Кримінальне провадження № 1-кп/331/63/2014
ЄУН 331/8973/13-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2014 року місто Запоріжжя

Жовтневий районний суд міста Запоріжжя у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

За участю прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

представника потерпілої ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Запоріжжі кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Відрадне, Запорізького району Запорізької області, українця, гр. України, освіта середня, працюючого водієм на ТОВ «Старавто», не одруженого, зареєстрованого та фактично мешкаю чого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не засудженого.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

17.09.2013 року, приблизно о 08 годині 50 хвилин, водій ОСОБА_6 , керуючи мікроавтобусом «Мегсеdes-Веnz 310 D» реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснював рух по проїжджій частині пр. Леніна, з боку вул. Гагаріна, наближаючись до перехрестя пр. Леніна з вул. Українською в м. Запоріжжі.

В цей же час, у зустрічному напрямку рухався автомобіль «ЗАЗ-DAEWOO LANOS TF69Y» реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_8 , у салоні якого знаходилась пасажир ОСОБА_4 .

Рух на перехресті пр. Леніна з вул. Українською регулювався світлофорним об`єктом.

Приблизно о 08 годині 55 хвилин, водій ОСОБА_6 , наближаючись до перехрестя пр. Леніна з вул. Українською в м. Запоріжжі, маючи об`єктивну спроможність виявити миготіння зеленого сигналу світлофора та увімкнення жовтого сигналу світлофора, діючи в порушення п. п.8.7.3 г, 8.10 Правил дорожнього руху України, де сказано: п. 8.7.3 г: «Сигнали світлофора мають такі значення: ґ)жовтий забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів», п.8.10: «У разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія) дорожнім знаком 5.62 "Місце зупинки", якщо їх немає - не ближче 10 м. до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках - перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів», не зупинив керований мікроавтобус перед світлофором, а продовжив рух, виїжджаючи на перехрестя на заборонений сигнал світлофору.

В свою чергу водій автомобілю «ЗАЗ - DAEWOO LANOS TF69Y» ОСОБА_8 , наближаючись до перехрестя пр. Леніна з вул. Українською в м. Запоріжжі, маючи об`єктивну спроможність виявити миготіння зеленого сигналу світлофора та увімкнення жовтого сигналу світлофора, а також встановлений по ходу руху дорожній знак «Напрямок руху по смузі», який дозволяє рух по смузі тільки прямо, діючи в порушення п. п. 10.1, 33 Правил дорожнього руху України, де сказано: п. 10.1: «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху», п. 33 (дорожній знак 5.18 «Напрямок руху по смузі»), не переконалася, що зміна напрямку руху буде безпечною і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху та виїхала на перехрестя, здійснюючи поворот ліворуч. В результаті порушення правил безпеки дорожнього руху обома водіями, сталося зіткнення передньої частини мікроавтобусу «Мегсеdes-Веnz 310 D» під керуванням водія ОСОБА_6 з правою боковою частиною автомобіля «ЗАЗ - DAEWOO LANOS TF69Y» під керуванням водія ОСОБА_8 .

Згідно висновку судової медичної експертизи № 3717 від 10.10.2013 року, пасажиру автомобіля «ЗАЗ - DAEWOO LANOS TF69Y» ОСОБА_4 , в ході дорожньо-транспортної пригоди були спричинені тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому правої ключиці в середній треті зі зміщенням кісткових фрагментів, які кваліфікуються як тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості, не небезпечні для життя, але які потягли за собою тривалий розлад здоров`я, більше 21 дня.

Згідно висновку судової автотехнічної експертизи № 761/13 від 28.10.2013 року, в даній дорожньо-транспортній ситуації, дії водія мікроавтобусу «Мегсеdes-Веnz 310 D» ОСОБА_6 не відповідали вимогам п. п. 8.7.3 ґ), 8.10 Правил дорожнього руху України, що знаходиться у причинному зв`язку з подією дорожньо-транспортної пригоди.

Дії водія автомобіля «ЗАЗ - DAEWOO LANOS TF69Y» ОСОБА_8 не відповідали вимогам п. п. 10.1, 33 (дорожній знак 5.18 «Напрямок руху по смузі») Правил дорожнього руху України, що знаходиться у причинному зв`язку з подією дорожньо-транспортної пригоди.

Водій ОСОБА_6 мав технічну можливість уникнути зіткнення шляхом виконання п.8.10 Правил дорожнього руху України.

Водій ОСОБА_8 мала технічну можливість уникнути зіткнення шляхом виконання вимог п. п. 10.1, 33 (дорожній знак 5.18 «Напрямок руху по смузі») Правил дорожнього руху України.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 23.12.2013 року ОСОБА_8 звільнена від кримінальної відповідальності за скоєння кримінального правопорушення передбаченого ст. 286 ч. 1 КК України у зв*язку з примиренням з потерпілою.

Обвинувачений ОСОБА_6 повністю визнав свою вину та щиросердно раскаявся у скоєному та підтвердив вчинення кримінального правопорушення при викладених вище обставинах.

Суд, керуючись ст. 349 КПК України, враховуючи думку учасників судового провадження, ухвалив визнати недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Обсяг доказів підлягаючих дослідженню обмежено судом допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів підтверджуючих цивільний позов, та дослідженням матеріалів характеризуючих особу обвинуваченого.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого:

- за ч.1 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Потерпілою по справі ОСОБА_4 заявлений цивільний позов про стягнення з СК «ТАС» та ЧАТ СК «Статус» матеріальної шкоди в сумі по 1062, 43 грн. з кожного відповідача, а також про стягнення з моральної шкоди з обвинуваченого ОСОБА_6 у розмірі 2000 грн, та з СК «ТАС» та ЧАТ СК «Статус» моральної шкоди в сумі по 5000 грн. з кожного відповідача, а також 28000 грн. моральної шкоди з ТОВ «Старавто»

Суд вважає, що цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 необхідно залишити без розгляду з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушення або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 61 КПК України цивільним позивачем у кримінальному провадженні є фізична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової або моральної шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової шкоди, та в порядку, встановленому цим Кодексом, пред`явила цивільний позов.

У відповідності до вимог ст. ст. 127,128,129 КПК України обов`язок про відшкодування матеріальної та моральної шкоди вироком покладається на підозрюваного, обвинуваченого або на фізичну чи юридичну особу, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, , яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

У відповідності до роз`яснень в п. 5 Пленума Верховного Суду України №3 від 31.03.89г. »Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином і відшкодування безпідставно нажитого майна», не підлягають розгляду в кримінальній справі позови з вимогами про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, які не випливають із пред`явленого обвинувачення.

Таким чином, в порядку кримінального судочинства можуть розглядатися тільки позови про відшкодування шкоди, яка безпосередньо завдана злочином. Вимоги про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, які не випливають з повідомлення про підозру (пред`явленого обвинувачення), розгляду у кримінальному провадженні не підлягають.

Згідно обвинувальному акту, ОСОБА_6 був звинувачений в порушенні правил безпеки дорожнього руху, яке спричинило потерпілій середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Як вбачається з матеріалів справи, потерпілою було пред`явлено цивільний позов до ОСОБА_6 та ТОВ «Старавто», цивільно - правова відповідальність якого застрахована у СК «ТАС» та ЧАТ СК «Статус». Таким чином, цивільні вимоги до вказаних осіб взаємопов`язані і мають розглядатися в одному провадженні.

Обов`язки про відшкодування завданої шкоди страховиком випливають не з пред`явленого обвинувачення, а з договірних обов`язків про відшкодування шкоди. Законом України «Про обов`язкове страхуванні цивільної правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01 липня 2004 року передбачено порядок звернення з вимогами про відшкодування шкоди та умов такого відшкодування. Зокрема, одною з умов вирішення питання про відшкодування страховиком шкоди є надання потерпілим обвинувального вироку суду, що набрав законної сили щодо особи, цивільна відповідальність якого застрахована за договором страхування.

За таких обставин, суд вважає, що цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 необхідно залишити без розгляду.

Як пом*якшуючі відповідальність обставини суд враховує щире каяття, та активне сприяння розкриттю злочину, часткове відшкодування матеріальної шкоди. Обставини, що обтяжують покарання судом не вбачаються.

При призначені покарання, обвинуваченому суд враховує характер та ступінь тяжкості скоєного злочину, обставини як пом*якшуючі так і обтягуючі покарання, особу обвинуваченого, який раніше не засуджений, має постійне місце проживання, працює, позитивно характеризується за місцем роботи та проживання.

У зв*язку з вищенаведеним суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого можливо без ізоляції його від суспільства.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд вирішує питання про застосування до обвинуваченого додаткової міри покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами. Обвинувачений ОСОБА_6 працює водієм, що є єдиним джерелом його доходів, у зв*язку з чим суд вважає можливим не застосовувати до обвинуваченого додаткової міри покарання.

Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Судові витрати не підлягають стягненню з обвинуваченого, оскільки експертиза проведена державною установою.

Таким чином, на підставі викладеного, керуючись ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

Визнати ОСОБА_6 винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 286 ч. 1 КК України та призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року обмеження волі без позбавлення права керування транспортними засобами.

На підставі ст.. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_6 від відбуття призначеного покарання, якщо він протягом встановленого судом іспитового строку не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки. Призначити обвинуваченому ОСОБА_6 іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

На підставі ст.. 76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 обов`язки не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально - виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з*являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід у відношенні ОСОБА_6 залишити у вигляді особистого зобов`язання. Після набрання вироком законної сили запобіжний захід скасувати.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 залишити без розгляду.

Речові докази:

- мікроавтобус «Мегсеdes-Веnz 310 D», держаний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який переданий на зберігання ТОВ «Старавто» залишити йому за належністю;

- автомобіль «ЗАЗ - DAEWOO LANOS TF69Y», держаний реєстраційний номер НОМЕР_2 , який переданий на зберігання ОСОБА_8 залишити їй за належністю

Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Запорізької області через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя протягом 30 днів з дня проголошення вироку.

Суддя: