Ухвала іменем україни 29 вересня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_8,

суддів: ОСОБА_9, ОСОБА_10,

при секретарі

судового засідання ОСОБА_11,

за участю

прокурора ОСОБА_12,

захисника ОСОБА_2,

законного представника

засудженого ОСОБА_3,

потерпілої ОСОБА_4,

представника

потерпілої ОСОБА_5,

розглянувши в судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001340 від 31 березня 2014 року за обвинуваченням

ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Славутича, Київської області, зареєстрованого по

АДРЕСА_2, проживаючого АДРЕСА_1 у тому ж місті, такого, що не має судимості,

у вчиненні злочину, передбаченого п. 6 ч. 2 ст. 115 КК,

в с т а н о в и л а:

У касаційній скарзі та доповненні до неї захисник ОСОБА_2, посилаючись на неповноту судового слідства, невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого внаслідок суворості, просить постановлені у кримінальному провадженні судові рішення скасувати та призначити новий розгляд кримінального провадження у суді першої інстанції. Обґрунтовуючи свої вимоги, захисник ОСОБА_2 звертає увагу касаційного суду на те, що місцевий суд у ході розгляду кримінального провадження не усунув суперечності, які містяться у висновку амбулаторної судово-психіатричної експертизи

від 08 травня 2014 року № 219 та у висновку судових експертів від 09 липня

2014 року № 248 і безпідставно відмовив у задоволенні його клопотання про призначення стаціонарної комплексної психолого-психіатричної експертизи для встановлення психічного стану засудженого, а висновок суду про наявність в діях ОСОБА_6 корисливого мотиву не підтверджується наявними в матеріалах кримінального провадження доказами. Крім того, на думку захисника

ОСОБА_2 місцевий суд безпідставно при призначені ОСОБА_6 покарання не врахував того, що останній особисто повідомив правоохоронні органи про вчинення ним вбивства.

У запереченні на цю скаргу прокурор, посилаючись на безпідставність викладених у ній доводів, просить вирок місцевого суду щодо

ОСОБА_6 залишити без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення.

Вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 23 вересня 2014 року ОСОБА_6 засуджено за п. 6 ч. 2 ст. 115 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 14 років 10 місяців.

Вирішено питання про стягнення судових витрат і про долю речових доказів.

Ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 15 січня

2015 року вирок місцевого суду щодо ОСОБА_6 залишено без змін.

За вироком суду неповнолітнього ОСОБА_6 визнано винним і засуджено за те, що він 31 березня 2014 року приблизно о 17:30 у квартирі АДРЕСА_3 з корисливих мотивів умисно завдав не менше 20-25 ударів молотком у голову ОСОБА_7 та, намагаючись задушити жінку, стиснув її шию, спричинивши тілесні ушкодження, від яких настала її смерть. Після цього ОСОБА_6 заволодів належним потерпілій майном на загальну суму 13 435 грн.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, з яких захисник ОСОБА_2 та законний представник ОСОБА_3 підтримали касаційну скаргу та доповнення до неї, потерпіла ОСОБА_4, представник потерпілої ОСОБА_5, а також прокурор кожен окремо вважали, що постановлені у кримінальному провадженні судові рішення є законними та обґрунтованими, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши наведені у касаційній скарзі, доповненні та запереченні доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню на таких підставах.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК однією з підстав для скасування судових рішень при розгляді кримінального провадження в суді касаційної інстанції є істотне порушення кримінального процесуального закону.

За ст. 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об'єктивно з'ясованих обставин, які підтверджено доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього ж Кодексу , тобто з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - із точки зору достатності та взаємозв'язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Згідно з положеннями статей 404 , 405 КПК апеляційний суд переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Відповідно до ч. 2 ст. 419 КПК при залишенні апеляційної скарги без задоволення в ухвалі суду апеляційної інстанції мають бути зазначені підстави, з яких апеляційну скаргу визнано необґрунтованою.

Для наведення в ухвалі таких підстав апеляційний суд має проаналізувати всі доводи, що містяться в апеляційній скарзі, та на кожен із них дати відповідь.

Однак апеляційний суд зазначених положень закону не дотримався.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, під час розгляду кримінального провадження захисник ОСОБА_2 у порядку, передбаченому

ч. 2 ст. 509 КПК, для визначення психічного та психологічного стану

ОСОБА_6 на час вчинення злочину та після його вчинення подав до місцевого суду письмове клопотання про призначення комплексної стаціонарної судово-психіатричної експертизи

На обґрунтування своєї позиції захисник ОСОБА_2 надав місцевому суду висновок судових експертів відділу амбулаторних судово-психіатричних експертиз Комунального закладу Київської обласної ради «Обласне психіатрично-наркологічне медичне об'єднання» від 09 липня 2014 року № 248, яким, для визначення психічного та психологічного стану ОСОБА_6 через високу складність даного випадку, було рекомендовано здійснити тривале клінічне спостереження в умовах стаціонарної експертизи, що, на думку захисника, свідчило про необхідність перевірки категоричних висновків комплексної амбулаторної судово-психіатричної експертизи від 08 травня

2014 року (а.к.п. 252-256, т. 2).

Ухвалою місцевого суду від 18 вересня 2014 року захиснику

ОСОБА_2 у задоволенні цього клопотання було відмовлено, а вироком від 23 вересня 2014 року ОСОБА_6 засуджено за п. 6 ч. 2 ст. 115 КК.

Не погоджуючись із вироком місцевого суду, учасники судового провадження зі сторони захисту подали до апеляційного суду апеляційні скарги.

Зокрема, захисник ОСОБА_2 у своїй апеляційній скарзі та запереченні на ухвалу місцевого суду від 18 вересня 2014 року, посилаючись на неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, серед іншого звертав увагу апеляційного суду на те, що місцевий суд під час розгляду кримінального провадження невмотивовано відмовив у задоволенні його клопотання про призначення комплексної стаціонарної судово-психіатричної експертизи відповідно до положень ч. 2 ст. 509 КПК (відповідно а.к.п. 298-302, 305-306, т. 2).

Як вбачається з ухвали, апеляційний суд в порушення ч. 1 ст. 419 КПК, при розгляді кримінального провадження по суті, залишаючи апеляційні скарги без задоволення, не навів переконливих підстав прийняття такого рішення, всі зазначені в апеляційних скаргах доводи ретельно не перевірив і не проаналізував, переконливої відповіді на них не дав.

Крім того, зі змісту ухвали апеляційного суду вбачається, що апеляційний суд взагалі не розглядав заперечення захисника ОСОБА_2 на ухвалу місцевого суду від 18 вересня 2014 року.

Таким чином, апеляційний суд при розгляді кримінального провадження в апеляційному порядку істотно порушив вимоги кримінального процесуального закону, а тому на підставі п. 1 ч. 1 ст. 438 цього Кодексу вказане судове рішення підлягає скасуванню, а кримінальне провадження - призначенню на новий розгляд в суді апеляційної інстанції, в ході якого слід усунути вказані недоліки, повно та всебічно перевірити доводи, викладені в апеляційних скаргах, за необхідності провести судове слідство і прийняти законне та обґрунтоване рішення.

Керуючись статтями 433, 436-438 КПК, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу захисника ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Апеляційного суду Чернігівської області від 15 січня 2015 року щодо ОСОБА_6 скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Ухвала касаційного суду набирає законної сили з моменту проголошення й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_8 ОСОБА_9 ОСОБА_10