справа 274/2683/15-к провадження: 1-кп/0274/80/16
В И Р О К І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04.02.2016 року м. Бердичів
Бердичівський міськрайонний суд в складі головуючого-судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бердичеві кримінальне провадження відносно
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, українця, з професійно технічною освітою, неодруженого,, раніше судимого 14.02.2011 року Шевченківським районним судом м. Києва за ст. ст. 15 ч.2,186 ч.1 КК України до штрафу в сумі 1700 грн., штраф не сплачено, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ст. ст. 407 ч. 3, 407 ч.4 КК України,
за участю сторін: прокурора ОСОБА_4 ; обвинуваченого ОСОБА_3 ,-
В С Т А Н О В И В:
06 вересня 2014 року молодшого сержанта ОСОБА_3 призвано на військову службу під час мобілізації на особливий період ІНФОРМАЦІЯ_2 та відповідно до ст.ст. 2, 4, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» останній вважається військовослужбовцем, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період.
25 січня 2015 року наказом командира військової частини - польова пошта НОМЕР_1 № 19 молодшого сержанта ОСОБА_3 зараховано до списків особового складу військової частини та призначено на посаду старшого радіотелефоніста - лінійного наглядача відділення управління взводу управління четвертого гарматного самохідно-артилерійського дивізіону.
Відповідно до вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком громадян України. Ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначають, що військовий обов`язок встановлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення Збройних Сил України військовослужбовцями.
Так, під час проходження військової служби молодший сержант ОСОБА_3 , відповідно до положень Військової присяги та вимог ст.ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок та вимоги військових статутів.
Однак, молодший сержант ОСОБА_3 під час проходження військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, в порушення вищезазначених нормативно-правових актів, вирішив стати на злочинний шлях та, діючи умисно, самовільно залишив військову частину - польова пошта НОМЕР_1 .
Так, 20 березня 2015 року військовослужбовець військової частини -польова пошта НОМЕР_1 молодший сержант ОСОБА_3 , діючи з прямим умислом та з метою тимчасово ухилитися від військової служби, без дозволу командування військової частини та без поважних причин, маючи об`єктивні можливості для несення військової служби, самовільно залишив військову частину - польова пошта НОМЕР_1 , що дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , та до 21 квітня 2015 року проводив час на власний розсуд, службові обов`язки не виконував.
21 квітня 2015 року молодший сержант ОСОБА_3 прибув до військової частини - польова пошта НОМЕР_1 та приступив до виконання службових обов`язків.
Крім того, 15 травня 2015 року військовослужбовець військової частини - польова пошта НОМЕР_1 молодший сержант ОСОБА_3 , діючи з прямим умислом та з метою тимчасово ухилитися від військової служби, без дозволу командування та без поважних причин, маючи об`єктивні можливості для несення військової служби, самовільно залишив військову частину польова пошта НОМЕР_1 , що дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , та до 25 травня 2015 року проводив час на власний розсуд, службові обов`язки не виконував.
25 червня 2015 року молодший сержант ОСОБА_3 прибув до військової частини - польова пошта НОМЕР_1 та приступив до виконання службових обов`язків.
Крім того, 29 травня 2015 року військовослужбовець військової частини -
польова пошта НОМЕР_1 молодший сержант ОСОБА_3 , діючи з прямим
умислом та з метою тимчасово ухилитися від військової служби, без дозволу
командування та без поважних причин, маючи об`єктивні можливості для
несення військової служби, самовільно залишив військову частину - польова
пошта НОМЕР_1 , що дислокується за адресою:
АДРЕСА_2 , та до 04 червня 2015 року проводив час на власний розсуд, службові обов`язки не виконував.
04 червня 2015 року молодший сержант ОСОБА_5 прибув до військової частини - польова пошта НОМЕР_1 та приступив до виконання службових обов`язків.
Своїми умисними діями ОСОБА_3 вчинив самовільне залишення військової частини військовослужбовцем тривалістю понад один місяць, чим вчинив злочин, передбачений ст. 407 ч. 3 КК України.
Своїми умисними діями ОСОБА_3 вчинив самовільне залишення військової частини, вчинене в умовах особливого періоду, чим вчинив злочин, передбачений ст. 407 ч. 4 КК України.
В ході судового розгляду ОСОБА_3 свою вину в скоєнні злочинів визнав частково та по суті обвинувачення пояснив, що 06.09.2014 року він добровільно прийшов до військомату у м. Києві, оскільки його друзі також пішли захищати Батьківщину. Він попросився у 12 батальйон, який розташовувався в Луганській області. Далі проходив службу в Луганській області з 09.09. 2014 року по 20.11. 2014 року, де потрапив у шпиталь з гастритом та простатитом. Після цього його відправили у госпіталь м. Харкова, а потім у госпіталь м. Києва, де він проходив курс лікування. Після лікування та операції на носі не міг дихати, тому його відправили на реабілітацію. Реабілітацію проходив по місцю проживання. Його батальйон прибув на ротацію у м. Десна. Він привіз усі документи та прибув у військову частину НОМЕР_2 АДРЕСА_3 . Там йому дали відпустку на 7 чи 10 днів. Це було перед Новим роком. Поїхав у відпустку. Потім його брат потрапив у лікарню з черепно-мозковою травмою. Після відпустки 08.01.2015 року він повернувся у м. Десну. Там не було необхідності їх тримати і відпустили усіх додому та наказали, що по дзвінку знову викличуть. Через пару днів його викликали до військової частини і довели, що вони їдуть в АДРЕСА_2 . 17.01.2015 року вони прибули в Бердичів у військову частину НОМЕР_1 . 25.01.2015 року його призначили на посаду ст. радіо телефоніста лінійного наглядача. Проходив службу до 25.03.2015 року. Весь час спілкувався з мамою і зрозумів, що їй важко. Вона пенсіонерка, хворі ноги. Брату дали другу групу інвалідності. Він попросив, щоб дали відпустку, однак йому відмовили. Пояснювали, що зараз відпустку не дають. Коли йому відмовили, то в кабінеті майора Вітовського він сказав, що все одно поїде додому. Йому відповіли, що напишуть рапорт і подадуть матеріали до прокуратури. Він залишив свої дані та номер телефону і попросив, що якщо раптово щось буде треба, щоб йому повідомили. Вітовський відповів, що ніхто телефонувати йому не буде. 25 чи 26.03.2015 року він поїхав додому. Коли приїхав в м. Київ то знайшов підробіток і по можливості допомагав матері грошима та ліками. Працював не офіційно. Трохи допоміг матері і через 30 днів самостійно повернувся до військової частини та представився Вітковському. Той сказав, що він пяний і нічого фіксувати не буде. Він записав його наступного дня і вийшло, що він прибув не через 30 діб, а через 31 добу. Далі він проходив службу, ходив в наряди, пару разів їздили на полігон.
Здається в травні 2015 року знову самовільно залишив військову частину, оскільки треба було повирішувати особисті питання, оформити документи, щоб менше платити за комунальні послуги, так як учасник бойових дій. Після того як все оформив знову повернувся до військової частини. Його не було біля тижня, чи 9 днів. 09.09.2015 року звільнився за наказом.
Тих грошей, що їм платили на службі, не вистачало. В брата був важкий стан. Йому розяснювали, що за самовільне залишення військової частини передбачена кримінальна відповідальність. Однак, сімя є сімя.
Коли другий раз залишав частину то не повідомив командирів, бо знайомий їхав на Київ о 05 годині ранку. В обідню пору він зателефонував до частини і повідомив, що йому необхідно поїхати і оформити пільги.
Визнає вину частково, бо по першому епізоду йому добавили 1 день, хоча він вже знаходився в частині. Він щиро розкаюється, що так вчинив. Не мав права цього робить.
Не дивлячись на те, що обвинувачений визнав вину частково, його винуватість повністю підтверджується показами свідків та матеріалами кримінального провадження, а саме:
показами свідка ОСОБА_6 яка пояснила, що проходить службу у військовій частині польова пошта НОМЕР_1 на посаді заступник командира батареї по роботі з особовим складом 2 гаубічного самохідно артилерійського дивізіону. З обвинуваченим стосунки службові. На цій посаді вона з березня 2015 року. В її обовязки входить робота з особовим складом, утримування морального стану та бойового духу на належному рівні. Обвинувачений залишив військову частину з 15.05.2015 року та прибув назад 25.05. 2015 року. На ранковому шикуванні у 08 годині майор ОСОБА_7 перевіряв наявність особового складу в казармі і було виявлено відсутність ОСОБА_3 . Після цього розпочали пошук, шукали по території частини, телефонували йому, однак абонент був поза зоною досяжності. Також шукали його за межами військової частини в районі „Червоної гори. Вона особисто телефонувала його матері, однак звязок був відсутній. ОСОБА_7 рапортом зробив доповідь командиру частини та на оперативне командування „ ІНФОРМАЦІЯ_3 . Три дні вони шукали обвинуваченого, однак не змогли знайти. Після цього подали довідки на військомат та військову службу правопорядку. За 10 днів результатів ніяких не було, а 25.05.2015 року ОСОБА_3 повернувся до військової частини.
Зі слів обвинуваченого він знаходився по місцю проживання за сімейними обставинами, однак подробиць не розповідав.
29.05.2015 року о 12 годині було шикування, на якому знову не було обвинуваченого. Його знову почали шукати, телефон не відповідав. ОСОБА_8 телефонував мамі обвинуваченого. Вона сказала, що попереджала сина, що треба повертатися, однак він не реагував. 04.06.2015 року обвинувачений повернувся до частини та пояснив, що знову був по місцю проживання за сімейними обставинами. Дозволу залишати частину він не запитував.
У випадку коли особа, яка залишила військову частину, прибуває до частини, то в той же день її ставлять наказом на котлове забезпечення. Інколи обвинувачений сперечався з керівництвом, однак під кінець служби виконував обовязки належним чином. Їй особисто про проблеми в сімї ОСОБА_3 не повідомляв;
показами свідка ОСОБА_9 яка пояснила, що обвинувачений її син, стосунки нормальні. 4 січня 2015 року побили її старшого сина. Він був місяць у лікарні, 7-8 днів непритомний в реанімації. Його виписали, побув місяць за місцем проживання і знову поклали в лікарню. Після цього вона збирала документи на комісію. Дали 2 групу інвалідності. Стан здоровя поганий, він пересувається з милицями. У 2015 році обвинувачений приїжджав частіше, бо брат був ще лежачий. Син приносив братові і гроші і ліки. У 20 числах березня син знаходився по місцю проживаннябув дома. Допомагав їй носити старшого сина. Один раз здається був протягом тижня, але точно вона не памятає. Не памятає, чи був у травні. За весну здається 4-5 разів син приїжджав додому. Він працював в м. Києві і заробляв гроші. Коли це було, свідок не памятає. Це було весною 2015 року.
Син добровільно пішов до Збройних Сил України. Він був невдоволений, що його не відправляють на передову. Він добра дитина, все їй допомагає. Коли він приїхав другий раз, то необхідно було зібрати документи, щоб менше платити за комунальні послуги. Після того як йому зателефонували з військової частини син поїхав назад;
витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_3 за № 19 від 25.01.2015 року, відповідно до якого військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період молодшого сержанта ОСОБА_3 , який прибув із військової частини-польова пошта НОМЕР_4 АДРЕСА_3 , з 25 січня 2015 року зарахували до списків особового складу частини та на всі види забезпечення, зняли з котлового забезпечення військової частини-польова пошта НОМЕР_4 з 25 січня 2015 року та зарахували на котлове забезпечення частини з 25 січня 2015 року. Призначили на посаду старшого радіо телефоніста - лінійного наглядача відділення управління взводу управління четвертого гарматного самохідно-артилерійського дивізіону, ВОС-423842А.
Вважається, що з 25 січня 2015 року справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою, встановлено оклад за посадою 605 гривень на місяць (т. 1 а. п. 17);
повідомленням т.в.о. командира військової частини НОМЕР_1 від 31.03.2015 року про відсутність на службі без поважних причин військовослужбовця ОСОБА_3 з 20 березня 2015 року. На телефонні дзвінки військовослужбовець відповідає, що знаходиться за місцем проживання, прибути до частини відкрито відмовляється (т. 1 а. п. 10);
актом проведення службового розслідування відносно старшого радіо телефоніста - лінійного наглядача відділення управління гарматного самохідно-артилерійського дивізіону молодшого сержанта ОСОБА_3 щодо відсутності на службі з 20 березня 2015 року, відповідно до якого даний випадок стався внаслідок особистої недисциплінованості та безвідповідальності, низької виконавчої дисципліни старшого радіо телефоніста - лінійного наглядача відділення управління гарматного самохідно - артилерійського дивізіону молодшого сержанта ОСОБА_3 та порушення ним вимог статей 11, 14, 16, 127, 128 Статуту Внутрішньої служби ЗС України (т. 1 а. п. 12, 13);
рапортом т.в.о. командира ГСАД ОСОБА_10 про відсутність ОСОБА_11 на військовій службі з 20.03.2015 року (т.1 а. п. 14);
довідкою про відсутність на службі без поважних причин військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період старшого радіо телефоніста - лінійного наглядача відділення управління 4 гарматного самохідно-артилерійського дивізіону військової частини - польова пошта НОМЕР_1 молодшого сержанта ОСОБА_3 , відповідно до якої 20 березня 2015 року від т.в.о. командира 4 гарматного самохідно-артилерійського дивізіону майора ОСОБА_10 надійшла доповідь про відсутність на службі без поважних причин молодшого сержанта ОСОБА_3 старшого радіо телефоніста - лінійного наглядача відділення управління 4 гарматного самохідно-артилерійського дивізіону військової частини - польова пошта НОМЕР_1 призваного по мобілізації на особливий період. На телефонні дзвінки відповідає, що знаходиться за місцем проживання, прибути до частини відкрито відмовляється.
Вжиті заходи - надана доповідь по команді. Службове розслідування призначено відповідно до наказу командира військової частини - польова пошта НОМЕР_1 від 20.03.2015р. № 548 заступнику командира 4 гарматного самохідно-артилерійського дивізіону майору ОСОБА_12 (т. 1 а. п. 15);
витягом з наказу командира військової частини польова пошта В НОМЕР_5 за № 623 від 30.03.2015 року, відповідно до якого за особисту недисциплінованість, відсутність на службі без поважних причин, порушення ним вимог статей 11, 14, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби ЗС України молодшому сержанту ОСОБА_3 оголошено сувору догану та позбавлено премії повністю за підсумками роботи у березні 2015 року (т. 1 а .п 16 );
витягом з наказу командира військової частини польова пошта В НОМЕР_5 за № 95 від 21.04.2015 року, відповідно до якого військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період молодшого сержанта ОСОБА_3 , що перебуває в розпорядженні командира частини, вважати таким, що з 21 квітня 2015 року повернувся після самовільного залишення розташування військової частини, зарахований на котлове забезпечення частини з 22 квітня 2015 року, поновлено виплату грошового забезпечення з 21 квітня 2015 року (т. 1 а. п. 18);
витягом з наказу командира військової частини польова пошта В НОМЕР_5 за № 115 від 15.05.2015 року, відповідно до якого військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період молодшого сержанта ОСОБА_3 вважати таким, що самовільно залишив розташування частини з 15.05.2015 року, знятий з котлового забезпечення частини з 16.05.2015 року (т. 2 а. п. 26);
витягом з наказу командира військової частини польова пошта В НОМЕР_5 за № 123 від 25.05.2015 року, відповідно до якого військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період молодшого сержанта ОСОБА_3 радіо телефоніста відділення управління взводу управління командира п`ятої гаубичної самохідно-артилерійської батареї другого гаубичного самохідно-артилерійського дивізіону, вважати таким, що повернувся після самовільного залишення частини 25 травня 2015 року, зарахувати на котлове забезпечення частини з 26 травня 2015 року (т. 2 а. п. 27);
витягом з наказу командира військової частини польова пошта В НОМЕР_5 за № 127 від 29.05.2015 року, відповідно до якого військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період молодшого сержанта ОСОБА_3 вважати таким, що самовільно залишив розташування частини з 29.05.2015 року, знятий з котлового забезпечення частини з 29.05.2015 року (т. 2 а. п. 28);
витягом з наказу командира військової частини польова пошта В НОМЕР_5 за № 131 від 04.06.2015 року, відповідно до якого військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період молодшого сержанта ОСОБА_3 радіо телефоніста відділення управління командира взводу управління командира п`ятої гаубичної самохідно-артилерійської батареї другого гаубичного самохідно-артилерійського дивізіону вважати таким, що повернувся після самовільного залишення частини 04 червня 2015 року, зарахувати на котлове забезпечення частини з 05 червня 2015 року (т. 2 а. п. 29);
витягом з наказу командира військової частини польова пошта В НОМЕР_5 за № 945 від 15.05.2015 року, відповідно до якого на підставі довідки про відсутність на службі військовослужбовця за вихідним № 3306 від 15.05.2015 року по факту відсутності на службі військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період другого гаубичного самохідно-артилерійського дивізіону молодшого сержанта ОСОБА_3 призначено службове розслідування (т. 2 а. п. 30);
актом службового розслідування відносно відсутності на службі без поважних причин з 15.05. 2015 року військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період молодшого сержанта ОСОБА_3 від 01.06.2015 року, відповідно до якого даний випадок стався внаслідок особистої недисциплінованості молодшого сержанта ОСОБА_3 , який своїми діями порушив вимоги статей 11,12,14 Статуту внутрішньої служби ЗС України та статей 1-4 Дисциплінарного статуту ЗС України (т. 2 а. п. 31-33).
Дослідивши усі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_3 в скоєні злочину.
Суд знаходить вину ОСОБА_3 у самовільному залишенні військової частини військовослужбовцем тривалістю понад один місяць, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ст. 407 ч. 3 КК України, повністю доведеною.
Вину ОСОБА_3 у самовільному залишенні військової частини, вчиненому в умовах особливого періоду, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ст. 407 ч.4 КК України, повністю доведеною.
Призначаючи міру покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів - злочини середньої тяжкості та тяжкий, особу винного, який за місцем проходження служби характеризується негативно, раніше судимий.
Обставиною, що відповідно до ст. 66 ч.1 п.1 КК України пом`якшує покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття.
Обставинами, що відповідно до ст. 67 ч.1 п.1 КК України обтяжують покарання обвинуваченому, суд визнає вчинення злочину повторно та рецидив злочинів.
На підставі наведеного, суд приходить до висновку про призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі. Відповідно до ст. 70 ч.1 КК України остаточне покарання обвинуваченому суд призначає за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим.
Покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 14.02.2011 року у виді штрафу підлягає самостійному виконанню.
Цивільний позов у провадженні не заявлено. Процесуальних витрат немає.
Керуючись ст.ст. 369- 371, 373- 374 КПК України, суд, -
визнати винуватим ОСОБА_3 у скоєні злочинів, передбачених ст.ст. 407 ч. 3, 407 ч. 4 КК України, та призначити йому покарання:
за ст. 407 ч. 3 КК України 2 роки позбавлення волі;
за ст. 407 ч. 4 КК України 3 роки позбавлення волі.
На підставі ст. 70 ч.1 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_3 до відбуття 3 роки позбавлення волі.
Покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 14.02.2011 року у виді штрафу підлягає самостійному виконанню.
До вступу вироку в законну силу міру запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 не обирати.
Строк відбуття покарання обвинуваченому рахувати з моменту приведення вироку до виконання.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий ОСОБА_1