печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2014 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність працівників Генеральної прокуратури України, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення та зобов`язати вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою в порядку ст.ст. 303, 304 КПК України на бездіяльність працівників Генеральної прокуратури України, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяв про злочин № 327-С, № 327 та зобов`язати вчинити дії.

В обґрунтування доводів скарги ОСОБА_3 посилається на те, що він звернувся до Генеральної прокуратури України з заявами про злочин № 327-С, № 327. Відомості за зазначеною заявою не були внесені в ЄРДР. Посилаючись на вищезазначені обставини та положення ст.ст. 303, 304 КПК України, ОСОБА_3 просить зобов`язати Генеральну прокуратуру України внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявами про злочин № 327-С, № 327.

Заявник та прокурор в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, заявник про причини неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи у його відсутність не надходило, прокурор подав заперечення на скаргу та заяву про розгляд скарги у його відсутність.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 3 стаття 306 КПК України, відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи, що заявник та прокурор не з`явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, заявник про причини неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи у його відсутність не надходило, прокурор подав заперечення на скаргу та заяву про розгляд скарги у його відсутність, що є проявом принципу диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті скарги без його участі в судовому засіданні на підставі наявних доказів.

Вивчивши скаргу та матеріали справи приходжу до наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_3 звернувся до Генеральної прокуратури України з заявами про злочин № 327-С, № 327, які були зареєстровані в Генеральній прокуратурі України. Після чого, з дотриманням територіального принципу, направлена до прокуратури м. Києва.

Згідно з ч. 4 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Системний аналіз вищезазначеного положення закону дає підстави для висновку, що слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення, що і було зроблено працівниками Генеральної прокуратури України.

Крім того, згідно з п. 3.8 наказу Генерального прокурора України №125 від 03.12.2012 «Про затвердження Інструкції про порядок приймання, реєстрації та розгляду в органах прокуратури України заяв, повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення», заяви, повідомлення про вчинені кримінальні правопорушення, що надійшли до міських, районних, міжрайонних, районних у містах та прирівняних до них прокуратур, прокуратур обласного рівня, але вчинені на території іншого міста, району, району в місті, області, за дорученням керівника цих прокуратур або керівника структурного підрозділу прокуратури обласного, міського рівня з дотриманням територіального принципу, направляються до відповідної прокуратури через прокуратуру вищого рівня.

Таким чином, службовими особами Генеральної прокуратури України, уповноваженими на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, було прийнято та зареєстровано заяви ОСОБА_3 про злочин № 327-С, № 327. Після чого, дії Генеральної прокуратури України щодо направлення заяв ОСОБА_3 про злочин № 327-С, № 327 до прокуратури м. Києва за територіальним принципом, відповідали вищезазначеним положенням закону та наказу Генерального прокурора України №125 від 03.12.2012, а відтак, не вбачається підстав для задоволення скарги.

Керуючись ст.ст. 303, 305-307, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність працівників Генеральної прокуратури України, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення та зобов`язати вчинити дії відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1