Справа № 345/795/15-к
Провадження № 11-кп/779/27/2016
Категорія ст.296 ч.1 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 січня 2016 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря с/з ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні з участю прокурора ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , потерпілого ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_9 , матеріали кримінального провадження № 0001149 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Калуського міськрайонного суду від 12 листопада 2015 року

відносно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, не одруженого, раніше не судимого,-

в с т а н о в и л а :
даним вироком ОСОБА_9 засуджено за ст. 296 ч.1 КК України та призначено покарання у вигляді штрафу в розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8500 грн.

Постановлено частково задовольнити цивільний позов потерпілого ОСОБА_8 та стягнуто з ОСОБА_9 на користь потерпілого 4000 (чотири тисячі ) гривень моральної шкоди.

За вироком суду, обвинувачений ОСОБА_9 визнаний винний у вчиненні злочину за таких обставин.

Так, 10 грудня 2014 року, близько 18.30 год., обвинувачений ОСОБА_9 перебуваючи на автобусній зупинці, що по вул. Пушкіна, у м. Калуші, усвідомлюючи, що він перебуває в громадському місці, з хуліганських спонукань вчинив скандал з потерпілим ОСОБА_8 .

Під час даного скандалу, обвинувачений ОСОБА_9 безпричинно, грубо порушуючи громадський порядок, діючи умисно, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, ігноруючи загальноприйняті норми моралі та правила поведінки у суспільстві, реалізовуючи умисел, спрямований на порушення громадського порядку і заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому, наніс удар коліном в ділянку обличчя потерпілому ОСОБА_8 , чим заподіяв останньому тілесні ушкодження у вигляді садна в ділянці обличчя, крововиливу в слизову оболонку верхньої губи, які згідно висновку судово-медичного експерта № 320 від 03.01.2015 року, відносяться до легких тілесних ушкоджень, та тілесні ушкодження у вигляді вколоченого вивиху 1-го зуба на верхній щелепі справа, вколоченого вивиху 1-го зуба на верхній щелепі зліва, з наступним видаленням цих зубів, які згідно висновку судово-медичного експерта № 320 від 03.01.2015 року, відносяться до легких тілесних ушкоджень, які викликали незначну стійку втрату загальної працездатності.

Не погодившись з вироком суду, обвинувачений ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій вважає вирок суду першої інстанції незаконним і таким, що підлягає до скасування з таких підстав: судом не було взято до уваги показання свідка ОСОБА_10 , який був очевидцем події; показання потерпілого ОСОБА_8 є непослідовними, суперечливими, неправдивими, що спростовуються матеріалами провадження; безпідставно було відмовлено у задоволенні клопотання про визнання протоколу огляду місця події від 10.12.2014 року (а.с. 69), як недопустимий доказ, оскільки понятими про проведення даної слідчої дії є заінтересовані в даному кримінальному провадженні особи, а саме ОСОБА_11 та ОСОБА_12 ; із висновку експерта № 320 від 03.01.2015 року вбачається, що утворення виявлених у потерпілого ОСОБА_8 тілесних ушкоджень внаслідок паління та ударів до твердих тупих предметів. Просить вирок суду першої інстанції скасувати та ухвалити новий вирок, яким його за ст. 296 ч.1 КК України виправдати.

До початку розгляду кримінального провадження по суті, потерпілий ОСОБА_8 подав заперечення на апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_9 , в якому вважає всі твердження апелянта безпідставними та такими, які не заслуговують на увагу, оскільки суд повно і всебічно дослідив всі матеріали провадження та правильно прийшов до висновку про винуватість ОСОБА_9 . Просить апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_13 залишити без задоволення, а вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого та в його інтересах захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу, думку прокурора та потерпілого, які вважали вирок суду законним та обґрунтованим, перевіривши матеріали кримінального провадження, мотиви і доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 ч.1 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Розглянувши кримінальне провадження в межах апеляційних вимог встановлено, що суд першої інстанції з достатньою повнотою, в межах визначенного судом обсягу, об`єктивно дослідивши обставини вчинення ОСОБА_9 кримінального правопорушенння, передбаченого ст.296 ч.1 КК України, дав їм правильну юридичну оцінку.

В процесі розгляду кримінального провадження судом першої інстанції були перевірені доводи обвинуваченого та його захисника про відсутність належних доказів вини ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.296 ч.1 КК України, обвинувачений та захисник з ними не погодився, навівши відповідні докази та аргументи спростування. Такі доводи не знайшли спростування і при розгляді кримінального провадження в суді апеляційної інстанції, в тому числі і доводи про незаконність та необґрунтованість вироку суду та висновки органів досудового розслідування.

Винуватість ОСОБА_9 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме висновком судово-медичного експерта №320 від 12.12.2014 року, який був складений на підставі медичної картки стоматологічного хворого Калуської стоматологічної поліклініки. Враховуючи кількість, характер та розташування тілесних ушкоджень у потерпілого ОСОБА_8 мались тілесні ушкодження, які не могли утворить внаслідок падіння. Потерпілому було нанесено не менше одного удару тупим твердим предметом в ділянку обличчя, що спростовують твердження обвинуваченого в своїй апеляційній скарзі про те, що утворення тілесних ушкоджень у потерпілого виникли внаслідок падіння.

Посилання ОСОБА_9 в апеляційній скарзі про те, що судом першої інстанції безпідставно не було взято до уваги показання свідка ОСОБА_10 , то дане твердження на думку колегії суду не відповідає дійсності, оскільки з пояснень даного свідка він не бачив повністю подію злочину, а тільки початок суперечки між обвинуваченим та потерпілим, після чого пішов додому і потім від громадськості дізнався, що під час даного конфлікту одному з його учасників був вибитий зуб.

Твердження обвинуваченого, що показання потерпілого є непослідовними та суперечливими спростовуються показаннями свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_14 , які суду пояснили, що 10.12.2014 року бачили, як ОСОБА_9 з ОСОБА_8 тримали один одного за одяг та шарпалися. В результаті конфлікту ОСОБА_9 штовхнув ОСОБА_8 від чого останній вдарився об автобусну зупинку, після цього вони розборонили їх та побачили, що у ОСОБА_8 немає одного верхнього зуба, а другий ледь тримається. ОСОБА_8 їм повідомив, що його ОСОБА_9 вдарив коліном у обличчя.

Крім того, подія злочину відбулася у вечірній час, а саме о 18.30 год. біля автобусної зупинки та магазину, в громадському місці де перебувало багато людей, ОСОБА_9 грубо порушив громадський порядок, діяв умисно, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, проігнорував загальноприйняті норми моралі та правила поведінки у суспільстві, вчинив злочин передбачений ст. 296 ч.1 КК України.

Твердження апелянта в своїй апеляційній скарзі про те, що протоколу огляду місця події від 10.12.2014 року (а.с. 69), є недопустимим доказом, оскільки понятими про проведення даної слідчої дії були заінтересовані в даному кримінальному провадженні особи, а саме ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , то дане твердження не може тягнути за собою істотне порушення норм кримінально-процесуального законодавства і лягти в основу скасування вироку суду, оскільки винуватість ОСОБА_9 підтверджується вищенаведеними зібраними у кримінальному провадженні доказами, а також поясненнями допитаної в судовому засіданні першої інстанції слідчої слідчого відділення Калуського МВ УМВС ОСОБА_15 , яка суду пояснила, що нею проводилось досудове розслідування по даному кримінальному провадженню, в ході якого було опитано свідків і оскільки інші особи відмовились бути залученими понятими, в неї не було іншого виходу, як залучити ОСОБА_11 та ОСОБА_12 в якості понятих, які є знайомими потерпілого.

При таких обставинах, доводи обвинуваченого та його захисника про недоведеність вини у вчинені інкримінованого ОСОБА_9 правопорушення, неправильну кваліфікацію його дій, не мають правових підстав і не можуть бути взяті до уваги. Колегія суддів вважає доведеним, що при обставинах, встановлених судом, було вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення, суд вірно кваліфікував дії ОСОБА_9 за ст.296 ч.1 КК України.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування у будь-якому разі судового рішення колегією не встановлено.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Вирок Калуського міськрайонного суду від 12 листопада 2015 року відносно ОСОБА_9 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з часу проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців, з часу його проголошення.

Головуючий ОСОБА_2
Судді: ОСОБА_3
ОСОБА_4

Згідно з оригіналом
Суддя Апеляційного суду
Івано-Франківської області ОСОБА_2