15 лютого 2016 року
Справа № 203/412/16-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 лютого 2016 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

Головуючої судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

потерпілої - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Дніпропетровську матеріали кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0003798, які надійшли з обвинувальним актом, стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Дніпропетровська, громадянин України, українець, освіта вища, приватний підприємець, розлучений, зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 , відповідно до ст.89 КК України раніше судимий,
- обвинуваченого за ч.1 ст.164 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 , будучи згідно рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 14.11.2007, зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в грошовій сумі в розмірі 500 (п`ятсот) гривень на місяць, до її повноліття, призначити до виконання з 29.10.2007.

Однак, ОСОБА_4 , знаючи про свій обов`язок сплачувати аліменти на утримання дитини, ведучи підприємницьку діяльність та отримуючи дохід, став на шлях злісного ухилення від сплати аліментів, не бажаючи виконувати покладений на нього обов`язок з утримання дитини, будучи попередженим державним виконавцем про кримінальну відповідальність за злісне ухилення від сплати аліментів, в період часу з квітня 2013 по грудень 2015 року включно, аліменти добровільно не виплачував, матеріальної допомоги на утримання дитини не надавав, ведучи підприємницьку діяльність як фізична особа-підприємець « ОСОБА_4 ». В результаті зазначеної бездіяльності ОСОБА_4 допустив заборгованість зі сплати аліментів за вказаний період часу в розмірі 16500 (шістнадцять тисяч п`ятсот) гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 в період з квітня 2013 року до грудня 2015 року, тобто в сукупності 33 місяці, злісно ухилявся від сплати аліментів на утримання дитини, призначених рішенням Кіровського районного суду від 26.11.2007, чим допустив заборгованість в розмірі 16500 (шістнадцять тисяч п`ятсот) гривень.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні свою вину у вчинені кримінального правопорушення визнав в повному обсязі, пояснивши суду, що дійсно існує заборгованість по виплаті аліментів на утримання дитини. Заборгованість виникла тому, що він тривалий час був без роботи, а потім забував про сплату аліментів. Зобов`язується протягом двох місяців виплатити потерпілій заборгованість по виплаті аліментів, в подальшому кожного місяця буде виплачувати аліменти.

Потерпіла ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснила суду, що дійсно обвинувачений не виплачує їй аліменти на утримання дитини, в результаті чого на даний час існує заборгованість по їх виплаті.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України в судовому засіданні не досліджувалися інші докази, оскільки за згодою учасників процесу, дослідження останніх визнано недоцільним, так як фактичні обставини справи ніким не оспорювались і у суду відсутні сумніви щодо добровільної позиції учасників судового провадження.
Підводячи підсумок викладеному суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 у злісному ухиленні від сплати, встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), тобто вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КК України.

При визначенні виду та розміру покарання суд виходить із ступеня тяжкості вчиненого злочину та особи обвинуваченого, який відповідно до ст.89 КК України раніше не судимий, характеризується посередньо, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. Обставини, що пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст.ст.66, 67 КК України судом не встановлені.

На підставі викладеного, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 необхідно призначити покарання у вигляді обмеження волі, але від відбування призначеного покарання звільнити з випробуванням, оскільки виправлення останнього можливе без ізоляції від суспільства та саме такого покарання буде достатнім для попередження нових злочинів.

Керуючись ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 України та призначити йому покарання у вигляді одного року обмеження волі.

На підставі ст.ст.75,76 КК України ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання звільнити з випробуванням строком на один рік, поклавши на нього обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання.

На вирок можуть подані апеляційні скарги в Апеляційний суд Дніпропетровської області через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.
Вирок набирає законної сили після спливу 30 днів з дня його проголошення, у разі якщо учасниками судового провадження не буде подано апеляційних скарг. У разі подання апеляційних скарг, вирок суду набирає законної сили після ухвалення апеляційним судом рішення.
Копія вироку підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку звернувшись до суду із відповідною заявою.

Суддя ОСОБА_1