Справа № 551/816/14-к
У Х В А Л А
іменем України
28 січня 2016 року Селище Шишаки
В С Т А Н О В И В:
В ході судового засідання обвинувачений ОСОБА_5 заявив клопотання про зміну обраного відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на інший запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі.
Клопотання обґрунтовує такими доводами:
1. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою застосований до нього незаконно, оскільки має місце перевищення граничного строку тримання під вартою, передбаченого п.3 ч.2 ст.219 КПК України та п.2 ч.3 ст.197 КПК України;
2. Прокурор у клопотання про зміну запобіжного заходу та про продовження терміну дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не навів прямих фактів вини ОСОБА_5 у вчиненні злочинів;
3. Постановою Шишацького районного суду Полтавської області від 08.12.2015 року строк тримання обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою визначений у 67 днів, що є порушенням ч.1 ст.197 КПК України.
4. В зв`язку з змінами, внесеними до ч.5 ст.72 КК України одному дню утримання під вартою відповідає два дні позбавлення волі, а тому строк тримання ОСОБА_5 , під вартою перевищений в два з половиною рази.
В судовому засіданні обвинувачений та його захисник підтримали клопотання.
Прокурор заперечив проти задоволення клопотання, посилаючись на його безпідставність.
Вислухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 не підлягає задоволенню, з таких підстав.
1.Пункт 3 частини 2 статті 219 КПК України визначає тривалість досудового слідства, загальна тривалість якого не може перевищувати дванадцяти місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину.
Пункт 2 частини 3 статті 197 КПК України визначає сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування.
Відповідно до п.5) ч.1 ст.2 КПК України досудове розслідування стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.
Оскільки кримінальне провадження стосовно ОСОБА_5 , перебуває у стадії судового розгляду, норми п.3 ч.2 ст.197 та п.3 ч.2 ст.219 КПК України не підлягають застосуванню судом при вирішенні питання про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою.
2.Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Таким чином за змістом ст.194 КПК України суд при вирішенні питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу не докази вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення, а досліджує докази на підтвердження обставин, вказаних у ч.1 ст.177 КПК України.
В судовому засіданні суд визнав доведеним існування ризиків, визначених у ч.1 ст.177 КПК України та наявність підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Мотиви прийнятого рішення викладені в ухвалах суду про зміну запобіжного заходу від 20.10.2015 року та про продовження строку тримання під вартою від 08.12.2015 року.
3.При винесенні судом ухвали про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 не було допущено перевищення 60-денного строку тримання під вартою, оскільки строк продовжено до 15 лютого 2016 року, тобто, на 60 днів, що відповідає вимогам ч.1 ст.197 та ч.3 ст.331 КПК України.
4.частиною ч.3 ст.72 КК України передбачено зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення.
Оскільки, ОСОБА_5 , не є особою, засудженою до позбавлення волі, застосування даної норми КПК при обчисленні строку утримання обвинуваченого під вартою є безпідставним..
Обвинуваченим та його захисником не спростовані ризики, які були визначенні при обранні обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу, будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено. Крім того, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі від 3 до 6 років, може перешкоджати кримінальному провадженню шляхом переховування від суду, незаконного впливу на іншого обвинуваченого та продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення.
Керуючись ст.ст.177, 331 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
В задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу відмовити.
Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Головуючий, суддя: (підпис)

З оригіналом згідно.

Суддя Шишацького районного суду ОСОБА_8