Провадження № 1-кп/742/30/16
Єдиний унікальний № 742/315/16-к
ВИРОК
Іменем України
15 лютого 2016 року Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю: прокурора ОСОБА_3 , потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 , захисника адвоката ОСОБА_8 , розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Прилуки кримінальне провадження внесене до ЄРДР №0001902 про обвинувачення:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Прилуки Чернігівської області, зареєстрованого в АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , громадянина України, не працюючого, одруженого, маючого неповнолітнього сина, з середньою освітою, раніше судимого:

1/ вироком Прилуцького міського суду від 23 грудня 2003 року за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі та на підставі ст.ст.76, 104 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком в один рік; 2/ вироком Прилуцького міськрайонного суду від 20 січня 2005 року за ч.3 ст.185, ст.71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі; 3/ вироком Прилуцького міськрайонного суду від 09 січня 2008 року за ч.2 ст.125 КК України до 150 годин громадських робіт; 4/ вироком Прилуцького міськрайонного суду від 25 травня 2010 року за ч.2 ст.185 КК України до чотирьох місяців арешту; 5/ вироком Прилуцького міськрайонного суду від 28 квітня 2012 року за ч.2 ст.185 КК України до трьох місяців арешту; 6/вироком Прилуцького міськрайонного суду від 17 вересня 2014 року за ч.2 ст.185 КК України до шести місяців арешту; 7/ вироком Прилуцького міськрайонного суду від 13 липня 2015 року за ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі та на підставі ст.ст.75,76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком в один рік; 8/ вироком Прилуцького міськрайонного суду від 30 листопада 2015 року за ч.2 ст.185, ч.1 ст.309, ч.1 ст.70, ст.71 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі; 9/ вироком Прилуцького міськрайонного суду від 12 січня 2016 року за ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ч.ч.1,4 ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі,

у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 та ч.3 ст.15 ч.3 ст.185 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
07 листопада 2015 року близько 18 год., точного часу не встановлено, обвинуваченийОСОБА_7 , маючи умисел на заволодіння чужим майном, діючи з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, проходячи поряд з інтернет-клубом «Новігатор», який розташований в АДРЕСА_3 , повторно, шляхом вільного доступу, таємно викрав велосипед марки «Спрінт Аполон», який належить потерпілій ОСОБА_5 , вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи на суму 2500 грн. Після чого з викраденим з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Крім того, 20 листопада 2015 року, точного часу не встановлено, обвинувачений ОСОБА_7 , маючи умисел на заволодіння чужим майном, діючи з корисливих мотивів з метою власного збагачення, діючи повторно прибув до господарства потерпілого ОСОБА_4 , що розташоване за адресою АДРЕСА_4 , де перелізши через паркан, таємно викрав буржуйку мангал, яка знаходилась на подвір`ї господарства, вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи на суму 2380 грн. Після чого з викраденим з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

22 листопада 2015 року близько 12 год., обвинуваченийОСОБА_7 , маючи умисел на заволодіння чужим майном, діючи з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, повторно, прибув до господарства потерпілої ОСОБА_9 , що розташоване за адресою АДРЕСА_5 , де шляхом вільного доступу за допомогою свого знайомого ОСОБА_10 , який не був обізнаний про злочинні наміри останнього, демонтував та таємно викрав одну частину металевих воріт, маючи намір в подальшому викрасти і іншу частину воріт. Після чого, продовжуючи свій злочинний намір, цього ж дня, о 21 год. демонтував та таємно викрав і другу частину воріт, вартістю, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи на суму 4050 грн. Після чого з викраденим з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Крім того, 08 грудня 2015 року о 09 год. 00 хв. обвинуваченийОСОБА_7 , маючи умисел на заволодіння чужим майном, діючи з корисливих мотивів з метою власного збагачення, перебуваючи поблизу адміністративної будівлі за адресою АДРЕСА_6 повторно, шляхом вільного доступу, таємно викрав велосипед марки «Вінер», що належить потерпілому ОСОБА_11 , та стояв поблизу вказаної будівлі, вартістю, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи на суму 2740 грн. Після чого з викраденим з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

12 грудня 2015 року о 11 год.45 хв., обвинуваченийОСОБА_7 , маючи умисел на заволодіння чужим майном, діючи з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, повторно прийшов до господарства ОСОБА_6 , що розташоване за адресою, АДРЕСА_7 , де через розбите скло у вікні будинку, проник в середину приміщення, звідки таємно викрав рами пластикових вікон в розібраному стані, вартістю, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи на суму 400 грн. та не маючи при цьому початкової спроби розпорядитись викраденим майном, був затриманий при виході з подвір`я господарства потерпілою ОСОБА_6 , що не дало змогу ОСОБА_7 вчинити всіх дій, які він вважав необхідними для доведення злочину до кінця.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 винним себе у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, фактичних обставин кримінального провадження, найменування, кількості та вартості викраденого майна у потерпілих не оспорює. Щиро кається в скоєному, просить суд суворо не карати. Цивільні позови потерпілих ОСОБА_4 та ОСОБА_5 визнає в повному обсязі.
Потерпілі ОСОБА_9 , ОСОБА_11 у судове засідання не прибули, згідно адресованих письмових заяв до суду просять проводити судовий розгляд кримінального провадження без їх участі, фактичних обставин кримінального провадження не оспорюють, претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не мають, оскільки викрадені у них речі повернуто працівниками поліції, щодо міри покарання покладаються на розсуд суду.

Потерпілий ОСОБА_4 у судовому засіданні фактичних обставин кримінального провадження не оспорював, щодо міри покарання поклався на розсуд суду, просив суд задовольнити його цивільний позов, та стягнути з обвинуваченого 2380 грн. в рахунок відшкодування заподіяних йому матеріальних збитків.

Потерпіла ОСОБА_5 у судовому засіданні фактичних обставин кримінального провадження не оспорювала, щодо міри покарання поклалася на розсуд суду, просила суд задовольнити її цивільний позов, та стягнути з обвинуваченого 2500 грн. в рахунок відшкодування заподіяних їй матеріальних збитків.

Потерпіла ОСОБА_6 у судовому засіданні фактичних обставин кримінального провадження не оспорювала, щодо міри покарання поклалася на розсуд суду, претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України в судовому засіданні визнано недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, та дослідженням матеріалів кримінального провадження, які його характеризують. Зміст цих обставин вірно розуміються обвинуваченим та іншими учасниками судового провадження, сумнівів стосовно добровільності їх позиції у суду не має, та роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Сукупністю добутих в судовому засіданні доказів, суд знаходить винність обвинуваченого у вчинених кримінальних правопорушеннях повністю доказаними, і його дії в частині викрадення велосипедів марки «Спрінт Аполон», «Вінер» та металевих воріт у потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_11 та ОСОБА_9 , необхідно кваліфікувати за ч.2 ст.185 КК України, як крадіжка, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно; в частині таємного викрадення з подвір`я будинку потерпілого ОСОБА_4 буржуйки-мангала, необхідно кваліфікувати за ч.3 ст.185 КК України, як крадіжка, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у сховище, вчинена повторно, а його дії в частині незакінченого замаху на крадіжку рам пластикових віком у потерпілої ОСОБА_6 необхідно кваліфікувати за ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, поєднане з проникненням до житла, з причин, що не залежали від його волі, оскільки не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого суд визнає щире каяття.

Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого суд визнає, рецидив злочинів.

При обранні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд враховує, ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до ст.12 КК України є: за ч.2 ст.185 КК України злочином середньої тяжкості, за ч.3 ст.185 та ч.3 ст.15 ч.3 ст.185 КК України тяжкими злочинами, вчинив умисні злочини, особу винного та його позицію до вчиненого, за місцем проживання характеризується посередньо (т.1а.п.176), згідно висновку амбулаторної судово-наркологічної експертизи страждає на хронічній алкоголізм, потребує лікування від хронічного алкоголізму і таке лікування йому не протипоказане (т.1а.п.147-148), згідно довідки Прилуцького наркологічного диспансеру знаходиться на «Д» обліку, має психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності та судорожний синдром (т.1а.п.178), згідно довідки психо-неврологічного відділення Прилуцької центральної міської лікарні на обліку у психіатра не перебуває (т.1а.п.180), не працюючого, зі слів одруженого, маючого неповнолітнього сина, раніше неодноразово судимого (т.1 а.п.158-172), останній раз вироком Прилуцького міськрайонного суду від 12 січня 2016 за ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ч.ч.1,4 ст.70 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки, маючого не зняті та непогашені судимості, який на шлях виправлення не став і вчинив нові злочини, і вважає за можливе призначити йому покарання необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів; за нові злочини за цим вироком, за правилами ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, а саме призначивши покарання за кожний злочин окремо,визначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у виді позбавлення волі; та за правилами ч. 4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, вчинених засудженим за вироком Прилуцького міськрайонного суду від 12 січня 2016 р., та інших злочинів, вчинених обвинуваченим до постановлення попереднього вироку, за цим вироком, шляхом часткового складання призначених покарань, а саме, до остаточного покарання, призначеного за сукупністю злочинів за цим вироком, частково приєднати покарання за попереднім вироком Прилуцького міськрайонного суду від 12 січня 2016 року, та визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі .

Потерпілим ОСОБА_4 заявлено цивільний позов про стягнення з обвинуваченого 2380 грн. матеріальних збитків, завданих злочинними діями останнього, який обвинувачений визнав в повному обсязі. Відповідно до ст. 1166 ЦК України цивільний позов про стягнення матеріальних збитків завданих потерпілому викраденням майна, а саме буржуйки-мангала підлягає до задоволення в повному обсязі, а саме на суму вартості викраденої речі.

Крім того, потерпілою ОСОБА_5 заявлено цивільний позов про стягнення з обвинуваченого 2500 грн. матеріальних збитків, завданих злочинними діями останнього, який обвинувачений визнав в повному обсязі. Відповідно до ст.1166 ЦК України цивільний позов про стягнення матеріальних збитків завданих потерпілій викраденням майна, а саме велосипеду марки «Спрінт Аполон», підлягає до задоволення в повному обсязі, а саме на суму вартості викраденої речі.

Процесуальні витрати, в частині витрат пов`язаних з проведенням експертизи по кримінальному провадженню, підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави на підставі ст.ст. 118, 124, 126 КПК України.

Долю речових доказів по кримінальному провадженню необхідно вирішити на підставі ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 349, 370-371, 374 КПК України суд, -

З А С У Д И В:
ОСОБА_7 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 та ч.3 ст.15 ч.3 ст.185 КК України і призначити йому покарання:

- по ч. 2 ст. 185 КК України у виді 3 років позбавлення волі;

- по ч. 3 ст. 185 КК України у виді 4 років позбавлення волі;

- по ч.3 ст.15,ч. 3 ст.185 КК України у виді 3 років позбавлення волі;

На підставі ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити засудженому ОСОБА_7 покарання у виді 4 років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, вчинених засудженим за вироком Прилуцького міськрайонного суду від 12 січня 2016 р., та інших злочинів, вчинених обвинуваченим до постановлення попереднього вироку, за цим вироком, шляхом часткового складання призначених покарань, а саме, до остаточного покарання, призначеного за сукупністю злочинів за цим вироком, частково приєднати покарання за попереднім вироком Прилуцького міськрайонного суду від 12 січня 2016 року, та остаточно призначити засудженому ОСОБА_7 покарання у виді 4 років 2 місяців позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання засудженому ОСОБА_7 рахувати з моменту його затримання, тобто з 17 грудня 2015 року, зарахувавши йому таке в час відбування покарання. ( т.1 а.п. 194-195).

На підставі ст.72 КК України зарахувати в строк відбування покарання перебування ОСОБА_7 під вартою в Чернігівському слідчому ізоляторі з 17 грудня 2015 року по 15 лютого 2016 року з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_7 до вступу вироку в законну силу залишити попередній - тримання під вартою, роз`яснивши йому право заявляти клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції.
Стягнути з засудженого ОСОБА_7 на користь ОСОБА_4 2380 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.
Стягнути з засудженого ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 2500 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.
Стягнути з засудженого ОСОБА_7 429 грн. 66 коп. на користь держави в рахунок відшкодування витрат понесених на проведення експертизи по даному кримінальному провадженню.
Речові докази по кримінальному провадженню після набрання вироком законної сили:

металеві ворота (дві створки) залишити в законному володінні потерпілої ОСОБА_9 (т.1 а.п.66); велосипед марки «Вінер» - залишити в законному володінні потерпілого ОСОБА_11 (т.1а.п.96); два сліди папілярних узорів залишити в матеріалах кримінального провадження (т.1а.п.136).

Вирок суду не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Чернігівської області через Прилуцький міськрайонний суд протягом 30 днів з дня проголошення даного вироку, а в разі неоскарження вироку у вказаний строк, такий набирає законної сили.
Копію вироку негайно вручити засудженому, прокурору, захиснику, потерпілим.
Суддя ОСОБА_12