Справа № 362/821/13-к Головуючий у І інстанції Свінціцька
Провадження № 11-кп/780/235/13 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 37 19.06.2013
УХВАЛА

Іменем України

19 червня 2013 року суддя судової палати в кримінальних справах Апеляційного суду Київської області ЗАГОРУЙКО В.В., розглянувши змінену апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_2 від 13.06.2013 року стосовно ОСОБА_3,

В С Т А Н О В И В:

Згідно з вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області від 15 квітня 2013 року, ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, та призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України, його звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, з встановленням іспитового строку - 2 роки 6 місяців.

Не погоджуючись з даним вироком, старшим прокурором Васильківської прокуратури ОСОБА_2 подано апеляційну скаргу, в якої він просить вирок скасувати, та постановити свій вирок, яким призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді 5 років позбавлення волі.

Вивчивши матеріали судової справи, та апеляційну скаргу прокурора, суд знайшов її такою, що не відповідає вимогам ст. 396 КПК України, та надав прокурору строк для виправлення недоліків 7 днів з дня отримання ухвали.

Згідно наявного поштового повідомлення, ухвалу суду від 01 червня 2013 року прокурор отримав 04 червня 2013 року, однак станом на 13 червня 2013 року жодних повідомлень, змін або доповнень до апеляційної скарги до суду від нього не надійшло.

В звязку з викладеним, апеляційна скарга ухвалою суду від 13 червня 2013 року була повернута автору.

Однак 18 червня 2013 року до Апеляційного суду Київської області надійшла змінена апеляційна скарга прокурора Галузінського М.О., датована 11 червня 2013 року, та здана на пошту в цей же день, тобто строк, встановлений судом на виправлення недоліків, прокурором не пропущено.

Розглянувши нову редакцію апеляційної скарги, суд приходить до переконання, що всі недоліки первинної апеляційної скарги прокурором усунуті не були, тобто вимоги ухвали від 01.06.2013 року ним не виконано.

Так, мотивуючи у зміненій скарзі необхідність застосування до ОСОБА_3 реального покарання, автор апеляційної скарги знову ж таки переписав дані, яки були покладені в основу вироку при призначенні покарання винному, але вказано, що судом вони належним чином не враховані. В чому саме полягає, нібито, помилка суду автором не вказано. Навівши вказані вище доводи, прокурор прийшов до непередбачуваного висновку про те, що винна особа має бути притягнута до кримінальної відповідальності та понести відповідне покарання, і що тільки в цьому випадку буде виконано завдання кримінального судочинства та досягнуто його мету, а принцип невідворотності покарання буде утверджено.

Вказана вимога може бути застосована лише при виправдовувальному вироку суду, однак стосовно ОСОБА_3 винесено обвинувальний вирок, він притягнутий до кримінальної відповідальності, та йому призначено покарання, передбачене Кримінальним Кодексом України.

До того ж, на підставі висунутих доводів, прокурор просить суд вирок стосовно ОСОБА_3 скасувати О.С. у звязку з неправильним застосуванням кримінального закону та невідповідністю висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження. В чому саме полягає ця невідповідність прокурором не вказано, але автор вимагає призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Стаття 415 КПК України, на яку посилається прокурор, дійсно передбачає випадки, коли апеляційний суд вправі скасувати вирок суду, та призначити новий розгляд у суді 1-ї інстанції. Але ця стаття закону передбачає вичерпний перелік підстав для цього, а саме:

1. встановлено порушення, передбачені п.п. 2,3,4,5,6,7 частини другої ст. 412 КПК;

2. в ухваленні судового рішення брав участь суддя, якому було заявлено відвід;

3. судове рішення ухвалено чи підписано не тим складом суду, який здійснював судовий розгляд.

Як вбачається з тексту апеляційної скарги прокурора (як первинної, так і зміненої), жодних підстав, з вказаних у статті 415 КПК України, прокурором не наведено взагалі, що може свідчити виключно про досить вільне трактування прокурором змісту процесуального закону.

Таким чином, апеляційна скарга прокурора не тільки не вмотивована належним чином, але і містить вимоги, яки явно суперечать діючому законодавству.

За таких обставин апеляційний суд позбавлений можливості її розглянути, і, оскільки прокурором вимоги ухвали Апеляційного суду від 01.06.2013 року не виконані, і суд приходить до переконання про необхідність повернення скарги автору.

На підставі викладеного та керуючись ст. 399 КПК України, суддя апеляційного суду Київської області,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу старшого прокурора Васильківської міжрайонної прокуратури ОСОБА_2 від 11.06.2013 року на вирок Васильківського міськрайонного суду Київської області від 15 квітня 2013 року стосовно ОСОБА_3 повернути вказаному прокурору.

СУДДЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ ОСОБА_1