Провадження № 11-кп/792/587/15 Головуюча в 1-й інстанції ОСОБА_1
Справа № 686/4268/15-к Доповідач ОСОБА_2
Категорія: ч.1 ст.190, ч.3 ст.368 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 жовтня 2015 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Хмельницької області у складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря с/з ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
ОСОБА_9 ,
обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11
розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому матеріали кримінального провадження №0000125, за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_10 та його захисників адвокатів ОСОБА_12 , ОСОБА_8 , обвинуваченої ОСОБА_11 та її захисників адвокатів ОСОБА_9 , ОСОБА_7 на вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 03 серпня 2015 року, -

В с т а н о в и л а:
Вироком Хмельницького міськрайонного суду від 03 серпня 2015 року

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Острог, Рівненської області, громадянина України, українця, одруженого, на утриманні одна малолітня дитина, з вищою освітою, непрацюючого, проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, та призначено покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями строком на три роки, з конфіскацією майна, крім житла.

Відповідно до ст.54 КК України позбавлено ОСОБА_10 11 рангу державного службовця.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_10 залишено попередній заставу.

Після набрання вироком законної сили грошові кошти в сумі 50 000 грн., що були внесені як застава, постановлено конфіскувати в рахунок держави.

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженку м. Сосновий Бір, Ленінградської області, Російської Федерації, громадянку України, українку, розлучену, на утриманні одна малолітня дитина, з вищою освітою, ПП, проживаючу по АДРЕСА_2 , раніше не судиму,-

визнано винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України, та призначено їй покарання:

- за ч.1 ст.190 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян (850 грн.);

- за ч.5 ст.27, ч.3 ст. 368 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями строком на три роки, з конфіскацією майна, крім житла.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_11 покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями строком на три роки, з конфіскацією майна, крім житла.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_11 обрано у вигляді домашнього арешту, з покладенням наступних обов`язків:

- не відлучатись без дозволу суду з населеного пункту за місцем проживання - м. Хмельницького;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

- прибувати за викликами до суду;

- не залишати місце постійного проживання: АДРЕСА_2 , в період часу з 20:00 год. до 08:00 год., без дозволу суду.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_10 та ОСОБА_11 на користь держави витрати за проведення експертиз у сумі 938 грн., 88 коп.

Скасовано арешт 1/2 частки квартири АДРЕСА_3 , що накладений згідно ухвали слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 19.02.2015 року.

Вироком суду встановлено, що відповідно до договору № 2 від 24.11.2014 року, укладеного з ОСОБА_13 , ОСОБА_14 здійснював юридичний супровід документів: заповнення, подання на реєстрацію декларації про готовність до експлуатації об`єкта - «Автосервіс (автостоянка) на території Ружичанської сільської ради автодороги м12 Львів-Кіровоград-Знам`янка км 237+600 праворуч» в управлінні державної архітектурно-будівельної інспекції у Хмельницькій області. Вказана декларація тричі поверталася на доопрацювання, а саме: 28.10., 17.11., 05.12.2014 року, двічі головним державним інспектором сектору по роботі з дозвільними документами державної архітектурно-будівельної інспекції України у Хмельницькій області ОСОБА_10 . ОСОБА_14 звернувся до ОСОБА_11 з проханням допомогти в сприянні реєстрації вказаної декларації.

09.12.2014 року в період часу між 14 год. 58 хв. та 15 год. 07 хв. в приміщенні робочого кабінету, в якому ОСОБА_11 здійснює свою підприємницьку діяльність, що розташований в офісі АДРЕСА_4 , під час розмови з ОСОБА_14 . ОСОБА_11 повідомила, що декларацію про готовність до експлуатації об`єкта - «Автосервіс (автостоянка) на території Ружичанської сільської ради автодороги м12 Львів-Кіровоград-Знам`янка км 237+600 праворуч» можливо буде зареєструвати після розмови з працівниками управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Хмельницькій області.

Цього ж дня ОСОБА_11 при зустрічі з головним державним інспектором сектору по роботі з дозвільними документами державної архітектурно-будівельної інспекції України у Хмельницькій області ОСОБА_10 , яка відбулася близько 17 год. 05 хв. в автомобілі марки «Nissan X-Trail» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким користується ОСОБА_10 , по вул. Пушкіна в м. Хмельницькому, неподалік земельно-аграрного центру «Карат», передала йому документи на об`єкт (автостоянку). ОСОБА_10 , перебуваючи на посаді головного державного інспектора по роботі з дозвільними документами управління державної архітектурно-будівельної інспекції України у Хмельницькій області, маючи 11 ранг державного службовця 6 категорії, та відповідно до п. 2.2. посадової інструкції, маючи повноваження по здійсненню перевірки повноти даних у поданих замовником деклараціях, по вирішенню питання щодо прийняття декларації, формуванню та внесенню даних до єдиного реєстру, на підставі чого, уповноважена особа здійснює оформлення та підписання відповідних декларацій, повідомив ОСОБА_11 , що за сприяння в реєстрації декларації, без внесення до неї змін, ОСОБА_14 , необхідно поставити вимогу про передачу йому неправомірної вигоди в сумі 2 000 доларів США.

Надалі, о 17 год. 23 хв. ОСОБА_11 , усвідомлюючи що ОСОБА_10 має одержати неправомірну вигоду в сумі 2 000 доларів США, сприяючи йому в цьому, шляхом повідомлення ОСОБА_14 вимоги ОСОБА_10 про необхідність надання неправомірної вигоди в сумі 2 000 доларів США, та з метою особистого збагачення, шляхом обману, під час телефонної розмови поставила вимогу про передачу неправомірної вигоди в сумі 3 000 «не нашими» за сприяння реєстрації декларації без внесення змін, зазначених у листі головного державного інспектора.

14.01.2015 року ОСОБА_14 , виконуючу поставлену ОСОБА_11 вимогу про передачу їй неправомірної вигоди в сумі 3 000 доларів США за реєстрацію декларації, біля 14 год. 44 хв. в приміщенні офісу № НОМЕР_2 , що у будівлі готелю «Центральний» по вул. Гагаріна, 5 у м. Хмельницькому, передав, а ОСОБА_11 , сприяючи ОСОБА_10 , в одержанні ним неправомірної вигоди в сумі 2 000 доларів США, та з метою особистого збагачення, одержала гроші в сумі 3 000 доларів США, що згідно курсу Національного банку України станом на 14.01.2015 року становило 47 313 гривень 72 копійки.

Цього ж дня, ОСОБА_11 , близько 16 год. 30 хв., на зупинці автомобілів, поблизу гіпермаркету «Епіцентр К», по вул. Зарічанській, 11/4 в м. Хмельницькому, із загальної суми грошей одержаних від ОСОБА_14 , передала, а ОСОБА_10 одержав неправомірну вигоду в сумі 2 000 доларів США, що згідно курсу Національного банку України станом на 14.01.2015 становило 31 542 грн. 48 коп. Решту одержаних від ОСОБА_14 коштів у сумі 1 000 доларів США, що згідно курсу Національного банку України станом на 14.01.2015 року становило 15 771 грн. 24 коп., залишила собі.

Не погоджуючись з вироком суду, обвинувачені ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та їх захисники адвокати ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 подали апеляційні скарги.

Так, обвинувачена ОСОБА_11 та її захисники адвокати ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , кожен зокрема, у поданих апеляційних скаргах просять оскаржуваний вирок щодо обвинуваченої змінити, виключивши з її обвинувачення за ч.3 ст.368 КК України таку кваліфікуючу ознаку злочину, як вимагання неправомірної вигоди, та призначити їй покарання із застосуванням положень ст.75 КК України.

Крім того, захисники обвинуваченої ОСОБА_11 ставлять питання і про закриття провадження за ч.1 ст.190 КК України.

Свої вимоги апелянти аргументують тим, що пропозиція ОСОБА_14 про передачу через ОСОБА_11 для ОСОБА_10 неправомірної вигоди не була поєднана із погрозою вчинити дії, які могли завдати шкоди правам і законним інтересам ОСОБА_13 , що виключає в діях ОСОБА_11 таку кваліфікуючу ознаку злочину, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, як вимагання неправомірної вигоди.

Крім того, захист обвинуваченої стверджує і про те, що грошові кошти у сумі 3000 доларів США не належали ОСОБА_15 , а були власністю Управління СБУ у Хмельницькій області, що, на їх думку, виключає заподіяння ОСОБА_15 майнової чи будь-якої іншої шкоди, а отже і виключає наявність злочинних дій ОСОБА_11 щодо ОСОБА_15 .

Звертають увагу скаржники і на ряд пом`якшуючих покарання обставин, наявних в матеріалах кримінального провадження щодо ОСОБА_11 , зокрема, позитивну характеристику за місцем проживання, наявність на утриманні малолітньої дитини, активне сприяння у розкритті злочину, визнання вини, вперше притягнення до кримінальної відповідальності, що в сукупності з відсутністю обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої, давали суду можливість призначити ОСОБА_11 покарання із застосуванням положень ст.75 КК України.

У поданій апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_10 просить оскаржуваний вирок щодо нього змінити, пом`якшивши призначене покарання із застосуванням ст.75 КК України.

Виключити з вироку положення про звернення в дохід держави застави у розмірі 50 000 грн. та 2750 доларів США.

Виконати задоволене судом першої інстанції клопотання захисту щодо надання потерпілим всіх документів, які були підставою для оформлення дозвільних документів.

Свої вимоги аргументує тим, що суд, поклавши в основу вироку докази щодо фактичних даних, які повідомили обвинувачені, не визнав їх як щире каяття та визнання ними вини, тим самим давши їм не невірну правову оцінку, без будь-якого обґрунтування прийнятого рішення.

Стверджує, що суд не взяв до уваги також і показання свідків ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , які пояснювали, що у поданому варіанті декларація зареєстрована бути не могла і лише від випадку залежало, чи взагалі вона могла потрапити на реєстрацію саме до ОСОБА_10 .

Звертає увагу і на те, що застава підлягає зверненню в дохід держави лише тоді, якщо обвинувачений допустить порушення покладених на нього обов`язків, однак судом таких порушень не виявлено та у вироку не наведено, як і не наведено мотивів прийнятого рішення щодо конфіскації в дохід держави 2750 доларів США, які йому не належали, а належали його товаришу.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_10 адвокат ОСОБА_12 у поданій апеляційній скарзі просить оскаржуваний вирок щодо обвинуваченого змінити, виключивши з вироку суду кваліфікуючу ознаку злочину, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, як вимагання неправомірної вигоди, та у зв`язку із зменшенням обсягу обвинувачення, пом`якшити ОСОБА_10 покарання із застосуванням положень ст.75 КК України.

Свої вимоги захисник аргументує тим, що місцевим судом не встановлено жодних погроз з боку обвинувачених про вчинення або не вчинення ними дій, які могли би заподіяти шкоду правам та законним інтересам ОСОБА_14 , або за яких би потерпілий був вимушений дати неправомірну вигоду з метою запобіганню шкідливих наслідків щодо своїх прав і законних інтересів.

Не враховано судом, на переконання апелянта, при призначенні покарання обвинуваченому і те, що ОСОБА_10 незаконної винагороди не вимагав, вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем проживання, є батьком малолітньої хронічно хворої дитини, чоловіком вагітної непрацюючої дружини, доглядає хворих батьків, які перебувають на його повному утриманні, визнав свою вину та розкаявся у скоєному, сприяв слідству у встановленні істини в справі.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_10 адвокат ОСОБА_8 у поданій апеляційній скарзі просить оскаржуваний вирок щодо обвинуваченого змінити, перекваліфікувавши дії обвинуваченого з ч.3 ст.368 КК України на ч.1 ст.190 КК України, призначивши міру покарання у виді штрафу.

Свої вимоги аргументує неповнотою судового слідства через невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та невідповідністю призначеного покарання особі обвинуваченого внаслідок суворості.

На думку захисника, досудове розслідування даного кримінального провадження розпочато всупереч вимогам ч.5 ст.214 КПК України, так як в самому витязі з ЄРДР щодо кримінального провадження від 24.11.2014 року не розкрито об`єкт, об`єктивну сторону злочину. Відсутнє також посилання на звернення заявника ОСОБА_14 .

Звертає увагу на те, що судом не дано вірної правової оцінки діям ОСОБА_14 , так як не встановлено чиї та які саме законні інтереси ОСОБА_14 намагався захистити, звернувшись із заявою до управління СБУ.

Стверджує, що в матеріалах провадження відсутні будь-які докази, які б вказували на те, що ОСОБА_10 визначив суму неправомірної вигоди в розмірі 2000 доларів США та взагалі вимагав передати йому таку вигоду.

Зазначає, що у вироку суду відсутнє посилання та відповідна правова оцінка показань свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 про те, що реєстрація декларації проходить в Києві і саме рішення приймає також центральний орган, тобто Державна архітектурно-будівельна інспекція у Києві.

Акцентує увагу на тому, що інспектор наділений правом лише вносити дані до реєстру, а після факту реєстрації здійснює оформлення та підписання декларації. Повноваження щодо реєстрації декларації у нього відсутні.

До початку апеляційного розгляду захисник обвинуваченого ОСОБА_10 адвокат ОСОБА_8 від поданої апеляційної скарги відмовилася, надавши суду відповідну письмову заяву.

Обвинувачений ОСОБА_10 в судовому засіданні апеляційної інстанції підтримав подане його захисником клопотання про відмову від апеляційної скарги.

У відповідності до вимог ч.1,2 ст.403 КПК України особа, яка подала апеляційну скаргу, має право відмовитись від неї до закінчення апеляційного розгляду.

У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає за необхідне клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_8 задовольнити, прийнявши відмову захисника від поданої апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду щодо змісту судового рішення з коротким викладом суті вимог апеляційних скарг, пояснення обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та її захисників на підтримку доводів, наведених у поданих апеляційних скаргах, думку прокурора, який частково підтримав подані апеляційні скарги, в частині можливості застосування до обвинувачених покарання, з врахуванням положень ст.75 КК України, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, надавши обвинуваченим можливість виступу в судових дебатах та останньому слові, колегія суддів вважає, що подані апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню в силу наступних причин.

У відповідності до ст.404 КПК України апеляційний суд перевіряє рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги і вправі вийти за межі апеляційних вимог тільки, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого.

Висновки суду першої інстанції про винність ОСОБА_18 в одержанні службовою особою неправомірної вигоди для себе, за вчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, дій з використанням наданого їй службового становища, вчинені службовою особою, яка займає відповідальне становище, та ОСОБА_11 в сприянні в одержанні службовою особою неправомірної вигоди для себе, за вчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, дій з використанням наданого їй службового становища, вчинені службовою особою, яка займає відповідальне становище, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються дослідженими в судовому провадженні й детально викладеними у вироку доказами, яким дана належна правова оцінка, та жодною стороною кримінального провадження не оспорюються, а тому апеляційним судом не перевіряються.

Разом з тим, стороною захисту оспорюється наявність в діях обвинувачених такої кваліфікуючої ознаки злочину, як вимагання неправомірної вимоги.

Так, з аналізу положень ч.3 ст.368 КК України вбачається, що під вимаганням неправомірної вигоди є дії службової особи, які полягають у погрозах вчинити або утриматись від вчинення дій з використанням влади чи службового становища, що може завдати шкоди законним правам чи законним інтересам того, хто дає неправомірну вигоду, або ж в умисному створенні службовою особою таких умов, за яких особа вимушена дати неправомірну вимогу з метою запобігання шкідливим наслідкам щодо своїх законних прав та інтересів.

Із законодавчого визначення розуміння вимагання ця кваліфікуюча ознака може бути поставлена у вину лише у тому випадку, якщо винна особа з метою отримання неправомірної вигоди, погрожуючи вчиненням або не вчиненням таких дій, які можуть завдати шкоди, що є визначальним, правомочним, законним інтересам того, хто надає неправомірну вигоду, передає неправомірну вимогу, або створює такі умови, за яких особа не повинна була, а вимушена надати неправомірну вигоду з метою запобігання шкідливим наслідкам чи законним інтересам.

Однак, на переконання колегії суддів, матеріали кримінального провадження не містять наведених ознак вимагання у інкримінованих діях обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , так як пропозиція ОСОБА_15 про передачу через ОСОБА_11 для ОСОБА_10 неправомірної вигоди не була поєднана із погрозою вчинити (не вчинити) дії, які могли завдати шкоду правам і законним інтересам ОСОБА_13 , що виключає наявність такої кваліфікуючої ознаки, як вимагання неправомірної вигоди, та є підставою для її виключення із обвинувачення.

Відповідно до диспозиції ч.1 ст.190 КК України об`єктивна сторона шахрайства полягає у заволодінні майном або придбанні права на майно шляхом обману чи зловживання довірою. В результаті шахрайських дій потерпілий власник, володілець, особа у віддані або під охороною якої знаходиться майно, добровільно передає майно або право на майно винній особі. Безпосередня участь потерпілого у передачі майнових благ і добровільність його дій є обов`язковими ознаками шахрайства.

В той же час, кваліфікуючи дії ОСОБА_11 за ч.1 ст.190 КК України, суд не звернув уваги на те, що сформоване ним у вироку обвинувачення про те, що ОСОБА_14 передав неправомірну вигоду в сумі 3 000 доларів США ОСОБА_10 через ОСОБА_11 за сприяння реєстрації декларації, без внесення змін, зазначених у листі головного державного інспектора, суперечить дослідженим ним та викладеним у вироку доказам цього, адже фактично 14 січня 2015 року ОСОБА_14 передав ОСОБА_11 3 000 доларів США, не тому, що був нею обманутий, а навпаки, зробив це під контролем працівників правоохоронних органів з метою викриття винних осіб в отриманні неправомірної вигоди, що виключає в діях ОСОБА_11 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України.

Відповідно до ст.417 КПК України суд апеляційної інстанції скасовує обвинувальний вирок і закриває кримінальне провадження, встановивши обставини, передбачені статтею 284 КПК, зокрема, в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

З врахуванням зменшення обсягу обвинувачення ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , наявності ряду пом`якшуючих покарання обставин у останніх, відсутності обставин, які б обтяжували покарання, думку сторони обвинувачення про можливість пом`якшення призначеного покарання без реального його відбуття, колегія суддів вважає за необхідне визнати покарання призначене місцевим судом обвинуваченим таким, яке не відповідає ступеню тяжкості вчинених кримінальних правопорушень та особам обвинувачених, внаслідок його суворості, та пом`якшити його із застосуванням положень ст.75 КК України.

Так, відповідно до ст.ст.50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації це покарання має буди відповідним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу. При виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

На думку колегії суддів, пом`якшуючими покарання обставинами слід визнати визнання вини обвинуваченими, їх щире каяття, сприяння слідству у встановленні істинності по справі, наявність на утриманні малолітніх дітей та вагітної дружини у обвинуваченого ОСОБА_10 .

Крім того, обвинувачені позитивно характеризуються за місцем проживання та роботи, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебувають.

Враховує колегія суддів і думку сторони обвинувачення про можливість призначення обвинуваченим покарання без реального його відбуття.

Наведені вище обставини, на думку колегії суддів, дають підстави зробити висновок про можливість виправлення обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_11 без відбування призначеного їм судом першої інстанції основного покарання, та звільнення від його відбування з випробуванням на підставі ст. 75 КК України зі встановленням іспитового строку на максимальний термін та із покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Відповідно до вимог п.2 ч.4 ст.374 КПК України в резолютивній частині вироку в разі визнання особи винною має бути зазначено рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження.

З вироку суду вбачається, що грошові кошти в сумі 50 000 грн., що були внесені як застава, постановлено конфіскувати в рахунок держави.

Відповідно до п.2 ст.182 КПК України застава може бути внесена як самим підозрюваним, обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

Так, на виконання рішення суду щодо обрання запобіжного заходу ОСОБА_10 , його дружиною ОСОБА_19 було внесено заставу в розмірі 50 000 грн., що підтверджується квитанцією № 50227607 від 17 січня 2015 року.

Відповідно до п. 8 ст.182 КПК України застава внесена заставодавцем може бути звернена судом в дохід держави у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо обвинувачений, підозрюваний не з`явиться без поважних причин за викликом до суду чи порушить обов`язки покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу.

В матеріалах кримінального провадження відсутні дані про вказані порушення заставодавцем чи обвинуваченим ОСОБА_10 , не містяться вони і у вироку місцевого суду, у зв`язку з чим рішення суду про звернення застави в дохід держави є помилковим.

За змістом ст. 374 КПК України у резолютивній частині вироку у разі визнання особи винною зазначаються у тому числі і рішення щодо речових доказів.

Згідно п.1 ч.6 ст. 100 КПК України, речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення повертаються власнику (законному володільцю).

В порушення зазначених вимог закону, суд першої інстанції зазначив у резолютивній частині вироку про необхідність звернути в дохід держави грошові кошти, вилучені у ОСОБА_10 в сумі 300 гривень, 300 доларів США, 387 гривень, 2750 доларів США та грошові кошти, вилучені у ОСОБА_11 в сумі 1500 гривень, 1 долар США, 1100 гривень, 906 гривень, не встановивши при цьому обставин та не навівши жодних мотивів, передбачених ч.9 ст.100 КПК України, а саме про те, що такі кошти використовувалися, як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення; призначалися для схилення особи до злочину, фінансування та матеріального забезпечення кримінального правопорушення; були об`єктом посягання чи набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення.

З врахуванням того, що вказані грошові кошти жодних слідів злочину на собі не містять, колегія суддів вважає за необхідне повернути їх власникам.

Таким чином, вирок місцевого суду підлягає зміні через невідповідність висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам кримінального провадження, неправильне застосування кримінального закону через невідповідність призначеного особам обвинувачених покарання внаслідок суворості.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407-409, 411, 413, 414, 417,418, 419 КПК України, колегія суддів апеляційного суду, -

П о с т а н о в и л а :
Відмову захисника обвинуваченого ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_8 від її апеляційної скарги прийняти.

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_10 та його захисника адвоката ОСОБА_12 , обвинуваченої ОСОБА_11 та її захисників адвокатів ОСОБА_9 , ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 03 серпня 2015 року щодо ОСОБА_10 та ОСОБА_11 змінити.

Виключити з вироку щодо ОСОБА_10 та ОСОБА_11 кваліфікуючу ознаку кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України вимагання неправомірної вигоди.

Вирок в частині засудження ОСОБА_11 за ч.1 ст.190 КК України та призначення покарання за ч.1 ст.70 КК України скасувати і провадження в справі в цій частині закрити через встановлену відсутність в цьому діянні складу кримінального правопорушення.

Вважати ОСОБА_11 засудженою за ч.5 ст.27, ч.3 ст.368 КК України та ОСОБА_10 за ч.3 ст.368 КК України (у редакції Закону №1261-VII від 13 травня 2014 року) на 5 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями строком на три роки без конфіскації майна.

На підставі ст.75 КК України (у редакції Закону від 13 квітня 2013 року №4652-VI) ОСОБА_10 та ОСОБА_11 звільнити від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 3 роки кожному.

На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_10 та ОСОБА_11 наступні обов`язки:

- не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.

Внесену 17 січня 2015 року по квитанції за № 50227607 заставу в розмірі 50 000 гривень повернути заставодавцю ОСОБА_19 .

Вилучені у ОСОБА_10 грошові кошти в сумі 300 гривень, 300 доларів США, 387 гривень, 2750 доларів США повернути ОСОБА_10 .

Вилучені у ОСОБА_11 грошові кошти в сумі 1500 гривень, 1 долар США, 1100 гривень, 906 гривень повернути ОСОБА_11 .

В решті вирок суду залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді /підписи/
Згідно з оригіналом:
Суддя апеляційного суду
Хмельницької області ОСОБА_2