В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №668/12074/15-к

28.10.2015 року м. Херсон

Суворовський районний суд міста Херсона в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

підозрюваного: ОСОБА_4

потерпілої: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду м. Херсона кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0005509 від 21.09.2015 р., про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Абакан, Росія, громадянина України, з професійно-технічною освітою, розлученого, не працюючого, неповнолітніх утриманців не маючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

раніше судимого:
- вироком Каховського районного суду Херсонської області від 09.06.1992 р. за ст.17, ч. 3 ст. 140 КК України 1960 р. (змінений ухвалою Херсонського обласного суду від 28.07.1992 р.) до 2 років позбавлення волі, з іспитовим строком 3 роки;
- вироком Новокаховського окружного суду Херсонської області від 18.11.1992 р. за ч. 3 ст. 140, ч. 3 ст. 42 КК України 1960 р. до 4 років позбавлення волі;
- вироком Каховського районного суду Херсонської області від 25.08.2004 р. за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки;
- вироком Каховського районного суду Херсонської області від 11.05.2005 р. за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до 5 років позбавлення волі;
- вироком Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 13.04.2010 р. за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі (звільнився 09.11.2012 р. за відбуттям строку покарання)
- у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, -
в с т а н о в и в:
ОСОБА_4 , будучи раніше засудженим за вчинення злочину, відповідальність за який передбачена ч. 2 ст. 185 КК України, 21.09.2015 р. близько 08:45 години, перебуваючи на другому поверсі адміністративного будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: в кабінеті бухгалтерії, повторно, переслідуючи умисел, направлений на протиправне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, викрав гаманець коричневого кольору марки «Monice», вартістю 300 грн., який належить потерпілій ОСОБА_5 та грошові кошти, що знаходилися у ньому в розмірі 35 грн., чим спричинив потерпілій матеріальну шкоду на суму 35 грн. Однак ОСОБА_4 , виконавши усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, злочин не закінчив з причин, які не залежали від його волі, оскільки був затриманий невстановленими особами та доставлений співробітникам ОФ «Кобра» до Суворовського РВ ХМУ УМВС України в Херсонській області.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, як: закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, не закінчена з причин, які не залежали від волі особи, яка виконала всі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця.

28.09.2015 р. між підозрюваним ОСОБА_4 та потерпілою ОСОБА_5 , на підставі ст. ст. 468, 469, 471, 473 КПК України було укладено угоду про примирення.

Зі змісту вказаної угоди вбачається, що підозрюваний ОСОБА_4 вину у скоєнні кримінального правопорушення визнав повністю, потерпілій ОСОБА_5 матеріальна шкода не завдана у звязку з припиненням протиправних дій ОСОБА_4 . Потерпіла ОСОБА_5 притягувати ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності не бажає, цивільний позов у справі не заявляла.

Сторони угоди узгодили покарання за вчинення злочину, відповідальність за який передбачена ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України, з урахуванням положень ч. 3 ст. 68 КК України, у вигляді 3 років позбавлення волі, із звільненням від відбування покарання з випробуванням з призначенням іспитового строку терміном на 2 роки. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому та потерпілій.

Розглядаючи питання про можливість затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена, в тому числі угода про примирення між потерпілим та підозрюваним.

Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Обвинувачений ОСОБА_4 під час судового засідання вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України визнав повністю, розкаявся у вчиненому. Просив затвердити угоду про примирення з потерпілою ОСОБА_5 . Дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримала укладену між нею та ОСОБА_4 угоду про примирення та просила її затвердити, підтвердивши відсутність матеріальних претензій до ОСОБА_4 .

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та Кримінального кодексу України, просила цю угоду затвердити і призначити ОСОБА_4 узгоджене в угоді покарання.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_4 визнав себе винним, згідно із ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.

Покарання, узгоджене сторонами, відповідає санкції, передбаченій ч. 2 ст. 185 КК України, з урахуванням положень Кримінального кодексу України щодо призначення покарання за незакінчений злочин.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з потерпілою угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винним, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені п. 2 ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про примирення між підозрюваним ОСОБА_4 та потерпілою ОСОБА_5 відповідають вимогам КПК та Кримінального кодексу України, суд, врахувавши доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди під час підготовчого судового засідання.

Керуючись ст. ст. 314, 370, 371, 373, 374, п. 1 ч. 1 ст. 468, ч. 3 ст. 469, ч. 1 ст. 473, ст. ст. 474, 475 КПК України, суд, -

у х в а л и в:
1. Затвердити угоду про примирення від 28.09.2015 р. по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0005509 від 21.09.2015 р. за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, укладену під час досудового розслідування між потерпілою ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_4 .

2. ОСОБА_4 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України та призначити покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання, встановивши іспитовий строк 2 (два) роки.
На підставі п. п. 3, 4 ст. 76 КК України зобовязати засудженого ОСОБА_4 повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

3. Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

4. Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення судової експертизи в розмірі 245,52 гривень (а.п. 46).
5. Речові докази:

- гаманець коричневого кольору марки «Monice» - вважати повернутим законному власнику, а саме: ОСОБА_5 (а.п. 42)

На вирок може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня проголошення до апеляційного суду Херсонської області через Суворовський районний суд м. Херсона з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинувачений має право на ознайомлення з журналом судового засідання та подання на нього письмових зауважень.

Учасники судового провадження протягом строку апеляційного оскарження мають право заявити клопотання про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.

Копія вироку негайно після судового засідання вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1