВС України ОСОБА_5 кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 359 КК України (справа № 201/7010/15-к, провадження № 1-кс/201/6464/2015). Станом на момент направлення цієї скарги жодної відповіді заявник не отримав, клопотання про залучення його у кримінальному провадженні як потерпілого не розглянуто.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.
Відповідно до ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.
Згідно з приписами ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
Частиною 2 ст. 307 КПК України встановлено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.
З урахуванням дослідженого, суд приходить до висновку про те, що скарга на бездіяльність прокуратури підлягає задоволенню, оскільки прокурором при розгляді цієї справи не надано доказів вирішення у визначеному процесуальним законом порядку клопотання ОСОБА_3 про визнання потерпілим. Водночас, ураховуючи, що вирішення цього питання та здійснення дій із залучення особи в якості потерпілого відноситься до виключної компетенції органу досудового розслідування, скарга підлягає частковому задоволенню щодо зобов`язання прокуратури Дніпропетровської області розглянути клопотання ОСОБА_3 про визнання його потерпілим.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 110, 214, 303, 304, 307, 376 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Скаргу задовольнити частково.
Зобов`язати прокуратуру Дніпропетровської області розглянути клопотання ОСОБА_3 про визнання його потерпілим, яке викладено у заяві від 09.04.2015 про вчинення гр. ОСОБА_4 та співробітником УВБ в Дніпропетровській області ДВБ МВС України ОСОБА_5 кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 359 КК України, про що його повідомити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1