ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 жовтня 2015 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_5 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Комсомольському, Готвальдовського району, Харківської області,громадянина України, маючого середню освіту, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: Вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 12.01.2015 року за ч. 1 ст. 263 КК України до 3 років позбавлення волі, з випробуванням на 2 роки;

у вчинені злочину , передбаченого ч.1 ст.187 КК України
в с т а н о в и в:
13 вересня 2015 року, приблизно о 12-00 годині ОСОБА_5 , знаходячись в районі будинку № 14 по вул. Березинській в м. Дніпропетровську, побачив раніше йому незнайому гр. ОСОБА_6 , яка тримала у руці мобільний телефон, з ціллю нападу з метою заволодіння чужим майном, обвинувачений прослідував за потерпілою у під`їзд будинку АДРЕСА_2 , де приставивши до грудної клітини потерпілої раніше заготовлений ним ніж та погрожуючи застосуванням насильства, яке є небезпечним для життя чи здоров`я, заволодів її майном - мобільним телефон «Iphone 5»,- вартістю 7 880.4 грн., з яким з міста вчинення злочину втік.

Обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України визнав у повному обсязі, щиро розкаявся та пояснив, що скоїв злочин за обставин, викладених у обвинувальному акті. Викрадений телефон бажав продати, але був затриманий працівниками міліції які вилучили телефон.

Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилася, її представник у письмовій заяві просив розглянути справу у її відсутність.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд, за згодою всіх учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого. При цьому судом з`ясовано чи правильно учасники судового провадження розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 повинен нести кримінальну відповідальність за напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій).

Дії обвинуваченого суд кваліфікує за ч. 1 ст. 187 КК України.

При призначенні покарання ОСОБА_5 , суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого діяння, а саме те, що відповідно до ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 1 ст. 187 КК України віднесений до тяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого, який характеризується посередньо, вчинив злочин під час відбування покарання з випробуванням.

Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_5 є щире каяття, відшкодування шкоди, заподіяної злочином.

Приймаючи до уваги вищевикладене, характер та обставини вчинених діянь, наявність пом`якшуючих покарання обставин, суд вважає за необхідне призначити мінімальне покарання передбачене санкцією ч. 1 ст. 187 КК України, із застосуванням ст. 71 КК України.

Витрати, пов`язані з залученням експертів в кримінальному провадженні, підлягають стягненню з обвинуваченого відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України.

Питання про речові докази підлягає вирішенню в порядку ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 366-368, 371, 374, 376, 395 КПК України, суд, -

У х в а л и в :
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України та призначити йому покарання у виді трьох років позбавлення волі.

У відповідності з ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 12.01.2015 року за ст. 263 ч.1, ст. 75 КК України, остаточно призначивши ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі строком на три роки і один місяць.

Строк покарання ОСОБА_5 обчислювати з моменту затримання - 13 вересня 2015 року.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 до вступу вироку в законну силу залишити без змін.

Речові докази: мобільний телефон марки «Iphone 5 16 GB», який знаходяться на зберігання у потерпілої, залишити у ОСОБА_6 , ніж- знищити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави судові витрати за проведення судово-товарознавчої та дактилоскопічної експертиз у розмірі 368,40 грн.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя