Апеляційний суд Чернігівської області
Справа 11-218/2010 рік Головуючий у 1 інстанції Жовток Є.А.
Категорія - ч. 2 ст. 121 КК Доповідач: Широян Т.А.
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2010 року колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

головуючого судді Широян Т.А.

суддів - Трейтяк О.П., Салая Г.А.

при секретарі - Шевченко М.В.

з участю прокурорів - Щербака О.В., Надточій О.О.

захисників - адвокатів ОСОБА_1 С, ОСОБА_2, ОСОБА_3

засуджених - ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6

розглянула відкритому судовому засіданні в м. Чернігові справу за апеляціями засуджених ОСОБА_5, ОСОБА_6, адвокатів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на вирок Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 07 липня 2008 року.

Цим вироком

ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_3, учень 1 курсу Замглайського ПТУ № 12, не одружений, судимий 27 березня 2007 року Ріпкинським районним судом Чернігівської області за ст. 185 ч. З КК України на 3 роки позбавлення волі, на підставі ст. 104 КК України звільнений від покарання з іспитовим строком на 1 рік, проживає в ІНФОРМАЦІЯ_4,

засуджений: за ст. 162 ч. 1 КК України до штрафу в розмірі 50

неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 850 грн.; за ст. 296 ч. 2 КК

України на 2 років позбавлення волі; за ст. 121 ч. 2 КК України на 7 років

6 місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно ОСОБА_6 призначено покарання 7 років 6 місяців позбавлення волі.

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_6, громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_7, не одружений, який ніде не працює, проживає в ІНФОРМАЦІЯ_8, в силу ст. 89 КК України не судимий,

засуджений: за ст. 162 ч. 1 КК України - на 1 рік обмеження волі; за ст. 296 ч. 2 КК України - на 3 роки позбавлення волі; за ст. 121 ч. 2 КК України - на 8 років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно ОСОБА_4 призначено покарання 8 років позбавлення волі.

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_9, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_10, громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_11, не одружений, робітник Новоборовицького спиртового заводу, який зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_12, фактично проживав в ІНФОРМАЦІЯ_13, раніше не судимий.

засуджений: за ст. 162 ч. 1 КК України на 1 рік обмеження волі; за ст. 296 ч.2 КК України 2 роки позбавлення волі.

На підставі ст. 72 КК України покарання у вигляді обмеження волі переведено в покарання у вигляді позбавлення волі і відповідно до ст. 70 КК, шляхом повного складання покарань, остаточно ОСОБА_5 призначено покарання - 3 роки 6 місяців позбавлення волі.

Судом ОСОБА_6, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 визнані винними та засуджені за те, що вони 23 березня 2007 року, приблизно о 22 годині 30 хвилин, перебуваючи у стані алкогольного спяніння у буд. № 108 по вул. Першотравневій в с. Вербичі Ріпкинського району Чернігівської області, навмисно, грубо порушили громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, супроводжуючи свої дії особливою зухвалістю, які виразилася в нецензурній лайці, порушенні відпочинку та сну мешканців будинку, які спали. ОСОБА_6 і ОСОБА_4, побили та вивели з будинку на подвіря ОСОБА_7 і ОСОБА_8 , де знову завдали їм удари руками та ногами.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 24 березня 2007 року, близько 01 години неповнолітній ОСОБА_6 у групі з ОСОБА_4 та ОСОБА_5, перебуваючи у стані алкогольного спяніння, повернулися до будинку № 108 по вул. Першотравневій в с. Вербичі Ріпкинського району Чернігівської області. В порушення встановленого законом порядку, шляхом вибиття дверей, діючи узгоджено, всупереч волі власника - ОСОБА_9 відкрито проникли до будинку потерпілої де з мотивів явної неповаги до суспільства, супроводжуючи свої дії особливою зухвалістю, яка виразилася в нецензурній лайці, порушили відпочинок та сон мешканців будинку, які вже спали. При цьому ОСОБА_6 і ОСОБА_4, завдаючи ударів ОСОБА_7 та ОСОБА_8, вивели їх з будинку на подвіря , де знову завдали їм ударів руками та ногами, спричинивши ОСОБА_7 тяжкі тілесні ушкодження, від яких настала смерть потерпілого, а ОСОБА_8 заподіяли легкі тілесні ушкодження.

Не погодившись з вироком суду, ст. помічник прокурора Ріпкинського району Софієнко В.В., адвокати ОСОБА_2, ОСОБА_1, засуджені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 подали апеляції, в яких:

Прокурор просить вирок скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд в іншому складі суду з мотивів суттєвого порушення судом при розгляді справи кримінально-процесуального законодавства. Вказує, що суд, залучив до участі в справі спеціаліста в галузі судової медицини, проте, він в судовому засіданні участі не приймав, не ознайомлювався з матеріалами кримінальної справи, а був лише присутнім на одному з останніх судових засідань і тому посилання в вироку на розяснення спеціаліста, якими спростовуються висновки комісійної судово-медичної експертизи суперечать вимогам ст. 270 КПК України. Апеляція прокурора до початку апеляційного розгляду справи була відкликана.

Засуджений ОСОБА_5, не заперечуючи своєї вини в скоєнні злочину просить вирок суду змінити та відповідно до ст. 69 КК України, помякшити йому покарання. Вважає, що суд не взяв до уваги, що він раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, добровільно відшкодував потерпілій завдані збитки, а також не врахував його позитивні характеристики з місць роботи, проживання та проходження військової служби.

Засуджений ОСОБА_6 просить вирок змінити. Не погоджується з вироком в частині кваліфікації його дій за ч. 2 ст. 121 КК України. Вказує, що відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 257 від 07.12.2007 року у потерпілого була виявлена субдуральна гематома, яка виникла за 2 - 3 дні до його смерті. Вважає, що за наявності такої гематоми у нього, будь який удар по голові останнього міг привести до смерті, у звязку з чим вважає, що його дії не повинні кваліфікуватися як умисні. Просить застосувати до нього ст. 69 КК України та помякшити призначене йому покарання з урахуванням того, що злочин він скоїв у неповнолітньому віці, сімейного стану, наявності матері похилого віку та неповнолітнього брата, які потребують його допомоги.

Адвокат ОСОБА_1 просить вирок змінити, виключити з обвинувачення засудженому ОСОБА_4О ч. 2 ст. 121 КК України та помякшити йому покарання. Вказує, що згідно висновку комісійної судово-медичної експертизи та відповідно до показів експерта ОСОБА_10, вбачається, що смерть потерпілого була викликана субдуральною гематомою, яку потерпілий отримав внаслідок травми за декілька днів до смерті. Вказує, що наявність у потерпілого тілесних ушкоджень підтверджується показами потерпілих ОСОБА_9, ОСОБА_8, а також свідків ОСОБА_11, ОСОБА_12 та ОСОБА_13. Зазначає, що суд необгрунтовано відмовив в задоволенні клопотання про призначення повторної судово-медичної експертизи, за наявності суттєвих протиріч в частині часу настання смерті потерпілого в наявних у справі висновках СМЕ. Крім того, вказує, що суд послався у вироку на покази допитаного у справі спеціаліста ОСОБА_14, незважаючи на те, що останній всупереч вимогам ст. 270 КПК, з матеріалами справи не ознайомлювався. Звертає увагу на те, що версія отримання потерпілим тілесних ушкоджень від яких настала його смерть за 2-3 дні до подій 23 березня 2007 року судом взагалі не перевірялась.

Адвокат ОСОБА_2 в інтересах засудженого ОСОБА_5 просить вирок змінити, виправдати ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 296 КК України, а за ч. 1 ст. 162 КК України - помякшити призначене покарання та звільнити від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України. Зазначає, що суд залишив поза увагою покази потерпілих ОСОБА_9, ОСОБА_8, засуджених ОСОБА_6 та ОСОБА_4 про те, що ОСОБА_5 нікого не бив. Крім того, вказує, що суд на врахував при призначенні покарання ОСОБА_5 такі помякшуючі обставини як зявлення із зізнанням, активне сприяння розкриттю злочину, щире каяття, відшкодування матеріальної шкоди та характеризуючі дані про його особу.

Заслухавши доповідача, пояснення засудженого ОСОБА_4 та його» захисника ОСОБА_1С, які підтримали свою апеляцію, засудженого ОСОБА_5, який підтримав свою апеляцію та апеляцію свого захисника ОСОБА_2 в частині помякшення міри його покарання, так як згоден з кваліфікацією його дій за статтями КК, зазначених у вироку суду, захисника ОСОБА_2, який підтримав апеляцію засудженого ОСОБА_5 та просив задовольнити частково свою апеляцію в частині помякшення міри покарання, так як його підзахисний погодився з кваліфікацією його дій за ст. 296 ч.2 КК України, прокурора, яка просила вирок суду в частині засудження ОСОБА_6 та ОСОБА_4Д скасувати і направити на додаткове розслідування, а в іншій частині вирок суду щодо ОСОБА_6, ОСОБА_15 та ОСОБА_5 залишити без змін, перевіривши матеріали справи, провівши по справі часткове судове слідство та обговоривши викладені в апеляціях доводи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляції засуджених ОСОБА_5 та ОСОБА_6, захисників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Вирок суду у повному обсязі підлягає скасуванню, оскільки всупереч вимог 22 КПК України досудове і судове слідство по справі проведено неповно і поверхово, внаслідок чого залишились незясованими ряд обставин, які мають істотне значення для справи. Перевіряючи законність засудження ОСОБА_15 та ОСОБА_6 колегія суддів встановила, що по справі маються дві експертизи щодо причин та дати настання смерті потерпілого ОСОБА_7 Зокрема , проведеною по справі судово-медичною експертизою судово-медичним експертом ОСОБА_16 від 24 квітня 2007 року № 463, встановлено, що причиною смерті потерпілого ОСОБА_7 стали тілесні ушкодження в області голови, які він міг отримати 23 березня 2007 року саме від дій ОСОБА_6 та ОСОБА_4, про що було вказано в постанові слідчого.

Оскільки дана експертиза була визнана судом 1 інстанції неповною, поверхневою, без досконального вивчення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, виявлених на тілі потерпілого ОСОБА_7, давності їх спричинення та без ретельного опису наявних тілесних ушкоджень, то по справі була призначена та проведена комісійна судово-медична експертиза трупа ОСОБА_7, згідно висновків якої , тілесні ушкодження, від яких настала його смерть, були нанесені за 2-3 дні до моменту смерті, тобто до 23 березня 2007 року.

З метою усунення суперечностей зазначених експертиз , судом І інстанції у якості спеціаліста був допитаний завідуючий Чернігівським обласним бюро судово-медичних експертиз і саме його розяснення були переконливими для суду, в тому числі і апеляційного, на користь первинної судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_7, що потягло за собою засудження ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 у повному обсязі предявленого їм обвинувачення.

Переглядаючи дану кримінальну справу у касаційному порядку Верховний Суд України своєю ухвалою скасував ухвалу судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області від 11 березня 2008 року, зазначивши, що пояснення спеціаліста відповідно до вимог ст. 65 п.5 КПК України не є джерелом доказів і суд на них не може посилатись у вироку, як на доказ.

Розглядаючи апеляції засуджених ОСОБА_5, ОСОБА_6, адвокатів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в режимі часткового судового слідства, по справі, з метою усунення протиріч між двома експертизами трупу ОСОБА_7, у відповідності до вимог ст. 75, 312 КПК України була призначена та проведена повторна комісійна судово-медична експертиза трупа ОСОБА_7, якою встановлено, що „ушкодження, які привели до смерті у вигляді закритої черепно-мозкової травми з утворенням крововиливу в шкірно-мязовий лоскут лівої скроневої ділянки голови, субарахноідальних крововиливів, субдуральної гематоми в правій скроневій ділянці та наступним стисненням головного мозку та вторинними крововиливами в стовбур головного мозку - виникли не менш як за одну добу до смерті потерпілого, не раніше, як у першій половині доби 23 березня 2007 року , тобто не могли виникнути в час, коли згідно матеріалів справи, підсудні завдавали тілесних ушкоджень потерпілому. /23 години 23 березня 2007 року та повторно 24 березня 2007 року.

Обставини, за яких потерпілий ОСОБА_7 міг отримати тілесні ушкодження, досудовим слідством не зясовувались. Хоча по справі маються свідчення потерпілих ОСОБА_9, ОСОБА_8 , свідків ОСОБА_11, ОСОБА_12 та ОСОБА_13 про те, що ОСОБА_7 23 березня 2007 року близько 18-00 прийшов до їх будинку в стані алкогольного спяніння і на обличчі у нього мались тілесні ушкодження у вигляді великих синців під очима та був розбитий ніс. Питання можливого спілкування засуджених із потерпілим ОСОБА_17 протягом 23 березня 2007 року досудовим слідством не зясовувалось, як і то де він міг отримати тілесні ушкодження в області голови.

Без зясування зазначених обставин при наявності 2-х комісійних судово-медичних експертиз щодо причин смерті ОСОБА_7, вирок суду в частині засудження ОСОБА_6 та ОСОБА_4О . за ст. 121 ч.2 КК України не може вважатись законним та обгрунтованим, тому він підлягає скасуванню із направленням справи на додаткове розслідування., в ході якого органи досудового слідства повинні всебічно, повно та обєктивно їх перевірити.

Оскільки обвинувачення ОСОБА_4 та ОСОБА_6 за ст. 121 ч.2 КК України тісно повязане із їх обвинуваченням за ст. 296 ч.2, 162 ч. 1 КК України, свою вину у вчиненні яких вони визнають повністю, виділення справи за ст. 121 ч.2 КК України в окреме провадження неможливо, що негативно позначиться на всебічності, повноті та обєктивності слідства, вирок суду підлягає скасуванню у повному обсязі із направленням справи на додаткове розслідування.

Для цього слід детально допитати учасників злочину, свідків та виконати всі необхідні дії і залежно від встановленого вирішити питання про відповідальність винних.

Колегія суддів, з урахуванням думки прокурора щодо поданих по справі апеляцій, вважає за можливе запобіжний захід засудженим ОСОБА_4 та ОСОБА_6 змінити з утримання під вартою на підписку про невиїзд.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів ,-

УХВАЛИЛА:

Апеляції засуджених ОСОБА_5 та ОСОБА_6, захисників ОСОБА_1, ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Вирок Ріпкинського районного суду від 07 липня 2008 року щодо ОСОБА_6, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 скасувати і справу направити прокурору Чернігівської області для організації додаткового розслідування.

Запобіжний захід ОСОБА_6 та ОСОБА_4 змінити з взяття під варту на підписку про невиїзд, звільнивши їх з-під варти в залі суду

Головуючий Широян Т.А.

Суддів Трейтяк О.П. Салая Г.А.