Сокальський районний суд Львівської області
Справа № 1-228/10
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2010р. Сокальський районний суд Львівської області в складі: головуючого - судді Фарина Л.Ю.,

за участю секретаря Матолінець З.М.,

за участю прокурора Семчук Б.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Сокалі кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_1 народженого ІНФОРМАЦІЯ_1 року в с. Межиріччя Сокальського району Львівської області, громадянина України, з вищою освітою, пенсіонера, інваліда 2-гої групи, розлученого, проживаючого в АДРЕСА_1, вважається несудимим, не військовозобов'язаного,

по ст. 185 ч.3 КК України,

встановив:

Підсудний ОСОБА_1 у вересні 2009 року у нічний час, з метою таємного викрадення чужого майна, проник на огороджену територію приватного підприємства "СОР-О-С", яке знаходиться в с.Межиріччя Сокальського району Львівської області, де за допомогою молотка зламав металеву решітку вікна та проник у цех підприємства звідки таємно викрав точильний пристрій для заточення ножів вартістю 300 гривень. Із викраденим з місця скоєння злочину зник.

Також ОСОБА_1, в ніч на 4 січня 2010 року, з метою вчинення крадіжки чужого майна, проник на вищезазначену територію ПП "СОР-О-С" в с.Межиріччя Сокальського району Львівської області, де за допомогою молотка зламав металеву решітку вікна та проник у цех підприємства, звідки таємно викрав близько 10-ти кілець сирої ковбаси вагою 5 кг. на суму 250 грн. Із викраденим з місця вчинення злочину зник.

Крім того, ОСОБА_1, в ніч 2 квітня 2010 року, з метою вчинення крадіжки чужого майна, проник на територію ПП "СОР-О-С" , де за допомогою молотка зламав два накладні замки вхідних дверей та проник на територію забійного цеху ПП «СОР-О-С» звідки таємно викрав м'ясні вироби на суму 2 820 грн., викраденим із місця вчинення злочину зник.

Такими діями підсудний ОСОБА_1, повторно здійснив таємне викрадення чужого майна (крадіжка) поєднане з проникненням у приміщення.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_1, свою вину у вчиненому ним злочині визнав повністю та показав, що в вересні 2009р., за допомогою молотка, він зламав металеву решітку вікна та проник у цех підприємства «Сор-О-С», звідки викрав електричний однофазний точильний станок. В січні 2010р. таким самим способом він викрав з ПП «Сор-О-С» м»ясні вироби. У квітні 2010р. він знову ж викрав м»ясні вироби з цеху ПП «Сор-О-С», проникнувши в приміщення через вхідні двері, на яких за допомогою молотка зламав два накладні замки. Викрадений станок він використовував у господарстві, а коли він поламався, він його здав на пункт прийому металобрухту. Викрадені м»ясні вироби самостійно спожив. З квітня 2010 року, до нього додому прийшли працівники міліції, яким він зізнався у вчиненні крадіжки м»ясних виробів та точильного станка із приміщення цеху ПП «Cop-OCX У скоєному щиро розкаюється.

Що стосується інших фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, з'ясувавши правильне розуміння підсудним змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності його позиції, роз'яснивши йому, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку, суд визнає недоцільним подальше дослідження інших доказів.

Оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку шо вина підсудного ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому злочину є доведеною в повному обсязі.

Кваліфікація дій підсудного ОСОБА_1 по ст.185 ч.3 КК України є правильною, оскільки він таємно повторно вчинив викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у приміщення.

При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, шо пом'якшують та обтяжують покарання.

Так, підсудний, має постійне місце проживання, за яким характеризується позитивно, є інвалідом II групи, не працює, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, однак, судимість на даний час погашена.

Обставин, що обтяжують покарання підсудного, суд не знаходить.

Обставиною, що пом'якшує покарання підсудного, суд визнає його щире каяття, добровільне відшкодування заподіяної шкоди, а тому визнає за доцільне застосувати щодо підсудного звільнення від відбування покарання з випробуванням, оскільки приходить до висновку, що виправлення засудженого можливе без відбування призначеного покарання і вважає за можливе прийняти рішення про звільнення його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

Керуючись ст.ст.323, 324 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 по ст.185 ч.3 КК України визнати винним та призначити йому покарання у виді 3 (три) роки позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_1 від відбування призначеного покарання з випробуванням та встановити йому іспитовий строк в 1 (один) рік, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов'язки.

На підставі ст.76 КК України, покласти на засудженого ОСОБА_1 обов'язок періодично з'являтися в кримінально-виконавчу інспекцію для реєстрації.

Перебіг іспитового строку засудженому обчислювати з моменту проголошення вироку.

Запобіжний захід засудженому, до вступу вироку в законну силу, залишити попередній - підписку про невиїзд.

На вирок може бути подана апеляція до Львівського апеляційного суду через Сокальський районний суд протягом п"ятнадцяти діб з моменту його проголошення.

Суддя: