Справа № 527/2929/15-к
провадження № 1-кс/527/423/15
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18.12.2015 року Глобинський районний суд Полтавської області в складі:
головуючого - слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора - ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4
підозрюваного ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Глобине клопотання прокурора Кобеляцької місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України -
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Донецьк, українця, громадянина України, освіта середня (професійно-технічна), не одруженого, не працюючого, зі слів має двох неповнолітніх дітей від фактичних шлюбних стосунків, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-31.05.2006 року Мар`їнським районним судом Донецької області за ч.1 ст. 296 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки; на підставі ст.. 75 КК від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік;

-06.06.2007 року Мар`їнським районним судом Донецької області за ч.1 ст. 115 КК України, ст. 71 КК України до 8 років 6 місяців позбавлення волі; звільнений 23.08.2013 року умовно-достроково, не відбутий строк - 1 рік 8 місяців 3 дні;

ВСТАНОВИВ :
18 грудня 2015 року прокурор Кобеляцької місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 , звернувся до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .
Мотивував наступним. 15 грудня 2015 року, близько 22:00 год., ОСОБА_5 разом із ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , перебуваючи на вул. Восковій (поблизу перехрестя з вул. Леніна) в м. Глобине, маючи спільний умисел на відкрите викрадення чужого майна з метою його заволодіння, застосувавши фізичне насильство, яке не є небезпечним для життя і здоров`я, заволодів майном потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , а саме: грошовими коштами ОСОБА_8 у сумі 47 гривень, осінньою курткою чорного кольору бувшою у використанні, мобільним телефоном Fly бувшим у використанні, двома флеш накопичувачами та трьома зарядними пристроями гр. ОСОБА_9 , внаслідок чого спричинив потерпілим матеріальні збитки на суму близько 1500 гривень.

Відомості про вказане кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 186 КК України, внесені до ЄРДР 16.12.2015 року під № 0001159 на підставі заяви потерпілого ОСОБА_9 .

17.12.2015 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 186 КК України.

Вина підозрюваного у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення в даний час підтверджується наступними доказами:
-показаннями потерпілого ОСОБА_9 від 16.12.2015 року;
-показаннями потерпілої ОСОБА_8 від 16.12.2015 року;
-показаннями підозрюваного ОСОБА_7 ;
-протоколами огляду викрадених речей від 16.12.2015 року;
-протоколом проведення слідчого експерименту з потерпілим ОСОБА_9 від 18.12.2015 року;

-протоколом проведення слідчого експерименту з потерпілою ОСОБА_8 від 18.12.2015 року;

-іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.
Необхідність обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою прокурор мотивував тим, що підозрюваний ОСОБА_5 вчинив тяжкий злочин, який відповідно до ч. 2 ст. 186 КК України карається позбавленням волі на строк до 6 років, ніде не працює, суспільно-корисною працею не займається, раніше був судимий, звільнений з місця роботи за порушення трудової дисципліни. Може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, а також може вчинити інші кримінальні правопорушення.
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримував, посилаючись на обставини та підстави , викладені в ньому. Вказував на неможливість запобігання вищезазначеним ризикам застосуванням більш м`яких запобіжних заходів, звертав увагу на те, що підозрюваний зареєстрований на території проведення АТО, не має постійного місця проживання в м. Глобине, не створив міцних соціальних зв`язків.
При допиті у судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 вказав, що свою вину за пред`явленою підозрою не визнає. Вказував, що конфлікт виник у нього із ОСОБА_8 , яка викрала у нього 500 грн., він дійсно вдарив її лівою долонею, проте, ніякого відношення до викрадення речей не має. Прохав обрати більш м`який запобіжний захід.
Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_4 , заперечував проти задоволення клопотання, прохав обрати ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Мотивував тим, що відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини у справі Клішин проти України від 23 лютого 2012 року підстави для тримання під вартою мають бути підтверджені фактами, але у клопотанні вони лише перелічені. Крім цього, небажання особи давати показання не може бути підставою для взяття під варту. Викрадені речі у його підзахисного не вилучалися, свідків події не було, підозрюваний проживає у своєї сестри, тому обставини, зазначені в клопотанні прокурора, не відповідають дійсності.

Суд, дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали, заслухавши сторони, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення даного клопотання, виходячи з наступного.
Подане до суду клопотання про обрання запобіжного заходу не в повній мірі відповідає вимогам ст.184 КПК України, хоча і подане до суду у строк, передбачений ст.192 КПК України.
Так, в порушення вимог п.6 ч.1 ст. 184 КПК України у ньому відсутнє обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним в клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів
Копія клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу, у відповідності до ч.2 ст.184 КПК України, вручені підозрюваному завчасно.
Відповідно до положень ст.ст.177, 178 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.
При цьому, слідчий суддя, суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: тяжкість можливого покарання, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного тощо.
Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.02.2010 року у справі «Гарькавий проти України» зазначив, що особа не може бути позбавлена або не може позбавлятися свободи, крім випадків, встановлених у п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.
У відповідності до ст. 5 п. «С» Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, допускається взяття особи під варту з метою запобігти цій особі зникнути після скоєння злочину.
Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє до Франції» від 26 червня 1991р. зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.
Таким чином, право на свободу та особисту недоторканність не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, які чітко визначені в законі.
Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Суд, дослідивши матеріали клопотання, не переконався у обґрунтованості підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого саме ч.2 ст.186 КК України, оскільки його спільний умисел з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на відкрите викрадення майна потерпілих не підтверджується жодним процесуальним документом, доданим до подання.
ОСОБА_5 дійсно має непогашені судимості за вчинення тяжких злочинів, зареєстрований на території проведення АТО. Проте, достовірно встановлено, що він більше року проживає в АДРЕСА_2 у своєї сестри, в період з 22.08.2014 по 13.06.2015 року працював у ТОВ «Глобинський м`ясокомбінат», за місцем роботи характеризувався позитивно, Глобинська міська рада на нього компрометуючих матеріалів не має. Тому суд не може погодитися з тим, що останній не створив міцних соціальних зв`язків. Даних про те, що підозрюваний за період проживання в м. Глобине притягувався до адміністративної відповідальності прокурор не надав. Відсутні також дані про перебування підозрюваного на обліках у лікарів нарколога та психіатра.
Як на один з ризиків прокурор вказав на можливий незаконний вплив підозрюваного на свідків, проте, встановлено, що свідків події не було. З огляду на викладене, суд вважає недоведеною неможливість запобігання ризикам, зазначеним в клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.
Підстави вважати, що перебуваючи на волі підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні не підтверджені жодним фактом. Тому суд вважає необхідним та доцільним обрати підозрюваному більш м`який запобіжний захід домашній арешт.

Згідно з вимогами ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного, обвинуваченого. Орган внутрішніх справ повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому або суду, якщо запобіжний захід застосовано під час судового провадження. Працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Керуючись ст.ст.176-178, 183, 193-197, 202, 205, 309, 369-372 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ :
У задоволенні клопотання прокурора Кобеляцької місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.
Застосувати до підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Донецьк, запобіжний захід у виді домашнього арешту, який полягає у забороні підозрюваному залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , в період доби з 18 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. строком на два місяці, починаючи з 20-00 год. 18 грудня 2015 року і до 20-00 год. 18 лютого 2016 року.
На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України зобов`язати ОСОБА_5 прибувати до слідчого у кримінальному провадженні за першою вимогою.

Згідно з ч.4 ст.181 КПК України копію ухвали направити для виконання за фактичним місцем проживання підозрюваного - Глобинському ВП ГУ Національної поліції України в Полтавській області та зобов`язати негайно поставити на облік ОСОБА_5 і повідомити про це слідчого суддю.
Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого Глобинського ВП ГУ Національної поліції України в Полтавській області ОСОБА_10 за місцем здійснення досудового розслідування.
Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її проголошення.
Ознайомити підозрюваного ОСОБА_5 під підпис з ухвалою про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Полтавської області через Глобинський районний суд Полтавської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1