Номер провадження 1-в/556/258/2015
У Х В А Л А
іменем України
Володимирецький районний суд Рівненської області в складі
головуючої судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3
представника Полицької ВК-76 ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Володимирець в режимі відеоконференції заяву засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, раніше не судимого, засудженого Апеляційним судом Рівненської області 05.12.2007 року за п.6 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187, ч.1 ст.185, ст.70 КК України до 14 років позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна. Знову засудженого Володимирецьким районним судом Рівненської області 29.10.2009 року за ч.3 ст.185, ч.4 ст.71 КК України до 3 років позбавлення волі, частково приєднано не відбуте покарання за вироком суду від 05.12.2007 року та призначено остаточне покарання 11 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна, -

Засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду із клопотанням про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким. В обґрунтування клопотання вказував, що він відбув передбачений законом строк для заміни не відбутої частини покарання більш м`яким.
В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 підтримав клопотання, та пояснив, що він заслуговує на заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.
Представник Полицької ВК-76 заперечив проти задоволення клопотання та пояснив, що відповідно до ст.82 КК України, засуджений ОСОБА_5 підлягає заміні невідбутої частини покарання більш мяким по відбутті 2/3 строку, а саме 28.12.2016 року.
Прокурор заперечив проти задоволення клопотання, мотивуючи це тим, що ОСОБА_5 не в повній мірі став на шлях виправлення.
Заслухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши письмові докази у справі, в т.ч. особову справу засудженого ОСОБА_5 суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання.
Так, судом встановлено, що ОСОБА_5 засуджений вироком Апеляційним судом Рівненської області 05.12.2007 року за п.6 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187, ч.1 ст.185, ст.70 КК України до 14 років позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна та Володимирецьким районним судом Рівненської області 29.10.2009 року за ч.3 ст.185, ч.4 ст.71 КК України до 3 років позбавлення волі, частково приєднано не відбуте покарання за вироком суду від 05.12.2007 року та призначено остаточне покарання 11 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.
В Полицькій ВК-76 ОСОБА_5 перебуває з 16 липня 2008 року.
Як вбачається з ч.3 ст.82 КК України, заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.
Критеріями оцінки ступеня виправлення засудженого при застосуванні до нього положень ст.ст.81, 82 КК України є:
-ставлення засудженого до дотримання вимог встановленого порядку відбування покарання (режим) за весь період відбування покарання;
-участь у суспільно-корисній праці;
-участь у виховних заходах;
-участь у загальноосвітньому та професійно-технічному навчанні;
-участь у самодіяльних організаціях та соціально-корисна активність;
-участь у роботах з благоустрою установ та прилеглих територій,
-поліпшенні житлово-побутових умов засуджених або допоміжних робіт по забезпеченню установи продовольством;
-прагнення засудженого до відшкодування нанесених злочином збитків, сплати аліментів (за наявності виконавчих листів);
-визнання своєї вини у вчиненому злочині і каяття в ньому;
-підтриманні соціально-корисних зв`язків та позитивних намірів на життя після звільнення.
Разом з тим, судом встановлено, що за весь час перебування у місцях позбавлення волі ОСОБА_5 не в повній мірі став на шлях виправлення.
Зокрема, сумлінною поведінкою суд вважається не просте дотримання засудженим вимог адміністрації установи відбування покарання та утримання від порушень режиму, а й активну участь у роботах з благоустрої установи, сумлінне виконання громадських доручень у процесі відбування покарання, прагнення своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин, демонсстрування позитивного прикладу іншим засудженим та їх заохочення до правомірної поведінки.
В той же час, ОСОБА_5 на протязі 2008-2009 рр. дев"ять разів притягувався до дисциплінарної відповідальності, в т.ч. один раз поміщався до ДІЗО за вчинену крадіжку. Вказані стягнення хоча і погашені на час судового розгляду клопотання, однак на думку суду, свідчать про неналежну поведінку засудженого в місцях позбавлення волі. Протягом 2011-2015 рр. ОСОБА_5 сім разів заохочувався адміністрацією колонії, разом з тим, аналіз застосованих заохочень свідчить, що сумлінна поведінка засудженого не є системною, а мала епізодичний характер. Зокрема, ОСОБА_5 один раз заохочувався за добросовісне ставлення до праці в 2011 році, три рази в 2012 році, два рази в 2013 році, жодного разу в 2014 році, і лише один раз в квітні поточного року.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що поведінка ОСОБА_5 не в повній мірі свідчить про те, що він дійсно став на шлях виправлення, і підстав для застосування відносно нього положень ст.82 КК України в даний час суд не вбачає.
Що стосується зарахування до строку відбування покарання періоду з 30.12.2005 року, та визначення порядку відбування двох вироків, то це питання було вирішено при постановленні вироку Володимирецького районного суду 29.10.2009 року, і не може бути переглянуто в порядку виконання судових рашень.
Керуючись ст.82 КК України, ст.538, 539 КПК України, суд,-
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення засудженого від відбування покарання відмовити за безпідставністю.
На ухвалу суду може бути подана апеляція до Апеляційного суду Рівненської області через районний суд протягом 7 діб з моменту проголошення, а засудженим, що перебуває в місцях позбавлення волі протягом семи діб з часу отримання копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_1