Справа № 11-497/11
Провадження №
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Доповідач : Рупак А. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2011 рокум. Вінниця

колегія суддів судової палати з кримінальних справ

апеляційного суду Вінницької області в складі:

головуючого Рупака А.А.

суддів Петришина І.П., Федчука В.В.

з участю прокурора Фінца Д.Г.

адвокатів ОСОБА_2, ОСОБА_3

засудженого ОСОБА_4

потерпілих ОСОБА_5, ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці справу за апеляціями прокурора, який затвердив обвинувальний висновок та брав участь в розгляді справи прокурора міста Вінниці ОСОБА_7, представника потерпілої ОСОБА_3, потерпілих ОСОБА_5, ОСОБА_8, ОСОБА_6, засудженого ОСОБА_4 на вирок Ленінського районного суду міста Вінниці від 30 березня 2010 року, яким

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, не працюючого, в силу ст.89 КК України не судимого,

визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України та призначено покарання у вигляді 10 (десяти) років позбавлення волі.

Стягнуто з засудженого на користь потерпілої ОСОБА_5 12 447 (дванадцять тисяч чотириста сорок сім) гривень 37 копійок матеріальної шкоди.

Стягнуто з засудженого на користь потерпілих ОСОБА_5, ОСОБА_8 та ОСОБА_6 100000 (сто тисяч) гривень моральної шкоди.

Вирішено питання про речові докази.

Відповідно до вироку суду, 15 червня 2009 року в проміжок часу з 01.30 годин до 04.00 годин в місті Вінниці на даху будинку №14 по вулиці Стахурського в приміщенні коридору машинного відділу ліфту першого підїзду між ОСОБА_4 та ОСОБА_9 виникла суперечка, яка переросла в бійку. В ході бійки ОСОБА_9 висловлювала на адресу ОСОБА_4 та його сімї нецензурні слова, погрози фізичною розправою та ображала його чоловічу гідність, внаслідок чого в останнього виник умисел на заподіяння потерпілій тілесних ушкоджень та позбавлення її життя.

З метою реалізації задуманого ОСОБА_4 наніс ОСОБА_9 чисельні удари руками та ногами в область голови та тулубу потерпілої, заподіявши легкі тілесні ушкодження у вигляді рани, садна та синців на обличчі, синців на грудях,верхніх кінцівках, на лівій нозі та садна на ногах.

В подальшому, з метою заподіяння смерті потерпілій ОСОБА_4 обома руками із застосуванням коміру светра здушував органи потерпілої до тих пір, поки остання не перестала подавати ознак життя. Згідно висновку судово-медичної експертизи смерть ОСОБА_9 настала внаслідок механічної асфіксії від здавлення органів шиї руками та коміром кофти.

В апеляції прокурора ставиться питання про скасування вироку суду через невідповідність призначеного покарання тяжкості злочину та особі засудженого внаслідок мякості та постановлення нового вироку. На думку прокурора суд не врахував, що після вчинення злочину засуджений з метою уникнення кримінальної відповідальності залишив місце проживання та виїхав до іншої місцевості.

В апеляціях потерпілі та їх представник просять скасувати вирок суду через неправильне застосування кримінального закону, невідповідність призначеного покарання тяжкості злочину та особі засудженого внаслідок мякості та постановити новий вирок з призначенням покарання у вигляді 15 років позбавлення волі та з повним задоволенням цивільного позову. Основними доводами апеляції є те, що при призначенні покарання суд безпідставно визнав такими, що помякшують покарання обставини щире каяття, сприяння слідству у встановленні істини у справі та часткове відшкодування шкоди, при цьому суд не взяв до уваги обставини, що обтяжують покарання вчинення злочину в стані спяніння, вчинення злочину на ґрунті расової ворожнечі. Також на їх думку суд безпідставно відмовив в повному задоволенні цивільного позову у відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

В апеляції засудженого ставиться питання про зміну вироку суду через невідповідність призначеного судом покарання внаслідок суворості. Апеляція мотивована тим, що суд помилково дійшов висновку про наявність у нього попередньої судимості та не в повній мірі врахував його особу, ставлення до вчиненого. Просить зменшити термін покарання.

Заслухавши доповідача, прокурора Фінца Д.Г., який підтримав апеляцію прокурора, потерпілих ОСОБА_5, ОСОБА_6, представника потерпілої ОСОБА_3, які підтримали апеляцію представника потерпілої, засудженого ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_2, які підтримали апеляцію засудженого, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляцій, колегія суддів приходить до висновку, що апеляції учасників процесу слід залишити без задоволення.

Суд правильно встановив фактичні обставини справи і дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого злочину. Даний висновок ґрунтується на зібраних у встановленому законом порядку та належним чином перевірених судом доказах, які в апеляціях не заперечуються.

Доводи апеляцій прокурора, потерпілих та їх представника на думку колегії суддів не ґрунтуються на законі та не підтверджені обставинами, наявними у справі та дослідженими в судовому засіданні. Зокрема доводи апеляції прокурора про неврахування судом обставини, що після вчинення злочину ОСОБА_4 залишив місце постійного проживання та доводи апеляції потерпілих та їх представника про безпідставне врахування помякшуючих обставин (щире каяття та сприяння слідству у встановленні істини у справі) є необґрунтованими, оскільки з матеріалів справи вбачається, що після вчинення злочину 15 червня 2009 року ОСОБА_4 був затриманий через два дні (17.06.2009 року) та відразу під час допиту в якості підозрюваного (т.3 а.с.74-77) визнав вину та детально повідомив про обставини вчинення злочину. Аналогічні обставини він показав під час відтворення обстановки та обставин події (т.3, а.с.84-97). Не відмовився від своїх показань під час предявлення обвинувачення та під час судового розгляду справи. Крім цього під часу розгляду справи судом він висловлював жаль та каяття про вчинене. Дані обставини свідчать про наявність з боку ОСОБА_10 каяття та сприяння слідству у встановленні істини у справі.

Окрім цього в матеріалах справи (т.4 а.с.90) наявна розписка потерпілої ОСОБА_5 про отримання коштів від матері засудженого в розмірі 5000 гривень, що вірно розцінено судом як часткове відшкодування заподіяної шкоди, адже таке відшкодування мало місце до постановлення вироку у справі.

Безпідставними є доводи апеляції про неврахування судом обставин, що обтяжують покарання засудженого (вчинення злочину в стані спяніння, вчинення злочину на ґрунті расової ворожнечі). Як вбачається з вироку суду, мотивом вчинення ОСОБА_4 вбивства потерпілої стали висловлювання на адресу ОСОБА_4 та його сімї нецензурних слів, погроз фізичною розправою та образи його чоловічої гідності. Зазначені мотиви, які встановлені судом та не ос порені в апеляції не узгоджуються з доводами представника потерпілої про нібито вчинення злочину на ґрунті расової ворожнечі. Окрім цього ані засуджений, ані свідки ОСОБА_11, ОСОБА_12 та ОСОБА_13 не вказували, що ОСОБА_4 перебував в стані алкогольного спяніння, а доводи апеляції представника потерпілого про те, що згідно заключення судово-медичної експертизи у потерпілої встановлено наявність алкоголю в крові, що на його думку дає підстави вважати про спільне з засудженим розпиття спиртних напоїв, є лише припущенням і не може бути покладеним в основу вироку.

Також не грунтуютиься на законі доводи апеляції представника потерпілої про неповне задоволення цивільного позову в частині стягнення матеріальної шкоди. Як вбачається з вироку, суд в повному обємі стягнув матеріальну шкоду, яка підтверджена письмовими доказами.

Однак вирішуючи питання про відшкодування моральної шкоди, судом допущено порушення норм матеріального права, оскільки ані з мотивувальної, ані з резолютивної частини вироку не вбачається, в якій саме сумі стягнуто моральну шкоду на користь потерпілих та які докази суд поклав в основу відшкодування моральної шкоди. Так, згідно вироку, суд стягнув з засудженого на користь потерпілих ОСОБА_5, ОСОБА_8 та ОСОБА_6 100000 (сто тисяч) гривень моральної шкоди. Проте не зазначив, чи згадана сума стягнута на всіх потерпілих, чи кожному з потерпілих. Незясування зазначених обставин позбавляє апеляційний суд вирішити питання про задоволення чи відхилення апеляції представника потерпілої, тому в цій частині вирок підлягає скасуванню з направлення на новий судовий розгляд в порядку цивільного судочинства.

За наведених обставин невмотивованими є також доводи апеляції засудженого щодо суворості призначеного покарання, оскільки суд при постановленні вироку врахував всі обставини справи, особу засудженого, обставини, що помякшують та обтяжують покарання та призначене покарання в межах санкції статті у вигляді десяти років позбавлення волі відповідає вимогам ст.65 КК України щодо загальних засад призначення покарання і є необхідним і достатнім для виправлення і перевиховання засудженого.

Керуючись ст.ст.365, 366 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляції прокурора, який затвердив обвинувальний висновок та брав участь в розгляді справи прокурора міста Вінниці ОСОБА_7, представника потерпілої ОСОБА_3, потерпілих ОСОБА_5, ОСОБА_8, ОСОБА_6, засудженого ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Вирок Ленінського районного суду міста Вінниці від 30 березня 2010 року відносно ОСОБА_4 за ч.1 ст.115 КК України в частині вирішення питання про відшкодування моральної шкоди скасувати та в цій частині направити на новий судовий розгляд в порядку цивільного судочинства до того ж суду в іншому складі.

В решті вирок залишити без змін.

Судді:

З оригіналом вірно: