Справа №127/3857/14-к
Провадження № 1-кс/127/1373/14

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 березня 2014 року м. Вінниця
Вінницький міський суд Вінницької області в складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю слідчого ОСОБА_3 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого слідчого Вінницької прокуратури з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері юриста 3 класу ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей та документів,
Старший слідчий Вінницької прокуратури з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері юрист 3 класу ОСОБА_3 , 27.02.2014 року, звернувся до суду з клопотанням погодженим з прокурором Вінницької прокуратури про тимчасовий доступ до речей та документів. Клопотання мотивовано тим, що службові особи військової частини АЗІ адміністративно-господарськими функціями щодо розпорядження військовим майном - плитами ГІД 3-1.2 та ПАГ-14, відповідно до ст. 68 Конституції України, ст. ст. 11, 16, 58, 59 Статуту внутрішньої служби ЗС України, ст. 4 Дисциплінарного статуту ЗС України, ст. З Закону України «Про правовий режим майна у Збройних Силах України», пунктів 3.1.1, 3.1.3. «Положення про військове (корабельне) господарство Збройних ІНФОРМАЦІЯ_1 », затвердженого наказом МО України № 300 від 16.07.1997 року, були зобов`язані додержуватися Конституції України і законів України, чесно виконувати військовий обов`язок, знати та виконувати свої обов`язки, берегти державне майно, відповідальні за правильне використання, військового майна, тощо.
Однак, в листопаді 2013 року службові особи військової частини НОМЕР_1 вирішили стати на злочинний шлях, та використовуючи службове становище щодо дотримання порядку зберігання та використання державного майна, всупереч вимог вказаних вище нормативно-правових актів, привласнили військове майно - плити ПД 3-1.2 та ПАГ-14.
Так, згідно спільної директиви ІНФОРМАЦІЯ_2 та начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 № Д-322/1/02 від 01.07.2013 було прийнято рішення про розформування військової частини НОМЕР_2 із подальшою передачею військових містечок № № НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , де дислокувалась частина, до ІНФОРМАЦІЯ_3 , як цілісні майнові комплекси.
В подальшому, доводячи свої злочинні дії спрямовані на привласнення державного майна до кінця, службові особи військової частини НОМЕР_2 повантажили плити ПД 3-1.2 в кількості 79 шт. та плити ПАГ-14 в кількості 6 шт. на автомобілі частини та вивезли їх за межі території військової частини НОМЕР_2 , розпорядившись ними на власний розсуд - реалізували їх невстановленим особам.
В ході досудового розслідування встановлено, що протягом 2013 року службовими особами в/частини НОМЕР_1 було передано із служби інженерно-аеродромного забезпечення до квартирно-експлуатаційної служби плити в марки ПАГ-14 в кількості 505 шт. Однак, при огляді документів ІНФОРМАЦІЯ_3 та допиті відповідних посадових осіб встановлено, що плити у кількості 505 шт. на облік не передавались.
Так, з метою дослідження обставин викрадення плит, зазначених в описовій частині, підтвердження факту їх перебування на обліку служб в/частини НОМЕР_2 , а в подальшому призначення почеркознавчої експертизи та ревізії, необхідно отримати тимчасовий доступ та вилучення облікових документів плит марки ПАГ-14 та ПД 3*1.2, які знаходяться в приміщенні інженерно-аеродромної служби ІНФОРМАЦІЯ_1 . На підставі викладеного слідчий просить клопотання задовольнити.
Слідчий ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав клопотання за обставин викладених у ньому.
Представник інженерно - аеродромної служби ІНФОРМАЦІЯ_1 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду клопотання був повідомлений належним чином, про що свідчить наявна в матеріалах справи телефонограма. Суд вважає можливим розглянути клопотання у відсутності представника відповідно до вимог ст. 163 КПК України.
Відповідно до ст. 107 ч.1 КПК України рішення про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час досудового розслідування, в тому числі під час розгляду питань слідчим суддею, приймає особа, яка проводить відповідну процесуальну дію. За клопотанням учасників процесуальної дії застосування технічних засобів фіксування є обов`язковим.
Враховуючи те, що від учасників процесуальної дії не надійшло клопотання про застосування технічних засобів фіксування розгляду клопотання про тимчасовий доступ до речей та документів, тому суд вважає за можливим розглянути дане клопотання без застосування технічних засобів фіксування.
Суд, вислухавши пояснення слідчого, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, приходить до висновку, що клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку).
Відповідно до ст. 160 КПК України сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу.
Згідно ч. 5 ст. 163 КПК України слідчий суддя, постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної юридичної особи, самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з якими подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.
Судом встановлено, що протягом 2013 року службовими особами в/частини НОМЕР_1 було передано із служби інженерно-аеродромного забезпечення до квартирно-експлуатаційної служби плити в марки ПАГ-14 в кількості 505 шт. Однак, при огляді документів ІНФОРМАЦІЯ_3 та допиті відповідних посадових осіб встановлено, що плити у кількості 505 шт. на облік не передавались, що підтверджується протоколами допитів свідків від 24.02.2014 року та 21.02.2014 року.
Приймаючи до уваги викладене, суд вважає, що на час розгляду вищевказаного клопотання наявні достатні підстави для надання дозволу слідчому на тимчасовий доступ до документів інженерно - аеродромної служби ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки слідчим було доведено те, що вказані документи знаходяться в інженерно - аеродромній службі ІНФОРМАЦІЯ_1 та самі по собі або в сукупності із іншими документами мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні. Крім, того вказані документи можуть допомогти в розкритті даного злочину.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 159, 160, 163, 164, 309 КПК України, слідчий суддя,-
Клопотання старшого слідчого Вінницької прокуратури з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері юриста 3 класу ОСОБА_3 задовольнити.
Надати старшому слідчому Вінницької прокуратури з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері юристу 3 класу ОСОБА_3 дозвіл на тимчасовий доступ до оригіналів облікових документів інженерно-аеродромної служби ІНФОРМАЦІЯ_4 у яких зазначено відомості про рух плит марки ПАГ-14 та ПД 3*1.2, зокрема нарядів, накладних, актів зміни якісного стану, актів приймання-передачі виконаних робіт та ін., що знаходяться у приміщенні інженерно-аеродромної служби ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 .
Зобов`язати інженерно-аеродромну службу ІНФОРМАЦІЯ_1 надати старшому слідчому Вінницької прокуратури з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері юристу 3 класу ОСОБА_3 вищевказані документи з можливістю їх вилучення.
У разі невиконання даної ухвали, за клопотанням сторони кримінального провадження, якій надано право на доступ до речей і документів, суд має право постановити ухвалу про проведення обшуку з метою відшукання та вилучення зазначених речей і документів.
Ухвала слідчого судді є остаточною та оскарженню не підлягає.

Ухвала залишається в силі протягом одного місяця з дня її постановлення.

Слідчий суддя