Справа № 151/293/15-к
Провадження №11-кп/772/46/2016
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 січня 2016 рокум. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області
в складі
головуючого-судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

зі секретарем: ОСОБА_5
розглянув « 04» січня 2016 року у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000324 від 25.11.2014 року по обвинуваченню
ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1
уродженця смт. Чечельник Вінницької
області українця, громадянина
України, неодруженого, непрацюючого
раніше судимого:

-26.12.2011 року Чечельницьким районним
судом Вінницької області за ч.2 ст. 185 КК
України на 3 місяці арешту;
-03.02.2006 року Маліновським районним
судом м. Одеси за ст.. ст.. 187 ч.1, 75,76
КК України до 4 років позбавлення волі
з іспитовим строком 2 роки;
-07.08.2006 року Суворовським районним судом
м. Одеси за ст. ст.186 ч.2 , 71 до 4 років 6 місяців
позбавлення волі;
-30.08.2013 року Чечельницьким районним судом
за ч.ч.2.3 ст. 185 КК України на 5 років позбавлення волі, на підставі ст.. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.6 ч.2 ст. 115 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора: ОСОБА_7
обвинуваченого: ОСОБА_6
захисника-адвоката: ОСОБА_8
потерпілої: ОСОБА_9
за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Бершадського районного суду Вінницької області від «05» жовтня 2015 року, -
В с т а н о в и в :
Вироком Бершадського районного суду Вінницької області від 06 жовтня 2015 року ОСОБА_6 визнаний винуватим у вчиненні злочину, передбаченого п.6 ч.2 ст. 115 КК України і йому призначено покарання у виді 15 років позбавлення волі.
На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднано не відбуту частину покарання за вироком Чечельницького районного суду Вінницької області від 30.08.2013 року та остаточну міру покарання призначено Олянецькому у виді 17 років позбавлення волі.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_9 залишено без розгляду.
Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави витрати на проведення судових молекулярно генетичних експертиз та товарознавчої експертизи 21451 грн. 20 коп.
Вирішена доля речових доказів.
Згідно вироку суду, 24.11.2014 року, приблизно о 19 годині ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, рухаючись по вулиці Гоголя смт. Чечельник Вінницької області, зустрів раніше знайому йому ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та розпочав із нею розмову. Під час розмови вони вдвох пройшли по вул. Гоголя, та повернули на ґрунтову дорогу, що веде до вул. Богдана Хмельницького, де дійшли до перехрестя ґрунтової дороги та вул. Б.Хмельницького. У вказаному місці в ОСОБА_11 задзвонив мобільний телефон. З даного приводу між ними розпочалася суперечка, під час якої у ОСОБА_6 виник умисел на позбавлення життя ОСОБА_11 з метою заволодіння її особистим майном.
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на вбивство з корисливих мотивів, тобто, протиправне спричинення смерті іншій людині з метою заволодіння її майном, ОСОБА_6 , діючи умисно, зірвав із куртки ОСОБА_11 пасок з синтетичної тканини чорного кольору і, утримуючи його в руках, накинув на шию потерпілої, усвідомлюючи, що внаслідок його умисних дій може настати смерть потерпілої та бажаючи цього. В подальшому ОСОБА_6 з прикладанням значної сили шляхом здавлення шиї ОСОБА_11 як руками (пальцями рук), так і паском утримував до того часу, поки потерпіла не перестала подавати ознаки життя.
Згідно висновку судово-медичної експертизи №123 від 25.11.2014 у ОСОБА_11 виявлено тілесні ушкодження у вигляді: - горизонтально розташованої в середньому відділі передньо-бокових поверхонь шиї незамкнутої странгуляційної борозни довжиною 11,5 см, шириною від 0,7 до 1,2 см та відносною рівномірною глибиною до 0,1 см з гістологічно виявленими ознаками при життєвості; - другої, дещо менше вираженої, косовосходячої у напрямку зліва направо знизу вверх, незамкнутої странгуляційної борозни довжиною 16 см, шириною до 0,7 см та глибиною до 0,1 см, яка розташована вище попередньої, на рівні верхнього краю щитоподібного хряща, з гістологічно виявленими ознаками тиснення, але будь-яких ознак при життєвості; - двох неправильної округлої форми, ізольованих одна від одної та розташованих одна під одною саднин, які локалізуються на тлі вищевказаних странгуляційних борозн. Обидві саднини мають макро- та мікроскопічні виражені ознаки при життєвості; - смуго подібної ділянки садіння у правого кінця вище розташованої странгуляційної борозни, яка ознак при життєвості не містить.
Таким чином смерть ОСОБА_11 настала внаслідок механічної асфіксії, яка розвинулась від здавлення шиї руками (рукою, пальцями рук), так і відкритою, з м`якого матеріалу, петлею, зокрема: здавлення шиї відкритою петлею з м`якого (напівм`якого) матеріалу підтверджується наявністю нижче розташованої, горизонтально ідучою странгуляційною борозною, яка локалізується на рівні середньо-нижньої частини щитоподібного хряща і має гістологічно підтверджені ознаки при життєвості. Водночас, дія на передньо-ліву поверхню шиї пальців рук підтверджується наявністю двох окремих ізольованих одна від одної саднин, неправильної округлої форми з гістологічно підтвердженими ознаками при життєвості, а також локально розташованого навколо лівого рога під`язикової кістки вогнища крововиливу, який, одночасно. Є макроскопічною ознакою при життєвості. При цьому, здавлення шиї, як руками, так і петлею відбулося в дуже короткий проміжок часу. Таким чином, смерть ОСОБА_11 стоїть в прямому причинному зв`язку із давленням її шиї.
Усвідомлюючи, що ОСОБА_11 померла, ОСОБА_6 з метою приховання вчиненого ним злочину, на руках переніс труп ОСОБА_11 на відстань 45 м на узбіччя ґрунтової дороги, де залишив у сухій траві під деревом. При цьому зімітував її самогубство, а саме обмотав навколо шиї вищевказаний пасок, який прив`язав до дерева.
Продовжуючи свої злочинні дії ОСОБА_6 заволодів належним ОСОБА_11 особистим майном: жіночою сумкою із шкірозамінника, вартість якої становить 126 грн., в якій знаходились особисті речі потерпілої: гроші в сумі 750 грн., мобільний телефон «Сони Еріксон» вартістю 1449,80 грн. з стартовим пакетом «Київстар» вартістю 15 грн., зарядний пристрій чорного кольору вартістю 70 грн., мобільна гарнітура (навушники) вартістю 90 грн., лак манікюрний в скляній пляшці ємкістю 6 мл «NAIL POLISH» вартістю 20 грн., туш для вій «Express Parisa» вартістю 35 грн., матерчата резинка для волосся синього кольору вартістю 8 грн., упаковка жіночих прокладок «Diskreet» (20 шт.) вартістю 14,50 грн., упаковка чаю «Домашний чай, лимонний» (20 пакетиків) вартістю 15 грн., якими розпорядився на власний розсуд.
Всього ОСОБА_6 заволодів майном належним ОСОБА_11 на загальну суму 2593,30 гривень.

Прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_10 в своїй апеляційній скарзі не оспорюючи правильність кваліфікації злочину та доведеність вини засудженого, ставить питання про скасування вироку Бершадського районного суду Вінницької області від 05.10.2015 року, через невідповідність призначеного покарання тяжкості вчиненого злочину та особі засудженого, внаслідок м`якості. Ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_6 покарання за п.6 ч.2 ст. 115 КК України у виді 15 років позбавлення волі.
На підставі ст.. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання повністю приєднати невідбуту частину покарання за вироком Чечельницького районного суду Вінницької області від 30.08.2013 року у виді 5 років позбавлення волі та призначити остаточну міру покарання у виді 20 років позбавлення волі.

Вимоги мотивувала тим, що колегія суддів при призначенні міри покарання ОСОБА_6 не взяла до уваги тяжкість вчиненого ним злочину, злочин скоєно останнім в період іспитового строку та в стані алкогольного сп`яніння, крім того намагався ввести в оману органи слідства.
Захисник адвокат ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 в своїй апеляційній скарзі, просить вирок Бершадського районного суду Вінницької області від 05.10.2015 року щодо ОСОБА_6 скасувати, у зв`язку з недоведеністю його вини у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та закрити кримінальне провадженні відносно ОСОБА_6 .
Захист свої вимоги мотивував тим, що стороною обвинувачення та рішенням суду жодним чином не доведено кваліфікацію вчиненого діяння за п.6 ч.2 ст. 115 КК України. Спільність умислу на заподіяння смерті в діях обвинуваченого є припущенням з боку сторони обвинувачення. Вказує на те, що ні один доказ під час судового слідства належним чином не був досліджений та йому не була надана відповідна оцінка.
Висновки суду щодо мети злочину- вбивства не підтверджені жодними доказами по справі. Вказує на те, що суд першої інстанції не взяв до уваги та не зазначив взагалі результати висновку генетично молекулярної експертизи №487 від 05.01.2015 року, де вказується , що змиви з шиї потерпілої ОСОБА_11 є змішаними, належить більше ніж одній особі та містить генетичні зразки ОСОБА_11 та невстановленої особи чоловічої статі і не містить генетичних ознак зразка крові ОСОБА_6 , тобто на його думку дана обставина не була досліджена ні органами досудового ні судового слідства. Також захист звернув увагу на те, що жодна особа, яка була допитана під час судового слідства не надала прямих показів щодо причетності ОСОБА_6 до інкримінованого йому злочину, в судовому засіданні не були оглянуті всі речові докази по справі. Крім того, ОСОБА_6 пояснював, що під час досудового слідства відносно нього вчинялись протиправні дії з боку працівників Бершадського РВ УМВС України у Вінницькій області, аби він зізнався у злочині.
Заслухавши доповідача, пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 та в його інтересах адвоката ОСОБА_8 , які підтримали доводи, викладені в апеляційній скарзі в повному обсязі, наполягали на задоволенні апеляційної скарги та обвинувачений ОСОБА_6 заперечив проти своєї вини в інкримінованому йому злочині, думку потерпілої ОСОБА_9 , яка просила задовольнити апеляційну скаргу прокурора, прокурора ОСОБА_7 , який вважає вирок суду першої інстанції незаконним та просив задовольнити апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 , дослідивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційнх скарг, суд вважає, що апеляційні скарги не підлягають до задоволення з наступних підстав.
Відповідно ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення має бути законним та обгрунтованим і вмотивованим. Обгрунтоване рішення це таке, що достатньо, добре аргументоване, підтверджене науково, певним досвідом, переконливими доказами, доведеними фактами.
Висновки суду першої інстанції щодо вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.6 ч.2 ст. 115 КК України, в умисному вбивстві, тобто в умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, кваліфікуючою ознакою якого є вчинення вбивства з корисливих мотивів, за зазначених у вироку обставин ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин провадження в їх сукупності.

Кваліфікація дій ОСОБА_6 за п.6 ч.2 ст.115 КК України є правильною.
Посилання в апеляційній скарзі адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , що попереднє слідство і судове слідство проведені неповно, не об`єктивно та упереджено, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи і ґрунтуються на припущеннях та на суперечливих і недостатніх, зібраних з порушенням вимог кримінально процесуального законодавства, доказах є безпідставними.
Перевіркою матеріалів справи встановлено, що органами досудового слідства і судом по даній справі дотримано вимог кримінально процесуального законодавства, спрямованих на встановлення в справі об`єктивної істини.
Суд ретельно перевіряв у судовому засіданні доводи адвоката, аналогічні тим, які викладені в апеляційній скарзі про те, що обвинувачений не вчиняв злочину, передбаченого п.6 ч.2 ст. 115 КК України.
Так, зокрема, мотивуючи висновки про винуватість ОСОБА_6 в умисному вбивстві, тобто в умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, кваліфікуючою ознакою якого є вчинення вбивства з корисливих мотивів, суд обґрунтовано послався на покази потерпілої ОСОБА_9 , яка в судовому засіданні пояснила, що її донька, ОСОБА_11 працювала в магазині до 19:00. 24.11.2014 року ОСОБА_11 зателефонувала їй та повідомила, що отримала заробітну плату в розмірі 750 грн. О 19:27 вона зателефонувала доньці, яка повідомила, що скоро буде вдома. Через кілька хвилин вона знову зателефонувала, але телефон доньки був по за зоною досяжності. До ОСОБА_9 зателефонувала її сестра, ОСОБА_12 , та попросила винести компакт-диски, і сказала що вийде назустріч. ОСОБА_9 попросила сестру подзвонити її донці, телефон якої був по за зоною досяжності. Сестра повідомила, що бачила на дорозі шапку, схожу на таку, яка була у ОСОБА_13 . Після цього вони почали шукати останню та викликали працівників міліції. О 22 год працівниками міліції було виявлено труп її доньки, підв`язаний ремінем від куртки до дерева.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_14 показав, що 24.11.2014 року він заступив на добове чергування в слідчу оперативну групу Вінницької області. О 23 год. оперативний черговий повідомив, що в смт. Чечельник скоєно вбивство і виявлено труп особи та дав вказівку виїхати на місце події разом із службовою собакою. Прибувши на місце, він отримав наказ від заступника начальника міліції застосувати службову собаку на пошук сліду. Службовий собака взяв слід біля трупу та повів по ґрунтовій дорозі в напрямку смт. Чечельник, провів близько 500 м та повернув праворуч, провів близько 600 м. Справа знаходилася закинута нежитлова будівля. Собака обвів кругом даної будівлі та вивів на зораний город, де були виявлені сліди, аналогічні до фрагментів слідів біля трупу. Службовий собака повів по даних слідах та довів до господарства по АДРЕСА_1 . Після цього, склав акт про застосування собаки. Відпрацювавши слід він працював на місці події. Приблизно за 70 метрів, на роздоріжжі, було виявлено сережку, фрагменти слідів та прим`яту траву.
Із показів свідка ОСОБА_12 вбачається, що 20.11.2014 року близько 19 год. вона з сином збиралися йти до ОСОБА_9 , яка їй подзвонила та повідомила, що її донька ОСОБА_15 не повернулася додому, а її телефон по за зоною досяжності. Недалеко від перехрестя вона побачила шапку чорного кольору, яка лежала на землі та зателефонувала до ОСОБА_16 і запитала чи не поверталася ОСОБА_15 в магазин, але та сказала, що не поверталася. Після цього вони з сестрою викликали міліцію та почали шукати ОСОБА_11 , тіло якої в подальшому було виявлено підв`язаним до дерева.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_17 суду пояснив, що 24.11.2014 року ввечері до нього прийшов ОСОБА_6 , з яким вони розпивали спиртні напої. Близько 20 год 30 хв. останній брав у нього телефон щоб подзвонити до сестри та якоїсь дівчини. Потім він подзвонив таксисту та замовив у нього дві пляшки пива, дві пачки сигарет та пляшку горілки. Він передав ОСОБА_18 близько 150 грн. щоб той розрахувався з таксистом, після чого вони продовжили розпивати спиртні напої. 25.11.2014 року близько 03 год. до його будинку прийшли працівники міліції, де з його дозволу провели огляд домогосподарства, при цьому вилучили в ОСОБА_6 грошові кошти та забрали останнього до райвідділу.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_19 показав, що працює таксистом. 24.11.2014 року вночі до нього під`їхав працівник ДАІ та запропонував бути присутнім в якості понятого при проведенні слідчої дії ( огляді домогосподарства). Приблизно о 3 год. ночі він під`їхав до будинку в по АДРЕСА_1 , в середині якого на підлозі в наручниках знаходився ОСОБА_6 , який перебував в нетверезому стані та поводив себе агресивно. Працівник міліції вилучив з кишень штанів ОСОБА_6 грошові кошти (купюри переважно номіналом по 50 грн), переписав серійні номери купюр та надав ОСОБА_19 протокол для підпису. ОСОБА_6 говорив, що це не його кошти та звідки вони не знає.
Дані покази в судовому засіданні підтвердив свідок ОСОБА_20 .
Крім показань потерпілого, свідків, вина обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочину, підтверджується іншими матеріалами кримінального провадження, а саме:
- актом про застосування службового собаки від 25.11.2014 року, відповідно до якого службовий собака по кличці "Вольф" з місця пригоди привела до домогосподарства, розташованого по АДРЕСА_1 , яке, як встановлено в судовому засіданні, належить ОСОБА_21 , батьку ОСОБА_6
- протоколом огляду місця події від 25.11.2014, під час якого оглянуто територію, що розташована поряд ґрунтової дороги, яка відділяє смт. Чечельник від присадибних ділянок де виявлено труп ОСОБА_11 ;
- протоколом огляду місця події від 25.11.2014, під час якого оглянуто територію домоволодіння по АДРЕСА_2 . Під час огляду виявлено та вилучено жіночу сумочку із особистими речами ОСОБА_11 ;
- протоколом огляду трупа ОСОБА_11 від 25.11.2014, під час якого на трупі виявлено тілесні ушкодження з ознаками насильницької смерті ;
- допитом обвинуваченого ОСОБА_6 від 25.11.2014, зафіксованого на DVD-диски, на яких останній в присутності захисника ОСОБА_22 без будь-якого психологічного чи фізичного тиску з боку працівників міліції повідомив, що він 24.11.2014 року, приблизно о 20 годині перебуваючи в смт. Чечельник Вінницької області здійснив умисне вбивство ОСОБА_11 та розповів про обставини скоєння ним даного кримінального правопорушення;
- слідчим експериментом від 26.11.2014 року, зафіксованим на DVD- -дисками, під час якого ОСОБА_6 без будь-якого психологічного чи фізичного тиску з боку працівників міліції в присутності захисника ОСОБА_22 розповів про обставини вчиненого ним злочину та показав це на місці події;
- висновком судово-медичної експертизи №123 від 02.01.2015, відповідно до якого смерть потерпілої ОСОБА_23 настала внаслідок механічної асфіксії, яка розвинулась від здавлення шиї руками (рукою, пальцями рук), так і відкритою, з м`якого матеріалу, петлею;
- висновком судово-молекулярної експертизи №487 від 05.01.2015 року, відповідно якого генетичні ознаки клітин на зрізах нігтьових пластин з правої та лівої рук підозрюваного ОСОБА_6 , є змішаними, збігаються між собою, містять генетичні ознаки зразків крові потерпілої ОСОБА_11 та підозрюваного ОСОБА_6 . Генетичні ознаки клітин у змивах з правої та лівої рук підозрюваного ОСОБА_6 є змішаними, збігаються між собою, містять генетичні ознаки зразків крові потерпілої ОСОБА_11 та підозрюваного ОСОБА_6 ;
- висновком судово-молекулярної експертизи №488 від 05.01.2015 року, відповідно якого генетичні ознаки (ДНК-профіль) клітин на поверхні паска, який належав ОСОБА_11 є змішаними, належать більше ніж одній особі та містять генетичні ознаки зразків крові потерпілої ОСОБА_11 та підозрюваного ОСОБА_6 ;
- висновком судово-молекулярної експертизи №494 від 05.01.2015 року, відповідно до якого генетичні ознаки клітин на жіночій сумочці належній потерпілій ОСОБА_11 є змішаними, належать більше ніж одній особі, містять генетичні ознаки зразків крові потерпілої ОСОБА_11 та підозрюваного ОСОБА_6 ;
- протоколом огляду місця події від 25.11.2014, під час якого в ОСОБА_6 виявлено і вилучено грошові кошти в сумі 420 грн.;
Показання ОСОБА_6 щодо наявності в нього особистих грошових коштів близько 700-900 грн. на час приїзду в смт. Чечельник спростовуються показаннями свідка ОСОБА_24 , яка повідомила, що зі слів її сина, в якого ОСОБА_6 проживав в м. Одеса, в останнього відсутні будь-які грошові кошти. Крім того, повідомила суду, що син, знаючи про матеріальне становище ОСОБА_6 заховав в дорожній сумці 180 грн. для придбання квитка на зворотню дорогу ОСОБА_6 . Крім того, свідок ОСОБА_19 повідомив, що під час вилучення грошових коштів у ОСОБА_6 25.11.2014 року, останній заявляв, що це не його гроші та звідки вони взялися йому невідомо. Вилучені грошові кошти в сумі 420 грн за своїм номіналом (1 - номіналом 100 грн , 6- номіналом 50 грн., 1- номіналом 20 грн) співпадають з вказаними свідком ОСОБА_16 номіналами грошових купюр ( 4- номіналом 100 грн, 7- номіналом 50 грн), які остання видала ОСОБА_11 в рахунок заробітної плати ввечері 24.11.2014 року.
Доводи адвоката про те, що ні один доказ під час судового слідства належним чином не був досліджений та йому не була надана відповідна оцінка та суд першої інстанції не взяв до уваги та не зазначив взагалі результати висновку генетично молекулярної експертизи №487 від 05.01.2015 року, де вказується , що змиви з шиї потерпілої ОСОБА_11 є змішаним, є безпідставними, так як вбачається з вироку суду першої інстанції дана експертиза була взята судом до уваги.
Крім того, відповідно до висновків судово молекулярних експертиз №№487, 488, 494, у ОСОБА_6 на змивах рук та зрізах нігтьових пластин правої та лівої рук ОСОБА_6 містяться генетичні ознаки зразків крові ОСОБА_11 . На поверхні паска, який належав ОСОБА_11 виявлено генетичні ознаки зразків крові ОСОБА_6 . На жіночій сумочці, що належала ОСОБА_11 містяться генетичні ознаки зразків крові ОСОБА_6 .
Таким чином, у справі зібрано достатньо доказів, які прямо і побічно викривають ОСОБА_6 в тому, що він вчинив умисне протиправне заподіяння смерті , тобто вбивство з корисливих мотивів.
Аналізуючи показання обвинуваченого дані ним в суді першої інстанції та доводами, викладеними в апеляції, в сукупності з фактичними обставинами кримінального провадження, суд їх до уваги не приймає, розцінюючи як намір обвинуваченого ОСОБА_6 ухилитися від відповідальності, а тому вважає неправдивими.
Суд першої інстанції повно, всебічно та об`єктивно, розглянув усі докази з позиції достовірності та допустимості і оцінив їх в сукупності, правильно кваліфікувавши дії ОСОБА_6 п.6 ч.2 ст. 115 КК України та призначив покарання у виді 15 років позбавлення волі.
Відповідно до вимог ст. 50 і ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. При цьому, суд повинен врахувати сукупність тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.
Суд першої інстанції додержався у даному кримінальному провадженні вищевказаних вимог закону України про кримінальну відповідальність.
Так, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_6 покарання , суд на виконання вимог ст. 50 і ст. 65 КК України та постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.03 «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд належно врахував характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, яке згідно вимог ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, особу ОСОБА_6 , зокрема те, що він злочин скоїв з хуліганських мотивів, вчинив злочин в період іспитового строку, позбавив людину самої найголовнішої цінності - життя, обставини обтяжуючі покарання, вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Призначене обвинуваченим покарання є справедливим та обґрунтованим, яке грунтується на вимогах закону, а призначене у повній відповідності з вимогами ст. 65 КК України та є необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження вчинення ним нових злочинів, а тому вимоги, викладені в апеляційній скарзі прокурора щодо невідповідності призначеного покарання судом першої інстанції обвинуваченому ОСОБА_6 тяжкості вчиненого злочину та особі засудженого, внаслідок м`якості є безпідставними.
Твердження адвоката ОСОБА_8 в апеляційній скарзі про те, що до допит обвинуваченого ОСОБА_6 проводився з грубим порушення права на захист, так як захисник, який був призначений органами досудового слідства з центру вторинної допомоги змусив ОСОБА_6 дати покази, які в подальшому лягли в основу обвинувачення, не знайшли свого підтвердження, так як детально перевірялись в суді першої інстанції, а тому суд вважає їх неправдивими і розцінює як намагання ОСОБА_6 уникнути відповідальності.
Крім того, щодо посилань в апеляційній скарзі адвоката про здійснення тиску на ОСОБА_6 з боку працівників Бершадського РВ УМВС України у Вінницькій області, то вони не беруться до уваги апеляційним судом, так як вбачається з матеріалів кримінального провадження ніяких звернень від обвинуваченого ОСОБА_6 на неправомірні дії з боку працівників міліції не надходило.
Допущених в ході судового розгляду даного кримінального провадження порушень вимог кримінального процесуального закону, які б ставили під сумнів законність ухваленого судового рішення апеляційний суд не убачає.
За таких обставин ухвалений судом першої інстанції щодо ОСОБА_6 вирок є законним і обгрунтованим, а тому зміні чи скасуванню за поданими захисником апеляційної скарги не підлягає.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст.405, 407, 418, 419 КПК України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 та адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Вирок Бершадського районного суду Вінницької області від 05.10.2015 року щодо ОСОБА_6 залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту проголошення, а засудженим з моменту отримання копії ухвали.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3
Згідно з оригіналом: