Справа №: 1-413/11
ВИРОК

Іменем України

"19" вересня 2011 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської

області в складі:

головуючого судді Тимченко Л.М.

при секретарі Міщенко С.А.

з участю прокурора Рубана В.В..

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Олександрії кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, росіянина, громадянина України, військовозобовязаного, ІНФОРМАЦІЯ_3, мешкає без реєстрації в м. Олександрія, Кіровоградської області, вул. Культурна, 98-а, зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_4, не одруженого, раніше судимого:

31.03.2010 року Олександрійським районним судом за ст. 186, ч.1 КК України до 200 годин громадських робіт;

у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 ухилявся від відбування покарання у вигляді громадських робіт, будучи засудженим до цього покарання.

Злочин скоєно за таких обставин.

31 березня 2010 року ОСОБА_1 був засуджений Олександрійським міськрайонним судом за ч. 1 ст. 186 КК України до покарання у виді 200 годин громадських робіт. Незважаючи на необхідність та обовязковість виконання покарання, не повязаного із позбавленням волі, ОСОБА_1 систематично, умисно ухилявся від його відбування, не реагуючи на виклики та попередження про притягнення до кримінальної відповідальності в разі ухилення від відбування громадських робіт, які направлялись йому КВІ. Злісно ухиляючись від явки на реєстрацію до КВІ, діючи умисно, в порушення умов та порядку відбування покарання, без повідомлення КВІ змінив своє місце проживання і незважаючи на неодноразові виклики в червні 2010 року без поважних на те причин, на реєстрацію до Олександрійського МРВ КВІ не зявлявся, умисно не отримавши направлення для виконання вироку, тобто для відпрацювання громадських робіт. Продовжуючи свої протиправні дії, направлені на ухилення від відбуття покарання у виді громадських робіт, ОСОБА_1 до цього часу не приступив до відпрацювання громадських робіт і не зявився на реєстрацію з 26 травня 2010 року до цього часу.

Підсудний вину свою визнав

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 свою вину у скоєнні інкримінованого йому злочині визнав повністю, у скоєному щиро каявся і повністю підтвердив викладені вище обставини, уточнивши суду, що злочин скоїв тому, що він мав роботу, яку начебто не міг залишити, стверджує, що він працював щодня - щоб мати кошти на існування. Запевняє суд, що більше такого не станеться.

Крім повного визнання підсудним своєї вини, його вина у скоєнні інкримінованого йому злочину в повній мірі доведена зібраними у справі доказами, дослідження яких і перевірка здійснювалась судом в порядку, передбаченому ст.ст. 299, 301-1 КПК України.

Оцінюючи зібрані і досліджені у справі докази, суд вважає, що вина підсудного доведена повністю, дії підсудного ОСОБА_1 суд кваліфікує за ч.2 ст.389 КК України, як ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт особою, засудженою до цього покарання. Ухилення виразилося в тому, що підсудний не зявлявся на реєстрацію до КВІ та змінив місце свого проживання.

Суд враховує, що підсудний скоїв злочин невеликої тяжкості, який довів до кінця.

Призначаючи підсудному покарання суд враховує характер, ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який має постійне місце проживання без реєстрації, за місцем проживання характеризується посередньо, просить суд врахувати, що він має на утриманні дитину, офіційно не працює, запевняє суд, що зробив для себе належні висновки на майбутнє.

Обставини, що помякшують покарання суд вважає щире каяття підсудного, його добровільні правдиві покази в ході досудового слідства і в суді, що допомогли встановити істину у справі, збитки від злочину не настали.

Обставини, що обтяжують покарання, суд вважає рецидив злочину.

Суд приймає до уваги, що підсудний має не зняту та не погашену судимість, скоїв злочин в період ухилення від відбування покарання, будучи засудженим Олександрійським міськрайонним судом 31 березня 2010 року за ст. 186 ч.1 КК України до 200 годин громадських робіт.

Сукупність доказів у справі свідчить про те, що ОСОБА_1 на шлях виправлення не став. Суд вважає необхідним відповідно до ст. 65 КК України призначити більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин та відповідно до ст. 71 КК України до призначеного покарання приєднати не відбуту частину покарання за попереднім вироком.

Відповідно до ст. 72 КК України менш суворий вид покарання суд переводить у

більш суворий виходячи із співвідношення одному дню позбавлення волі чи арешту

відповідає вісім годин громадських робіт. Не відбутий строк покарання 200 годин

громадських робіт складає 25 днів арешту.

З урахуванням викладених обставин та враховуючи запевнення підсудного, що він більше скоювати злочин не буде, та просить не карати його суворо, суд вважає необхідним призначити підсудному покарання саме в умовах ізоляції його від суспільства, що є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

У справі не був заявлений цивільний позов.

Судові витрати у справі відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.299, 301-1, 321-324 КПК України, суд, -

З а с у д и в :

ОСОБА_1 визнати винним за ч.2 ст. 389 КК України, і призначити покарання у виді арешту строком на один місяць.

Відповідно до ст. 71 КК України до призначеного покарання повністю приєднати невідбуте покарання за попереднім вироком Олександрійського міськрайонного суду від 31 березня 2010 року за ст. 186 ч.1 КК України -- 25 днів арешту і остаточно призначити ОСОБА_1 покарання за сукупністю вироків у виді арешту строком на один місяць 25 днів.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід засудженому ОСОБА_1

Васильовичу підписку про невиїзд - залишити без змін.

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Кіровоградської області через Олександрійський міськрайонний суд ОСОБА_1 протягом 15 діб з моменту вручення йому копії вироку, іншими учасниками процесу протягом 15 діб з моменту проголошення вироку.

Суддя: