Справа № 450/756/15-к Провадження № 1-кп/450/119/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.07.2015 року Пустомитівський районний суд Львівської області у складі:
головуючого-судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Пустомити обвинувальний акт у кримінальному провадженні за ч. 2 ст. 389 КК України, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000072 від 18.01.2015р. відносно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Жирівка, Пустомитівського району Львівської області українця громадянина України, освіта середня, не одруженого, не військовозобов`язаного, не працюючого, раніше судимого 05.05.2014 року Шевченківським районним судом м. Львова за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у виді 200 (двохсот) годин громадських робіт, на утриманні неповнолітніх дітей не має, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,-
який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України,
сторони кримінального провадження:
прокурор ОСОБА_4
обвинувачений ОСОБА_3
захисник обвинуваченого ОСОБА_5
встановив:
згідно обвинувального акту ОСОБА_3 ставиться в провину те, що він своїми умисними діями ухилився від відбування покарання за вироком суду у виді громадських робіт, тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 389 КК України.
Так, ОСОБА_6 обвинувачується в тому, що ОСОБА_3 , будучи засудженим вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 05.05.2014 року за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у виді 200 (двохсот) годин громадських робіт, вирок якого вступив в законну силу 06.06.2014 року. Всупереч вказаного вироку суду обвинувачений ОСОБА_3 умисно, без поважних на це причин не з`являвся та не приступав до виконання громадських робіт в Жирівській сільській раді Пустомитівського району Львівської області з 26.08.2014 року по 15.09.2014 року, чим ухилився від відбування 60 (шістдесят) годин громадських робіт. Згідно табеля виходу на роботу в період часу з 07.07.2014 року по 26.08.2014 року ОСОБА_3 відпрацював 140 (сто сорок) години громадських робіт. Таким чином, ОСОБА_3 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 389 КК України.
Обвинувальний акт у цьому кримінальному провадженні, надійшов до суду з підписаною сторонами кримінального провадження угодою про визнання винуватості від 27.03.2015 року.
Зі змісту вказаної угоди вбачається, що ОСОБА_3 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у зазначеному кримінальному правопорушенні та зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.
Вказаною угодою сторони погодилися на призначення покарання ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 389 КК України у виді двох місяців арешту. На підставі ст.ст. 71, 72 КК України до призначеного покарання за цим вироком слід приєднати частково не відбуте покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 05.05. 2014 року та остаточне покарання призначити ОСОБА_3 за сукупністю вироків у виді двох місяців та сім днів арешту.
У підготовчому судовому засіданні судом з`ясовано, що ОСОБА_3 цілком розуміє своє право на судовий розгляд, що передбачене ч. 4. ст. 474 КПК України, а також наслідки затвердження судом угоди про визнання винуватості, зокрема, особливості оскарження вироку суду на підставі угоди та наслідки невиконання угоди про визнання винуватості.
Судом з`ясовано, що дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 2 ст. 389 КК України і така кваліфікація є вірною.
ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину невеликої тяжкості, внаслідок яких шкода завдана лише державним інтересам, а тому угода про визнання винуватості може бути укладена у даному кримінальному провадженні.
Встановлено, що умови угоди жодним чином не порушують права, свободи чи інтереси сторін чи інших осіб.
Обґрунтованих підстав вважати, що укладення угоди не було добровільним, у суду не має.
Очевидної неможливості виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань немає.
Судом з`ясовано, що узгоджене сторонами покарання відповідає вимогам КК України. Сторонами вірно узгоджено покарання за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України в межах санкції статті закону, який діє на момент вирішення питання про її затвердження. Сторонами вірно узгоджено покарання за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України в межах санкції статті закону, який діє на момент затвердження угоди.
Враховуючи, що сторонами, узгоджено остаточне покарання у виді 2 місяців 7 днів арешту, враховано тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, а також особу обвинуваченого, а тому призначене обвинуваченому покарання відповідає вимогам закону.
Таким чином, суд, перевіривши угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам КПК України та закону про кримінальну відповідальність, приходить до переконання, що вказана угода підлягає затвердженню виходячи із вищевказаних мотивів.
Речових доказів у кримінальному провадженні немає.
Цивільного позову у кримінальному провадженні не заявлено.
Судових витрат у кримінальному провадженні немає.
Клопотань про обрання обвинуваченому запобіжного заходу до вступу вироку у законну силу сторонами кримінального провадження заявлено не було.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 475 КПК України, суд, -
присудив:
угоду про визнання винуватості, укладену 27.03.2015 року у кримінальному провадженні ч. 2 ст. 389 КК України, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000072 від 18.01.2015р. відносно ОСОБА_3 , - затвердити.
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України та призначити ОСОБА_3 узгоджене покарання у виді 2 (двох) місяців арешту.
Згідно ст.ст. 71, 72 КК України до призначеного покарання за цим вироком у виді двох місяців арешту приєднати частково не відбуте покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 05.05. 2014 року та остаточне покарання призначити ОСОБА_3 за сукупністю вироків у виді 2 (двох) місяців та 7 (сім) днів арешту.
Запобіжний захід засудженому ОСОБА_3 до вступу вироку у законну сулу,- не обирати.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Львівської області через Пустомитівський районний суд Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
СуддяОСОБА_1