печерський районний суд міста києва
справа № 757/2052/14-к
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2014 року Печерський районний суд м. Києва в складі:
слідчого судді: ОСОБА_1 ,
при секретарі:ОСОБА_2 ,
за участю:
особи, яка подала скаргу:ОСОБА_3 ,
слідчого:ОСОБА_4 ,
розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Києві провадження за скаргою ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Київської області юриста 2 класу ОСОБА_4 про відмову у визнанні особи потерпілою, -
В С Т А Н О В И В :

В провадження слідчого судді надійшла скарга ОСОБА_3 (далі особа, яка подала скаргу, ОСОБА_3 ) на постанову старшого слідчого першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Київської області юриста 2 класу ОСОБА_4 (далі слідчий) про відмову у визнанні особи потерпілою.
В обґрунтування скарги ОСОБА_3 зазначає, що 27.12.2013 року на виконання ухвали Печерського районного суду м. Києва від 23.12.2013 року розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000203 за її заявою про примушування її працівниками Києво-Святошинського РВ ГУ МВС України в Київській області до дачі неправдивих показів внаслідок чого вона обмовила себе у вчинені злочину. ОСОБА_3 просила визнати її потерпілою у вказаному кримінальному провадженні, проте постановою слідчого у визнання її потерпілою відмовлено. ОСОБА_3 вважає вказану постанову незаконною та просить її скасувати і зобов`язати слідчого визнати її потерпілою у кримінальному провадженні № 0000203.
Слідчим через канцелярію суду 13.02.2014 року надано матеріали кримінального провадження № 0000203.
Згідно ч. 1 ст. 107 КПК України, здійснювалось фіксування провадження технічними засобами.
В судовому засіданні ОСОБА_3 підтримала вимоги скарги з викладених у ній підстав та просила їх задовольнити.
Слідчий в судовому засіданні надав письмові заперечення на скаргу та просив в задоволені скарги відмовити.
Вислухавши пояснення особи, яка подала скаргу, слідчого, дослідивши матеріали провадження за скаргою та матеріали кримінального провадження № 0000203, слідчий суддя вважає, що скарга підлягає задоволенню, враховуючи наступне.
Слідчим суддею встановлено, що старшим слідчим першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Київської області юристом 2 класу ОСОБА_4 здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000203 за заявою ОСОБА_3 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 373 КК України.
Так, у заяві про примушування давати показання при допиті від 05.11.2013 року на підставі якої були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, ОСОБА_3 зазначає, що вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14.04.2010 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 23.06.2010 року, її було засуджено за ч. 5 ст. 185 КК України до 9 років позбавлення волі з конфіскацією майна, що перебуває у її власності. Ухвалою Верховного Суду України від 09.12.2010 року зазначені судові рішення змінено та засуджено ОСОБА_3 до 5 років позбавлення волі з конфіскацією 12 частини належного їй майна. Як на доказ вини ОСОБА_3 у вчинені злочину органи досудового слідства та суд посилались на явку з каяттям та протокол допиту її, як підозрюваної. Проте, згідно висновку спеціаліста Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз СБУ України № 184/1 від 06.08.2013 року ОСОБА_3 не є автором тексту явки з каяттям та протоколу допиту підозрюваної від 30.03.2009 року, а явка з каяттям була виконана методом переписування.

Також ОСОБА_3 у заяві від 05.11.2013 року просила визнати її потерпілою у кримінальному провадженні № 0000203.

Постановою старшого слідчого першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Київської області юриста 2 класу ОСОБА_4 від 20.01.2014 року у визнанні ОСОБА_3 потерпілою у кримінальному провадженні № 0000203 відмовлено, оскільки обставини викладені у заяві ОСОБА_3 є сумнівними, а в ході досудового розслідування зібрано достатньо очевидних підстав вважати, що будь-яка шкода ОСОБА_3 не заподіяна.

Як визначено у ст.. 110 КПК України, постанова слідчого має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи.

Відповідно до ч. 1, ч. 4 та ч. 5 ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Потерпілим не може бути особа, якій моральна шкода завдана як представнику юридичної особи чи певної частини суспільства. За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

З аналізу наведених норм слідує, що потерпілим може бути визнана особа у разі, якщо існує причинно-наслідковий зв`язок між вчиненим кримінальним правопорушенням та заподіяною особі шкодою.

Оскільки на підставі явки з каяттям та протоколу допиту ОСОБА_3 як підозрюваної, останню було засуджено, а кримінальне провадження порушено у зв`язку із тим, що вказані документи були написані ОСОБА_3 під примусом, то слідчий суддя вважає, що існує причинно-наслідковий зв`язок між злочином та спричиненою ОСОБА_3 шкодою.

Отже, слідчий дійшов помилкового висновку про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілою.

При цьому, слідчий суддя звертає увагу на те, що постанова про відмову у визнанні особи потерпілою не містить належного обґрунтування висновків слідчого.

Аналізуючи викладене, слідчий суддя вважає, що постанова старшого слідчого першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Київської області юриста 2 класу ОСОБА_4 від 20.01.2014 року про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілою у кримінальному провадженні № 0000203 є незаконною та необґрунтованою, а тому підлягає скасуванню.

Згідно ч. 2 ст. 55 КПК України, права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Отже, ОСОБА_3 визнається потерпілою з моменту подання заяви про визнання потерпілою, тобто з 05.11.2013 року.

За таких обставин, скарга ОСОБА_3 на постанову слідчого від 20.01.2014 року про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілою у кримінальному провадженні № 0000203 є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 107, 218, 303, 306, 307 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Київської області юриста 2 класу ОСОБА_4 про відмову у визнанні особи потерпілою задовольнити.

Постанову старшого слідчого першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Київської області юриста 2 класу ОСОБА_4 від 20.01.2014 року про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілою у кримінальному провадженні № 0000203 скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1