Провадження № 1-кп/185/568/15
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 жовтня 2015 року м. Павлоград
Дніпропетровської області

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

Головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області кримінальне провадження від 23 липня 2015 року за № 0001905 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Комунарівка, Покровського району, Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою технічною освітою, розлученого, маючого на утримані малолітню дитину, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , 29 жовтня 2014 року наказом № 218 командира військової частини № НОМЕР_1 зараховано до списків особового складу військової частини та призначено на посаду снайпера 1 взводу 8 роти.
29 червня 2014 року, приблизно о 18.00 годині, військовослужбовець військової частини № НОМЕР_1 ОСОБА_4 , перебуваючи на добовому чергуванні на блокпосту АДРЕСА_2 , під час обходу прилеглої території, в лісосмузі, виявив на землі реактивну протитанкову гранату (РПГ-26) в кількості одна одиниця та набої калібру 5,45 мм в кількості 455 одиниць в різній упаковці. При цьому ОСОБА_5 усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, та передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання. Привласнив вищевказаний боєприпаси. Командування частини та органи внутрішніх справ про знайдені бойові припаси не повідомив, до відповідних служб їх не здав.
В цей же день, ОСОБА_4 переніс придбані за вищевказаних обставинах бойові припаси до кімнати відпочинку блокпосту № НОМЕР_2 та зберігав їх там до 03 липня 2015 року.
3 липня 2015 року ОСОБА_4 , після здачі чергування на блокпосту вибув до військової частини № НОМЕР_1 , при цьому придбані ним (РПГ 26) та патрони в кількості 455 одиниць, без передбаченого законом дозволу, перевіз до військової частини, та зберігав вищевказані боєприпаси до 23 липня 2015 року в приміщені казарми військової частини № НОМЕР_1 , яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 .
23 липня 2015 року приблизно о 13.45 год., ОСОБА_4 , виніс за охоронювану територію військової частини № НОМЕР_1 , на АДРЕСА_3 раніше придбані (РПГ 26) у кількості одна одиниця та набої калібру 5,45 мм у кількості 380 одиниць, які відповідно до судової балістичної та вибухово технічної експертизи являються бойовими припасами, де був затриманий співробітниками Управління Служби Безпеки України у Дніпропетровській області.
Того ж дня, о 15.20 год., у підсобному приміщенні казарми військової частини № НОМЕР_1 , розташованої за адресою: АДРЕСА_3 , під час огляду місця події було виявлено та вилучено 75 набоїв калібру 5,45 мм, які без передбаченого законом дозволу зберігав ОСОБА_4 .
Згідно висновку балістичної експертизи за № 35/07-359 від 24.07.2015 року надані на дослідження чотириста п`ятдесят п`ять патронів, вилучені у ОСОБА_4 в присутності понятих 23.07.2015 року в ході огляду місця події по АДРЕСА_3 , біля території дислокації 3 го батальйону військової частини № НОМЕР_1 , та у приміщенні першої казарми військової частини № НОМЕР_1 розташованої за адресою: АДРЕСА_3 , належать до категорії бойових припасів, та є військовими патронами калібру 5,45 мм. зразка 1974 року. Надані патрони призначені для стрільби з військової нарізної вогнепальної зброї: автоматів АК - 47, ручних кулеметів РПК - 74 і їх модифікації, та для стрільби придатні, виготовлені заводським способом.
Згідно висновку вибуховотехнічної експертизи № 10/26-336 від 06.08.2015 року предмет вилучений у ОСОБА_4 , який знаходився на узбіччі ділянки дороги по АДРЕСА_3 , та наданий на дослідження, являється реактивною протитанковою гранатою (РПГ 26). Придатний для використання за цільовим призначенням, а саме вибуху і відноситься до категорії боєприпасів, виготовлений промисловим - заводським способом.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення та показав, що 29 червня 2015 року, приблизно о 18.00 годині, він як військовослужбовець військової частини № НОМЕР_1 , перебуваючи на добовому чергуванні на блокпосту № НОМЕР_2 , розташованому в АДРЕСА_2 , під час обходу прилеглої території, в лісосмузі, виявив на землі реактивну протитанкову гранату (РПГ-26) в кількості одна одиниця та набої калібру 5,45 мм в кількості 455 одиниць в різній упаковці, привласнив вищевказані боєприпаси. Командування частини та органи внутрішніх справ про знайдені бойові припаси він не повідомив, до відповідних служб їх не здав.
В цей же день, він переніс придбані за вищевказаних обставинах бойові припаси до кімнати відпочинку блокпосту № НОМЕР_2 та зберігав їх там до 3 липня 2015 року.
03 липня 2015 року, він - ОСОБА_4 після здачі чергування на блокпосту вибув до військової частини № НОМЕР_1 , при цьому придбані ним (РПГ 26) та патрони в кількості 455 одиниць, без передбаченого законом дозволу, перевіз до військової частини, та зберігав вищевказані боєприпаси до 23 липня 2015 року в приміщені казарми військової частини № НОМЕР_1 , яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 .
23 липня 2015 року приблизно о 13.45год, він виніс за охоронювану територію військової частини № НОМЕР_1 , на АДРЕСА_3 раніше придбані (РПГ 26) у кількості одна одиниця та набої калібру 5,45 мм у кількості 380 одиниць, де був затриманий співробітниками Управління Служби Безпеки України у Дніпропетровській області.
Додав, що повністю згоден з висновком експерта балістичної експертизи та вибуховотехнічної експертизи.

Крім того, в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 звернувся до суду з проханням допустити по справі застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки він повністю визнає свою провину в скоєнні зазначеного кримінального правопорушення, та вважає зібрані в справі докази його вини достовірними, допустимими та достатніми, в зв`язку з чим допитувати інших учасників процесу, свідків, які не з`явились до суду та досліджувати інші докази немає ніякої необхідності.

З`ясувавши думку прокурора, який не заперечував проти застосування у справі положень ч. 3 ст. 349 КПК України, роз`яснивши обвинуваченому правові наслідки застосування вказаної норми закону, з яким останній погодився, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та застосував при розгляді даної справи положення ч. 3 ст. 349 КПК України.

Дослідивши, співставляючи та аналізуючи вивчені в справі докази суд приходить до висновку, що показання обвинуваченого мають характер логічних, послідовних, взаємозв`язаних та об`єктивних, що з урахуванням застосування при розгляді справи положень ст. 349 КПК України дозволяє суду зробити обґрунтований висновок про те, що винність обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України доведена повністю.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 необхідно правильно кваліфікувати за ч.1 ст.263 КК України, як придбання, носіння, зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Призначаючи обвинуваченому вид і розмір покарання суд керується ст. 65 КК України і враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив злочин, який відноситься до категорії тяжких, раніше не судимий, має позитивну характеристику з місця проходження строкової служби, з місця проживання та з місця попередньої роботи, раніше не був судимий.

В якості пом`якшувальних обставин, суд враховує повне визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненому злочині, наявність на утриманні малолітньої дитини, а також хронічне захворювання.

Обтяжуючі обставини при розгляді справи не встановлені.

Наведене, а також той факт що обвинувачений вперше притягається до кримінальної відповідальності та висловив своє щире каяття у вчиненому свідчить про те, що виправити обвинуваченого ОСОБА_4 та запобігти його злочинній діяльності можливо й без його ізоляції від суспільства, в зв`язку з чим обвинувачений ОСОБА_4 має бути засудженим за ч.1 ст.263 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі із застосуванням положень передбачених ст.ст.75,76 КК України.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Доля речових доказів має бути вирішена на підставі ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 373, 374 КПК України,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком три роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від призначеного основного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю два роки, зобов`язавши його, згідно ст. 76 КК України, не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально - виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід до набрання вироком чинності відносно ОСОБА_4 не застосовувати.

Речові докази у кримінальному провадженні: 405 патронів калібру 5,45 м.м., 50 гільз калібру 5,45 мм., які належать до категорії бойових припасів, та передані на зберігання до камери зберігання Павлоградського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області /квитанція № 000064 від 27 липня 2015 року/ - знищити;

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд, протягом тридцяти діб з моменту його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1