17.08.2015 Справа № 756/9414/15-к
№ 1-кп/756/729/15
№ 756/9414/15-к
У Х В А Л А
підготовчого судового засідання
17 серпня 2015 року Оболонський районний суд м.Києва

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

захисника ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

провівши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві підготовче судове засідання у кримінальному провадженні №0003292 за обвинувальним актом стосовно обвинуваченої

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Києва, гр.України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , такої, що не має судимості згідно ст.89 КК України,

що обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень- злочинів, передбачених ч.2 ст.307, ч.2 ст.309 КК України,

В С Т А Н О В И В :
14.08.2015р. до Оболонського районного суду м. Києва від прокурора надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003292 відносно ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.307, ч.2 ст.309 КК України.

14.08.2015 року ухвалою суду вказане кримінальне провадження призначено до підготовчого судового засідання.
В підготовчому судовому засіданні прокурор, захисник та обвинувачена просили призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту.

Заслухавши учасників судового провадження, суд вважає, що обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору з наступних підстав.

Так, згідно п.3 ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього кодексу.

Дослідивши наданий прокурором обвинувальний акт, суд вважає, що останній не відповідає вимогам чинного кримінального процесуального законодавства України з огляду на наступне.

Так, згідно п.5 ч.2 ст.291 КПК України, обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.
У відповідності до ч. 1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться не в межах повідомлення особі про підозру, а в межах висунутого їй обвинувачення відповідно до обвинувального акту, який є важливим процесуальним документом і основою для захисту обвинуваченого в суді.
Європейський суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» від 09 жовтня 2008 року зазначив, що у тексті підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (рішення від 19.12.1989 у справі «Камасінскі проти Австрії» № 9783/82, п. 79). Крім того, Суд констатував, що положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду ( рішення від 25.03.1999 у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», п.52).
Проте, під час підготовчого судового засідання встановлено, що обвинувальний акт в даному кримінальному провадженніне відповідає вимогам ст. 291 КПК України.
Так, викладене у вказаному акті формулювання обвинувачення є неконкретним.

Зокрема, у викладі формулювання обвинувачення по епізоду від 06.04.2015 р. вказано, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачується у тому, що у невстановлений досудовим розслідуванням час, день та місці незаконно придбала особливо небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований з метою збуту, який незаконно зберігала за місцем свого проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , з метою збуту.

У подальшому, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 06.04.2015, близько 14год. 00 хв., знаходилася за місцем свого проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 . В той час ОСОБА_5 зателефонував ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (який діяв на підставі ст. 5 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними»), з метою придбання у ОСОБА_5 особливо небезпечного наркотичного засобу - опію ацетильованого.

В той час у ОСОБА_5 виник умисел, спрямований на незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу - опію ацетильованого.

Таким чином, з формулювання обвинувачення не вбачається, коли саме у ОСОБА_5 виник умисел, спрямований на незаконний збут опію ацетильованого: в момент придбання, чи телефонної розмови з ОСОБА_6 .

Крім того, викладена у вказаному акті правова кваліфікація кримінального правопорушення не відповідає викладеному у даному акті формулюванню обвинувачення.

Так, згідно п.2 ч.1 ст.91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Однак, в порушення викладених вимог, у викладі формулювання обвинувачення по епізоду від 05.05.2015 р. не вказано мети придбання наркотичного засобу.

При цьому, згідно правової кваліфікації кримінального правопорушення, ОСОБА_5 інкримінується, що вона своїми умисними діями, які виразились у незаконному придбанні та зберіганні без мети збуту наркотичного засобу, особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. 307 КК України, вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 309 КК України.

Крім того, у викладі формулювання обвинувачення вказано, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачується в тому, що у невстановлений досудовим розслідуванням час, день та місці будучи особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. 307 КК України, повторно незаконно придбала особливо небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований, без мети збуту, який будучи особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. 307 КК України, повторно незаконно зберігала за місцем свого проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , без мети збуту.

28.05.2015, приблизно, о 14 год. 00 хв., працівниками Оболонського РУ ГУ МВС України в м. Києві за місцем проживання та реєстрації ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 , проведено обшук, під час якого виявлено та вилучено наступні речі: грошові кошти, отримані останньою за незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу - опію ацетильованого та медичний шприц об`ємом 2 мл. із залишками рідини та два фрагменти вати із з нашаруваннями рідини коричневого кольору, які ОСОБА_5 , будучи особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. 307 КК України, у невстановлені досудовим розслідуванням час, день та місці повторно придбала у невстановленої досудовим розслідуванням особи, для власного вживання, без мети збуту, та повторно зберігала за місцем свого проживання.

При цьому, згідно правової кваліфікації кримінального правопорушення, ОСОБА_5 не інкримінується придбання вказаного наркотичного засобу.
За таких обставин, обвинувачення, викладене у обвинувальному акті, є незрозумілим та неконкретним.
Однак, відповідно до вимог кримінального процесуального закону, зокрема ст.ст. 277, 291 КПК України, обвинувачення має бути логічним та конкретним, виходячи з об`єктивно встановлених обставин кримінального правопорушення.

За таких обставин, суд вважає, що призначення справи до судового розгляду на підставі даного обвинувального акту суперечитиме загальним засадам кримінального провадження, у тому числі, й забезпеченню права на захист, оскільки, відповідно до ст.42 КПК України, обвинувачені мають право знати у вчиненні яких кримінальних правопорушень їх обвинувачують.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні підлягає поверненню прокурору, як такий, що не відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 314 КПК України суд, -

У Х В А Л И В :
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0003292 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.307, ч.2 ст.309 КК України повернути прокурору у зв`язку з невідповідністю обвинувального акту вимогам КПК України.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Оболонський районний суд м. Києва протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1