Справа №11А-261 2010 Головуючий у І інстанції: Кунцік О.С.
Категорія ст.ст.121 ч.1 та ін. КК України Доповідач: Макойда З.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30" квітня 2010 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

Головуючого Пайонкевича Т.Т.

Суддів Макойди З.М., Галапаца І.І.,

з участю прокурора Войценка А.І.

захисника ОСОБА_1

засудженого ОСОБА_2.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові кримінальну справу за апеляціями засудженого ОСОБА_2 і в його інтересах захисника ОСОБА_1, засудженого ОСОБА_3 та державного обвинувача на вирок Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 24 грудня 2009 року, -

встановила:

цим вироком

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, несудимий,

засуджений за ст. 121 ч.І КК України на пять років позбавлення волі; за ст. 296 ч.2 КК України на два роки позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено покарання - пять років позбавлення волі.

Виправдано ОСОБА_2 за ст. 186 ч.2 КК України.

Запобіжний захід залишений попередній і взяття під варту.

Строк відбуття покарання обчислюється з 13 березня 2007 року.

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянин України, раніше судимий: 29 червня 2006 року Самбірським міськрайонним судом Львівської області за ст. 189 ч.І КК України на два роки обмеження волі з іспитовим строком один рік,

засуджений за ст. 186 ч.2 КК України на чотири роки позбавленні волі; за ст. 296 ч.2 КК України на два роки позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхд поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено покаранн чотири роки позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбуте покарання, за вироком Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 29 червня 2006 року та остаточно визначено покарання - чотири роки шість місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід залишений попередній - підписку про невиїзд з постійного місця проживання.

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянин України, несудимий,

засуджений за ст. 296 ч.2 КК України на три роки позбавлення волі.

Виправдано ОСОБА_4 за ст. 187 ч.2 КК України.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком три роки.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов'язано ОСОБА_4 повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання та періодично з'являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Запобіжний захід залишений попередній - підписку про невиїзд з постійного місця проживання.

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, громадянин України, несудимий,

засуджений за ст. 296 ч.2 КК України на три роки позбавлення волі; за ст. 198 КК України на один рік позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено покарання три роки позбавлення волі.

Виправдано ОСОБА_5 за ст. 186 ч.2 КК України.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком три роки.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов'язано ОСОБА_5 повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання та періодично з'являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Запобіжний захід залишений попередній підписку про невиїзд з постійного місця проживання.

Вирішено питання з речовими доказами.

Постановлено стягнути солідарно з ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_4 в користь ОСОБА_7 50 тис. грн. моральної шкоди; з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_8 2 тис. гри. моральної шкоди та в користь НДЕКЦ при ГУМВС України у Львівській області 188 грн. 72 кол. проведення експертизи.

Згідно вироку суду, ОСОБА_2 06 листопада 2006 року близько 23 год. 30 хв. в групі осіб з ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на вул. Б.Хмельницького в м. Самборі, умисно, безпричинно, з хуліганських спонукань, з мотивів явної неповаги до суспільства, вчинили бійку з ОСОБА_9 та ОСОБА_10, під час якої ОСОБА_4 наніс декілька ударів ногами та руками у різні ділянки тіла ОСОБА_9, а ОСОБА_2. підбігши до них. вдарив ОСОБА_9 кулаком у груди та ногою у ділянку голови, від чого ОСОБА_9 В,В. впав на землю, чим спричинили ОСОБА_9 згідно висновку судово-медичної експертизи № 545/06 від 27 листопада 2006 року тілесні ушкодження, що відносяться до категорії легких з короткочасним розладом здоровя. Після чого ОСОБА_2М, підбігши до ОСОБА_3, який руками та ногами наносив удари у різні ділянки тіла ОСОБА_7, наніс ОСОБА_7 рукою один удар у ділянку грудей та ногою в плече, та коли останній від нанесених ударів впав на землю, ОСОБА_3 продовжив з ним бійку на землі, а ОСОБА_2 підняв з землі уламок цегли та наніс нею удар в голову ОСОБА_7, в результаті чого ОСОБА_7 отримав ушкодження згідно висновку судово-медичної експертизи №1418 від 29 листопада 2006 року у виді відкритої черепно-мозкової травми у вигляді перелому кісток склепіння черепа з переходом на основу, з переломом пірамідок скроневих кісток, ушкоджень барабанної перетинки зліва, двобічного післятравматичного запалення слухового нерва, импанума справа, крововиливів під тверду мозкову оболонку справа та підпавутинному просторі, забою головного мозку середнього ступеня, забійної рани в тімяній ділянці справа, поверхневої забійної рани та садна навколо неї в лівій надбрівній ділянці, крововиливів під сполучні оболонки обох очниць з осадженням на фоні синця лівої очниці, садна на чолі справа, в ділянці перенісся, в тімяній ділянці зліва, в ділянці лівої китиці, в ділянці правого ліктьового згину та лівої сідниці, синці в ділянці правого ліктьового суглобу, з садном на його фоні, синця в ділянці лівої вушної раковини, що відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння.

Крім цього, ОСОБА_3 06 листопада 2006 року, після вчинення хуліганських дій, з застосуванням фізичного насильства, що не є небезпечним для життя і здоровя потерпілого, заподіявши ОСОБА_7 легкі тілесні ушкодження, заволодів його мобільним телефоном марки "Нокіа 1 100" вартістю 80 грн. та грошима в сумі 230 грн.

Крім цього, 13 грудня 2006 року о 21 год. ОСОБА_3 в м. Самборі Львівської області навпроти будинку №68 по вул. Замійська в групі осіб із ОСОБА_5 та ОСОБА_2, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, умисно, безпричинно, з хуліганських спонукань пристали до ОСОБА_11, та ОСОБА_12 ОСОБА_13 ударом руки повалив ОСОБА_11 на землю, після чого разом із ОСОБА_5 нанесли останньому декілька ударів ногами по різних ділянках тіла, після чого ОСОБА_2 та ОСОБА_5 підбігли до ОСОБА_12С, якого в цеп час тримав руками за куртку ОСОБА_3, і втрьох повалили ОСОБА_12 на землю і нанесли йому декілька ударів ногами по годоиі та інших ділянках тіла. Коли ОСОБА_11 намагався підвестися, до шюго знову підбіг ліі ОСОБА_2, ОСОБА_5 та ОСОБА_3, і нанесли йому декілька ударів ногами по тілу та прижали до огорожі будинку. Припипяіочи хуліганські дії ОСОБА_5. ОСОБА_3 та ОСОБА_2 відносно ОСОБА_14 та ОСОБА_11. в конфлікт втрутилася ОСОБА_8, однак ОСОБА_2 продовжив хуліганські дії, забіг на подвір'я будинку ОСОБА_15 та наніс їй удари по голові та в бедро лівої ноги. В результаті хуліганських дій було спричинено ОСОБА_12 осаднення в лобній ділянці справа, садно в лівій надбрівній ділянці, садно в лівій скроневій ділянці садно в лівій виличній ділянці, синець в лівій орбітальній ділянці, садно на кінчику носа, синець на правому стегні, що відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень; ОСОБА_11 - садно на боковій поверхні носа зліва і синець в лівій орбітальній ділянці, що відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень; ОСОБА_8 - синець на задній поверхні лівого передпліччя в н/т синець в н/т лівого передпліччя по передній поверхні та синець на лівій сідниці, що відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Крім цього, ОСОБА_5 достовірно знаючи, що мобільний телефон марки "Нокіа 1100", який приніс йому додому ОСОБА_3 07 листопада 2006 року близько 00 год. 35 хв., завідомо одержаний злочинним шляхом, заздалегідь не обіцяно зберігав такий в період з 07 по 09 листопада 2006 року в себе в квартирі по місцю проживання за адресою ІНФОРМАЦІЯ_5.

В апеляції засуджений ОСОБА_2 покликається на те, що призначене йому покарання за своїм видом та розміром є явно несправедливим внаслідок суворості і не відповідає тяжкості злочину та особі засудженого.

Вважає, що при винесенні вироку суд не врахував обставин та мотивів скоєння злочину, оскільки він захищав від п'яних нападників своїх товаришів.

Акцентує, що він вже три роки знаходиться під вартою і усвідомив свою вину та щиро розкаявся у скоєному.

Просить змінити вирок та призначити покарання з застосуванням ст. 69 КК України у вигляді трьох років, врахувавши його щире каяття, що вій | вчинив злочин неповнолітнім, раніше не притягався до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується по місцю проживання, навчання та праці.

Захисник ОСОБА_1 в інтересах засудженого ОСОБА_2 подала апеляцію аналогічного змісту.

В доповненні до апеляції захисник ОСОБА_1 покликається на те, ш° сума задоволеного цивільного позову в користь ОСОБА_7 є значно завищеною і не відповідає фактично заподіяній моральній шкоді.

Вважає, що судом не враховано те, що під час скоєння злочину потерпілий перебував у стані алкогольного сп'яніння, стан здоров'я потерпілого на даний час задовільний, відсутні тяжкі наслідки тілесних, ушкоджень, травма не. пов'язана і каліцтвом та те, що істотних змін у життєвих і виробничих стосунках потерпілого не сталось.

Зазначає, що також не згідна з вироком суду щодо стягнення з ОСОБА_6 в користь ОСОБА_8 2 тис. грн. моральної шкоди, оскільки ОСОБА_6 не має ніякого відношення до тілесних ушкоджень, отриманих ОСОБА_8 в результаті падіння.

Просить вирок суду в частині відшкодування моральної шкоди в розмірі 50 тис. грн. в користь ОСОБА_7 змінити, зменшити суму відшкодування та скасувати вирок в частині відшкодування ОСОБА_2 моральної шкоди в розмірі і тис. грн. в користь ОСОБА_8

В апеляції засуджений ОСОБА_3 покликається на те, що призначене покарання є несправедливим і не відповідає тяжкості злочину та особі засудженого.

Акцентує, що він є інвалідом II групи, а суд не врахував стан його здоровя, а саме, що він хворіє цукровим діабетом І типу.

Зазначає, що 4 рази в день повинен отримувати інєкції.

Просить звільнити його від відбування покарання, застосувавши ст. 75 КК України.

В доповненні до апеляції від 18 січня 2010 року зазначає, що при призначенні покарання суд не повністю врахував, що з 10 по 24 квітня 2009 року він перебував в стаціонарі Львівського обласного ендокринологічного диспансеру, де йому встановили діагноз: Цукровий діабет І тип, важка ювенільна форма, стадія декомпенсації. Діабетична полінейропатія нижніх кінцівок. Діабетична проста ретинопатія. Початкова ленсопатія. Метаболічна кардіоміопатія НК 1 ст. Метаболічна гепатопатія. Діабетична нефропатія. Хворіє цукровим діабетом протягом 8 років, перебіг захворювання лабільний із схильністю до гіпоглікемій. Отримує інсулінотерапію інсЛантус та Епайдру. Інсуліном забезпечується самостійно.

Наголошує, що він глибоко усвідомив свою провину за вчинений злочин, в судовому засіданні щиро розкаявся, просив вибачення в усіх учасників процесу, особливо в потерпілих.

Просить змінити вирок міськрайонного суду, обравши покарання, не повязане з позбавленням волі.

В доповненні до апеляції від 06 квітня 2010 року наголошує, що умисел на заволодіння чужим майном ОСОБА_7 появився в нього після бійки з потерпілим, після того як потерпілий знепритомнів від удару ОСОБА_2 цеглою в голову.

Зазначає, що потерпілий перебував в стані, що виключав можливість усвідомлювати значення того, що відбувалося.

Вважає, що його дії по епізоду заволодіння майном потерпілого ОСОБА_7 слід кваліфікувати за ст. 185 ч.2 КК України, як крадіжку, вчинену повторно.

Акцентує, що при призначенні покарання суд не в повній мірі врахував ного щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, ту обставину, що він вчинив злочини середньої тяжкості, по місцю проживання характеризується лише В позитивної сторони, стан його здоровя, а саме, що вій 1 інвалідом II групи та страждає цукровим діабетом 1 типу.

Просить змінити вирок міськрайонного суду, обравши покарання, не повязане з позбавленням волі.

В апеляції державним обвинувач покликається на те, що не згідний з виправданням ОСОБА_2, ОСОБА_16 та ОСОБА_5 за ст. 186 чр КК України по епізоду відносно ОСОБА_12 та ОСОБА_11

Зазначає, ию призначаючи покарання ОСОБА_17 та ОСОБА_4 суді порушив вимоги ст. 65 ч.2 КК України, оскільки не врахував те, що останні вчинили злочин в стані алкогольного спяніння, в судовому засіданні постійно змінювали покази.

Наголошує, що при застосуванні ст. 75 КК України суд належним чином не мотивував звільнення ОСОБА_5 та ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням.

Акцентує, що суд безпідставно відмовив в позові потерпілому ОСОБА_18

Просить вирок міськрайонного суду скасувати, а матеріали кримінальної справи направити на новий судовий розгляд в суд І інстанції.

В доповненні до апеляції зазначає, що дії ОСОБА_3 органом досудового слідства кваліфіковані невірно, оскільки під час заволодіння мобільним телефоном марки "Нокіа 1 100" вартістю 80 гри. та грошима в сумі 230 грн. ОСОБА_7, потерпілий був без свідомості, що він сам підтвердив в судовому засіданні.

Просить перекваліфікувати дії ОСОБА_3 з ст. 186 ч.2 КК України на ст. 185 ч.І КК України.

В запереченні на апеляцію державного обвинувача захисник засудженого ОСОБА_2 і ОСОБА_1 просить вирок в частині виправдання ОСОБА_2 та ОСОБА_5 за ст. 186 ч.2 КК України, а також в частині відмови ОСОБА_18 в цивільному позові, залишити без зміни, а апеляцію прокурора без задоволення.

В запереченні на апеляцію державного обвинувача засуджений ОСОБА_4 зазначає, що вирок суду відносно нього є законний та просить залишити його без зміни, а апеляцію прокурора без задоволення.

Заслухавши доповідача, думку прокурора про підтримання апеляцій пояснення засудженого ОСОБА_2 та в його інтересах захисника ОСОБА_1, які підтримали свої апеляції та заперечили апеляцію державного обвинувача, розглянувши матеріали кримінальної справи та обговоривши доводи апеляцій, колегія суддів вважає, що апеляції засудженого ОСОБА_2 та в його інтересах захисника ОСОБА_1 задоволенню не підлягають, а апеляції засудженого ОСОБА_3 та державного обвинувача підлягають частковому задоволенню.

Як вбачається зі змісту апеляцій засудженого ОСОБА_2 та в його інтересах захисника ОСОБА_2,Л.С., останні не оспорюють доведеність вини та кваліфікацію злочинних дій, а лише міру призначеного покарання внаслідок суворості, а захисник ОСОБА_1 також оспорює суми цивільних позовів,

Засуджений ОСОБА_3 оспорює міру призначеного покарання внаслідок суворості га кваліфікацію злочинних дій відносно викрадений чужого манна ОСОБА_7

Державшій обвинувач оспорює виправдання ОСОБА_2М- ОСОБА_3 та ОСОБА_5 за ст. 186 ч.2 КК України по епізод відносно ОСОБА_12С . га ОСОБА_11П, звільнення від відбування покарання з випробуванням ОСОБА_5 та ОСОБА_4 і відмову в позові потерпілого ОСОБА_18

Колегія суддів вважає, що призначаючи покарання засудженому ОСОБА_13, міськрайонний суд врахував ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного і обставини, що помякшують та обтяжують покарання.

Ті помякшуючі покарання обставини, які зазначають в своїх апеляціях засуджений ОСОБА_2 та в його інтересах захисник ОСОБА_1, судом теж враховані.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що покарання засудженому ОСОБА_2 призначено у відповідності до вимог ст. 65 КК України, є необхідне та достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, а тому не вбачає підстав для його помякшення.

Що стосується виправдання ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 за ст. 186 ч.2 КК України по епізоду відносно ОСОБА_12 та ОСОБА_11, то в ході судового розгляду встановлено, що конфлікт між останніми виник з хуліганських спонукань, і потерпілий ОСОБА_11 в судовому засіданні ствердив, що сигарети та запальничка випали з його кишені (а.с.317), і під час судового слідства також було встановлено, що під час затримання ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_5, в них стартового пакету оператора мобільного звязку, належного ОСОБА_12, виявлено та вилучено не було.

Колегія суддів вважає, що міськрайонний суд підставно звільнив засуджених ОСОБА_5 та ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши певні зобовязання.

Також, на думку колегії суддів, судом підставно частково задоволено цивільні позови ОСОБА_7 та ОСОБА_8 і відмовлено в цивільному позові ОСОБА_18

Разом з тим, колегія суддів переконана, що злочинні дії ОСОБА_3 по епізоду відкритого викрадення в чужого майна мобільного телефону марки "Нокіа1100" та грошей в сумі 230 грн. в ОСОБА_7 органом досудового слідства кваліфіковані невірно, оскільки, як вбачається з матеріалів кримінальної справи та здобутого в ході судового розгляду, ОСОБА_3 взяв даний мобільний телефон та гроші в сумі 230 грн. після того як ОСОБА_7 знепритомнів від удару ОСОБА_2 цеглою в голову, і сам потерпілий в судовому засіданні зазначив, що після удару в голову нічого не памятає (т.З а.с.314 зв.).

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що злочинні дії ОСОБА_3 слід кваліфікувати за ст. 185 ч.2 КК України, оскільки він вчинив повторно (непогашена судимість за ст. 189 ч.І КК України згідно вироку Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 29 червня 2006 року) таємне викрадення чужого майна мобільного телефону марки "Нокіа 1 100" в ОСОБА_7 та грошей в сумі 230 грн., а покарання потрібно призначити в межах санкції даної статті.

Крім цього, слід прийняти до уваги, що засуджений ОСОБА_3 розкаявся у вчиненому, позитивно характеризується за місцем проживання, стан його здоровя.

Сукупність них обставин, що помякшують покарання, на думку колегії суддів, і підставами для обрання ОСОБА_3 покарання, не пов'язаного з позбавленням волі.

З врахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що покарання, яке буде необхідним та достатнім засудженому ОСОБА_3 для його виправлення та попередження нових злочинів, слід призначити у виді обмеження волі на певний строк в межах санкцій ст.ст. 185 ч.2, 296 ч.2 КК України та за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим відповідно до ст. 70 КК України, а остаточне - на підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутого покарання за попереднім вироком.

Керуючись ст.ст. 362, 366, 367 КПК України, колегія суддів,

ухвалила:

апеляції засудженого ОСОБА_2 та в його інтересах захисника ОСОБА_1 залишити без задоволення, апеляції засудженого ОСОБА_3 та державного обвинувача задоволити частково.

Вирок Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 24 грудня 2009 року відносно ОСОБА_3 змінити.

Перекваліфікувати дії ОСОБА_3 з ст. 186 ч.2 КК України на ст. 185 ч.2 КК України.

Вважати ОСОБА_3 засудженим за ст.ст. 185 ч.2, 296 ч.2 КК України та призначити покарання за ст. 185 ч.2 КК України у виді 2 (двох) років 3 (трьох) місяців обмеження волі; за ст. 296 ч.2 КК України - 2 (два) роки обмеження волі.

Відповідно до ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити покарання - 2 (два) роки 3 (три) місяців обмеження волі.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднати невідбуте покарання за вироком Самбірського міськрайонного суду від 29 червня 2006 року та остаточно визначити покарання - 2 (два) роки 6 (шість) місяців обмеження волі.

Запобіжний захід ОСОБА_3 залишити попередній підписку про невиїзд з постійного місця проживання.

В решті вирок залишити без зміни.

Головуючий:

Судді: