Справа № 301/1797/15-к
А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

22.10.2015 м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого) ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , при секретарі- ОСОБА_4 , з участю прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , розглянувши апеляційну скаргу прокурора прокуратури Іршавського району на ухвалу Іршавського районного суду Закарпатської області від 24.09.2015 року про повернення прокурору обвинувального акту щодо ОСОБА_6 ,
в с т а н о в и в :
даною ухвалою суду обвинувальний акт щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого за ч.2 ст. 125 КК України, повернуто прокурору прокуратури Іршавського району внаслідок його невідповідності вимогам ст.291 КПК України для усунення виявлених недоліків.
Згідно обвинувального акту ОСОБА_6 10.08.2015 року близько 20.00 години, знаходячись біля будинку АДРЕСА_1 , під час словесної суперечки з ОСОБА_7 , діючи умисно, на грунті раптово виниклих неприязних відносин наніс останньому біля трьох ударів правою рукою затиснутою в кулак в область голови, в результаті чого спричинив ОСОБА_7 легкі тілесні ушкодження у вигляді : синця шкірних покровів лобного горба зліва, синця шкірних покровів спинки носа та внутрішнього куту лівого ока, синця шкірних покровів величної ділянки зліва, синця шкірних покровів тім`яної ділянки зліва. При обстеженні та лікуванні в «КЗ Іршавська РЛ» було діагностовано: КТ. ЗЧМТ. Струс головного мозку. Множинні забої волосистої частини голови, які згідно висновку судово-медичного експерта №370 від 19.08.2015 за ступенем тяжкості кваліфікуються , як легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я тривалістю понад 6 днів, але не більше 21 дня.
В обвинувальному акті щодо ОСОБА_6 також зазначено, що в ході проведення досудового розслідування встановлено, що в даному інциденті приймав участь і неповнолітній ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який дерев`яною палицею також спричинив ОСОБА_7 тілесні ушкодження
В ухвалі суду зазначено, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ч. 2 ст. 291 КПК України, оскільки не містить відомостей про кількість ударів нанесених потерпілому ОСОБА_6 , а також кількість ударів, нанесених неповнолітнім, що має значення для з`ясування фактичних обставин справи та правильної кваліфікації дій обвинуваченого в залежності від тяжкості заподіяних тілесних ушкоджень.
Крім того, судом визнано, що в обвинувальному акті не наведено мотивів виділення в окреме провадження матеріалів відносно неповнолітнього ОСОБА_6 та не обґрунтовано чи не може це негативно вплинути на повноту досудового розслідування та судового розгляду, а також не зазначено чи підлягає ОСОБА_6 відповідальності за ст.304 КК України.
Із посиланням на покази потерпілого ОСОБА_7 , допитаного судом в підготовчому судовому засіданні, суд зробив висновок про відсутність у нього неприязнених відносин з ОСОБА_6 до події, яка сталася 10 серпня 2015 року та зроблено припущення про наявність хуліганського мотиву при вчиненні правопорушення. Таким чином, суд першої інстанції прийшов до висновку, що зазначена в обвинувальному акті кваліфікація діянь ОСОБА_6 є невірною.
В ухвалі також вказано, що в обвинувальному акті щодо ОСОБА_6 допущено не припустимі при викладенні змісту обвинувачення скорочення у вигляді «КТ», «ЗЧМТ», а доданий до обвинувального акту реєстр матеріалів досудового розслідування, на думку суду, не містить відомостей про види заходу забезпечення кримінального провадження, дату, строк його застосування.
Прокурор, який затвердив обвинувальний акт в апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу Іршавського районного суду від 24 вересня 2015 року та призначити новий розгляд даного кримінального провадження у суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.
Свої апеляційні вимоги прокурор обґрунтовує тим, що в обвинувальному акті викладено всі фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, зокрема зазначені: час, місце, спосіб скоєння та мотив кримінального правопорушення, в тому числі і кількість нанесених ОСОБА_6 ударів потерпілому, їх локалізацію, а також те, що саме ці тілесні ушкодження згідно висновку експерта №370 від 18.08.2015 року, призвели до короткочасного розладу здоров`я ОСОБА_7 та кваліфіковані як легкі тілесні ушкодження.
Крім того прокурор посилається на те, що в порушення вимог ст. 314 КПК України, суд першої інстанції у підготовчому судовому засіданні провівши допит обвинуваченого та потерпілого, фактично вдався до вирішення питання доведеності вини обвинуваченого, чим допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону. Відтак вважає, що, приймаючи рішення про повернення обвинувального акту прокурору, суд не дотримався положень ст. 314 КПК України, у зв`язку із чим ухвала суду підлягає скасуванню.
Від інших учасників апеляційних скарг не надходило.
Заслухавши доповідь судді, промову прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги, пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 , який вважає ухвалу суду незаконною, перевіривши матеріали судового провадження з обвинувальним актом та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, виходячи з таких мотивів.
Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Вичерпні вимоги до обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування викладені в ст. 291 КПК України.
Відповідно до ч. 2 ст.291 КПК України, обвинувальний акт повинен обов`язково містити відомості, які передбачені п.п.1-9 цієї частини, і, зокрема, анкетні відомості кожного обвинуваченого ( прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті ( частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
За ст. 109 КПК України реєстр матеріалів досудового розслідування повинен містити: номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення; реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування; вид заходу забезпечення кримінального провадження, дату і строк його застосування.
Суд першої інстанції, повертаючи прокурору обвинувальний акт для усунення недоліків, дійшов помилкових висновків про порушення зазначених та інших вимог кримінального процесуального закону.
Як убачається з матеріалів кримінального провадження, зазначений обвинувальний акт містить повний виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_6 та у тій формі, які прокурор визнав встановленими, а тому висновки суду першої інстанції про невідповідність обвинувального акта вимогам ст.291 КПК України є невірними.
Відповідно до ст..314 КПК України під час підготовчого судового засідання, до призначення розгляду справи по суті, суд не вправі оцінювати (підтверджувати, спростовувати чи ставити під сумнів), саме ті обставини, які зазначені у акті, зокрема вказувати слідчому чи прокурору про зазначення інших обставин події, чи відомості щодо додаткової кваліфікації дій особи за ст.304 КК України і відповідальності за вчинення іншого злочину.
При цьому судом порушено вимоги ст..337 КПК України щодо визначення меж судового розгляду.
Допит учасників кримінального провадження, а також висновки суду про неповноту та неконкретність висунутого обвинувачення на цій стадії провадження є такими, що не відповідають вимогам ст..ст.314-315 КПК України.
Невірними є також і твердженнясуду першої інстанції про порушення слідчим ст.109 КПК України при складанні реєстру матеріалів досудового розслідування, оскільки в реєстрі матеріалів досудового розслідування зазначені процесуальні дії, час їх проведення, реквізити та розкритий зміст ряду процесуальних дій та рішень, що на думку колегії суддів, надає можливість суду в судовому засіданні ретельно і повною мірою дослідити та перевірити зібрані під час досудового розслідування докази та постановити обґрунтоване рішення.
Невірним є і твердження суду про те, що в обвинувальному акті не зазначено відомостей про заходи забезпечення кримінального провадження, дату і строк його застосування, оскільки в ньому вказано, що кримінальним правопорушенням - шкоди не заподіяно, витрати відсутні, цивільного позову не заявлено, а згідно супровідного листа прокурора видно, що запобіжний захід не обирався.
Виділення в окреме провадження матеріалів щодо кримінального правопорушення, вчиненого неповнолітнім не суперечить вимогам ст..494 КПК України і не може, на думку колегії суддів, вплинути на можливість з`ясування фактичних обставин справи.
За таких обставин, під час апеляційного перегляду рішення суду першої інстанції, колегією суддів не встановлено такої невідповідності обвинувального акту щодо ОСОБА_6 вимогам кримінального процесуального закону, які б перешкоджали призначенню кримінального провадження до розгляду, у зв`язку з чим ухвала суду про повернення вказаного обвинувального акту прокурору не може вважатися законною і обґрунтованою, а тому підлягає скасуванню, а обвинувальний акт поверненню до суду першої інстанції для розгляду зі стадії підготовчого провадження.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, апеляційний суд
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу прокурора прокуратури Іршавського району ОСОБА_8 - задовольнити.
Ухвала набирає чинності з дня оголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: