Козелецький районний суд Чернігівської області
В И Р О К

іменем України

29 листопада 2010 року Козелецький районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого Іванюка Т.І.,

при секретарі Дідовець М.І.,

за участю: прокурора Великохатньої С.М., потерпілого ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Козелець кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, одруженого, ІНФОРМАЦІЯ_3, пенсіонера, зареєстрованого та жителя ІНФОРМАЦІЯ_4/б, кв. 6, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбачених ч. 1 ст. 286 КК України,

в с т а н о в и в:

підсудний ОСОБА_2 скоїв порушення Правил безпеки дорожнього руху України під час керування транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

Даний злочин вчинений підсудним при таких обставинах:

19 липня 2010 року о 09 год. 30 хв. водій ОСОБА_2 керуючи автомобілем НОМЕР_1, біля будівлі управління пенсійного фонду в Козелецькому районі, в порушення вимог п. 2.3 (б), п. 10.1 та п. 10.4 Правил дорожнього руху України, здійснив виїзд на узбіччя проїжджої частини вул. Московська смт. Козелець для виконання розвороту, не був уважний, не стежив за дорожньою обстановкою, не переконався, що це буде безпечним і не створить небезпеки іншим учасникам руху, не надав дорогу зустрічному транспортному засобу мопеду «Альфа» під керуванням ОСОБА_1, що призвело до зіткнення транспортних засобів передніми частинами.

У результаті ДТП ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження, які по ознаку розладу здоровя тривалістю понад три тижні (більш як 21 день) кваліфікуються як тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості.

Порушення ОСОБА_2 п.п. 2.3 б, 10.1 та 10.4 ПДР України знаходяться у прямому причинному звязку із наслідками які настали.

Винуватість підсудного у вчиненні цього злочину підтверджується такими доказами:

підсудний ОСОБА_2 у вченому злочині свою вину визнав повністю та показав, що має у власності автомобіль НОМЕР_1, водійські права категорії «Б» та стаж з 2008 року. 19.07.2010 року біля 9-ї години 30 хв. він відїжджав від управління пенсійного фонду в Козелецькому районі. Зїхавши з бордюру, він подивився у дзеркало заднього виду, та увімкнувши лівий поворот почав виконувати маневр розвороту. Раптом його теща ОСОБА_3, яка знаходилася у салоні його автомобіля закричала: «Куди він летить?» Він відразу натиснув на гальма та одночасно подивившись вперед помітив, що на невеликій відстані мотоцикліста, який рухався йому на зустріч. Через лічені секунди відбулося зіткнення. Від удару мотоцикліст перелетів через передню частину його автомобіля. На місце пригоди було викликано швидку допомогу. Після ДТП він двічі приходив у лікарню до потерпілого ОСОБА_1 та пропонував грошову допомогу, але останній відмовлявся, мотивуючи тим, що сума, менш ніж 30 000 гривень його не цікавить. Підсудний висловив щире каяття у скоєному та додав, що має на утриманні неповнолітню дитину, старшому сину оплачує навчання в університеті та утримує матір та тещу які є людьми похилого віку. Його пенсія складає 2 000 гривень. Цивільний позов, що заявлений потерпілим визнав частково.

Потерпілий ОСОБА_1 під час судового засідання показав, що 19.07.2010 року близько 09 години 30 хв. він їхав на своєму мопеді у бік центру смт. Козелець по правій стороні проїжджої частини. Раптом із лівого узбіччя на проїжджу частину виїхав автомобіль марки ЗАЗ та перегородив йому дорогу. Відстань між керованим ним мопедом та автомобілем, що виїхав на проїжджу частину, була настільки малою, що він навіть не встиг загальмувати. Це призвело до зіткнення транспортних засобів. У результаті ДТП він отримав тілесні ушкодження. Оскільки і на даний час він продовжує лікування, то заявив клопотання про залишення його цивільного позову в частині стягнення матеріальної шкоди без розгляду. Моральну шкоду у сумі 20 000 гривень підтримав.

Допитана під час досудового слідства свідок ОСОБА_3 показала, що 19.07.2010 року вона попросила свого зятя ОСОБА_2 звозити її у смт. Козелець до управління пенсійного фонду в Козелецькому районі. Коли відїжджали, то ОСОБА_2 подивився у дзеркало заднього виду і напевно уперед не дивився. Коли ОСОБА_2 виїхав на дорогу, вона помітила мопед, який наближався до них. Вона почала кричати і ОСОБА_2 відразу зупинив автомобіль. Мопед вдарив у автомобіль ОСОБА_2 через 3-4 секунди після зупинки автомобіля. Хлопець, який керував мопедом впав на асфальт. Пізніше його було доставлено до лікарні. (а.с. 41).

Покази свідка ОСОБА_3 перепровірені в судовому засіданні, не суперечать матеріалам справи та доказам, встановленим в судовому засіданні, а тому суд приймає їх як достовірні.

Відповідно до висновку судової транспортно-трасологічної експертизи 13.09.2010 року № 305 Первинний контакт відбувся між правою передньою частиною автомобіля ЗАЗ та передньою частиною мопеду Альфа, при цьому контактували права частина переднього бампера автомобіля ЗАЗ з шиною переднього колеса мопеду Альфа. У процесі подальшого руху переднє колесо мопеду Альфа по мірі наближення до передньої частини автомобіля ЗАЗ заглиблювалася в праву частину переднього бамперу від чого виникла вмятина та деформація бамперу, а також часткова його руйнація. При цьому також відбулась деформація передньої вилки мопеду Альфа. В подальшому, у процесі контактування транспортних засобів відбувся нахил передньої частини мопеду Альфа до контакту його передньої фари з передньою правою частиною капоту автомобіля ЗАЗ. В звязку з тим, що в первинний контакт з автомобілем ЗАЗ вступало переднє колесо мопеду Альфа, яке являється керованим, його повздовжня вісь може не співпадати з повздовжньою віссю рами мопеда, тому в даному випадку можливо визначити кут між повздовжньою віссю автомобіля та повздовжньою віссю переднього колеса мопеда Альфа. Отже у момент первинного контакту кут між повздовжньою віссю автомобіля ЗАЗ та повздовжньою віссю переднього колеса мопеда складав близько a = 130° ± 10°, при цьому відстань від правого переднього краю автомобіля ЗАЗ до переднього колеса мопеда Альфа склала близько 12 см. (а.с. 46-53).

Згідно до висновку судово-медичної експертизи № 180 від 06.09.2010 року у громадянина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5 мають місце тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому правої великогомілкової кістки зі зміщенням уламків яке спричинене дією тупого твердого предмета в і можливо його спричинення при обставинах і в час, вказаних в пропозиції про дорожній транспортній пригоді 19.07.2010 року, - при зіткненні транспортних засобів, які рухалися. Не виключається можливим отримання наявного тілесного ушкодження при падінні потерпілого з транспортним засобом зі скутером, який рухався на тверду поверхню (асфальт) внаслідок удару частинами скутеру. Згідно наказу міністерства охорони здоровя України № 6 від 17 січня 1995 року тілесне ушкодження по ознаку розладу здоровя тривалістю понад 3 тижні (більш як 21 день) кваліфікується як тілесне ушкодження середнього ступеню тяжкості. (а.с. 57).

Крім цього вина ОСОБА_2 у скоєнні даного злочину підтверджується наступними доказами:

-протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 19.07.2010 року (а.с. 7-9);

-протоколами огляду і перевірки технічного стану транспорту (а.с. 10-11, 12-13);

-речовими доказами по справі автомобілем НОМЕР_2 та мопедом «Альфа» (а.с. 22, 23).

Оцінюючи зібрані у кримінальній справі докази в їх сукупності, суд вважає доказаним, що підсудний ОСОБА_2 скоїв порушення Правил безпеки дорожнього руху України під час керування транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесних ушкоджень. Тому, дії підсудного ОСОБА_2 необхідно кваліфікувати за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

При призначенні покарання підсудному ОСОБА_2 суд враховує визнання вини і щире каяття у вчиненому злочині, давання правдивих показів під час досудового слідства та у суді, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, сприяв розкриттю злочину, і визнає дані обставини такими, що помякшують покарання.

Обставин, які обтяжують покарання підсудного ОСОБА_2 не встановлено.

При цьому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину та особу винного, який позитивно характеризується за місцем проживання, має на утриманні неповнолітню дитину є пенсіонером, і вважає необхідним призначити підсудному ОСОБА_2 покарання, що передбачене санкцією ч. 1 ст. 286 КК України у вигляді обмеження волі без призначення додаткового покарання, та на підставі ст. 75 КК України звільнити його від відбуття основного покарання з випробовуванням, оскільки є підстави вважати, що його виправлення та перевиховування можливе без ізоляції від суспільства. Суд переконаний, що за вищевикладених обставин справи дане покарання буде необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення підсудним нових злочинів.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 в частині стягнення матеріальної шкоди суд залишає без розгляду за клопотанням самого потерпілого.

Вимоги про відшкодування моральної шкоди в сумі 20 тис. грн. підлягають частковому задоволенню. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд бере до уваги те, що внаслідок протиправної дій підсудного потерпілий отримав травму середньої важкості, цим враховує характер, обсяг, тривалість фізичних і моральних страждань, істотність і наслідки вимушених змін у її життєвих стосунках. Крім цього суд враховує матеріальний стан підсудного. Який має на утриманні неповнолітню дитину, сплачує за навчання старшого сина в університеті 10 тис. на рік, при цьому має пенсію 2 тис. гривень. За таких обставин суд вважає за необхідне стягнути із ОСОБА_2 користь ОСОБА_1 12 тисяч грн. заподіяної моральної шкоди.

Цивільний позов прокурора Козелецького району про стягнення із ОСОБА_2 на користь фінансового управління в Чернігівській області 2 240 гривень підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 323 і 324 КПК України, суд

з а с у д и в:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України і призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року обмеження волі без призначення додаткового покарання.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_2 від відбуття покарання з випробовуванням із іспитовим строком на 1 (один) рік.

Запобіжний захід ОСОБА_2 залишити до набрання вироком законної сили підписку про невиїзд.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у сумі 12 000 (дванадцять тисяч) гривень.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь фінансового управління Чернігівської області р/р 2155 ГУДКУ в Чернігівській області, МФО 853592, код 02006277 у відшкодування витрат понесених закладом охорони здоровя на стаціонарне лікування потерпілих від злочину 2 240 (дві тисячі двісті сорок) гривень.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь держави 1 238 (одну тисячу двісті тридцять вісім) гривень 40 коп. витрат за проведення судової експертизи.

Речовий доказ по справі автомобіль НОМЕР_2, який знаходиться на зберіганні у ОСОБА_2 залишити останньому на належністю, а мопед марки Альфа який знаходиться на зберіганні у Козелецькому РВ УМВС повернути власнику ОСОБА_1. (а.с. 22).

На вирок може бути подана апеляція протягом пятнадцяти діб з моменту проголошення до апеляційного суду Чернігівської області.

С у д д я