АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 11кп/790/1442/15 Головуючий 1 інстанції ОСОБА_1
Справа № 643/1393/15-к Доповідач ОСОБА_2
Категорія: ч. 1 ст. 286 КК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29.09.2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

потерпілої ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 19.06.2015 року, -
В С Т А Н О В И Л А :
Вказаною ухвалою
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Куп`янськ Харківської області, громадянка України, не одружена, із середньою спеціальною освітою, раніше не судима, не працююча, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,
звільнена від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням з потерпілою.
Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 закрито.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави витрати на залучення експертів в розмірі 586,80 грн.
Відповідно до ухвали, ОСОБА_7 04.12.2014 року о 13-20 год., керуючи технічно справним автомобілем «Volkswagen Polo», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить їй на праві власності, рухалась зі швидкістю 40 км./год. по вул. Гвардійців Широнинців з боку вул. Механізаторська в напрямку пр. 50 років ВЛКСМ в м. Харкові.
В процесі руху ОСОБА_7 , наближаючись на керованому автомобілі до нерегульованого пішохідного переходу, розташованого в районі буд. № 23 по вул. Гвардійців Широнинців в м. Харкові, грубо порушила вимоги п. 18.1 Правил дорожнього руху України, згідно з якими водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека, а саме не зупинилась та скоїла наїзд на пішоходів ОСОБА_9 , 1966 р.н. та ОСОБА_10 , 2006 р.н., які перетинали проїжджу частину по нерегульованому пішохідному переходу, визначеному дорожніми знаками та дорожньою розміткою, зправа наліво по ходу руху автомобіля «Volkswagen Polo».
Внаслідок дорожньотранспортної пригоди ОСОБА_10 згідно висновку судовомедичної експертизи отримала забій м`яких тканин лобної області, забій м`яких тканин в області лівого колінного суглобу, які не можуть бути прийняті до уваги експертом. Потерпілій ОСОБА_9 згідно висновку судовомедичної експертизи спричинені наступні тілесні ушкодження: перелом кісток тазу, перелом лонної та сідничної кісток зліва, перелом крижі, які відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень, що спричинили тривалий розлад здоров`я.
Порушення правил безпеки дорожнього руху ОСОБА_7 згідно висновку судовоавтотехнічної експертизи знаходяться в причинному зв`язку з подією та наслідками.
Суд першої інстанції прийшов до висновку про доведеність вини ОСОБА_7 за висунутим обвинуваченням та кваліфікував її дії за ч. 1 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.
В ході судового розгляду кримінального провадження обвинуваченою, її захисником та потерпілою заявлено клопотання про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням між обвинуваченою та потерпілою, а також повним відшкодуванням останній завданих їй збитків.
Районний суд, посилаючись на практику Верховного Суду України про обов`язковість застосування положень ст. 46 КК України при наявності до того підстав, прийшов до висновку про необхідність звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності, у зв`язку з тим, що вона вперше вчинила злочин невеликої тяжкості, примирилась з потерпілою, відшкодувала завдані збитки, усунула заподіяну шкоду.
Не погодившись з прийнятим рішенням, прокурором подана апеляційна скарга, у якій він просить скасувати ухвалу у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, призначити новий розгляд в суді 1 інстанції. Мотивуючи скаргу, вказав, що в ст. 46 ККУкраїни йде мова про злочини, якими була заподіяна шкода певному потерпілому, приватним інтересам. ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, безпосереднім об`єктом якого є безпека дорожнього руху. Зазначив, що закриття кримінального провадження та звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченої за примиренням із потерпілою у даному випадку є неможливим, адже правопорушення зачіпає публічні інтереси.

Заслухавши доповідь судді, з`ясувавши думку прокурора, яка підтримала апеляцію; обвинуваченої, захисника, потерпілої, які вважали рішення районного суду законним та обгрунтованим, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

19.06.2015 року Московський районний суд м. Харкова звільнив ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності на підставі ст.. 46 КК України у зв`язку з примиренням обвинуваченої ОСОБА_11 з потерпілою та закрив кримінальне провадження.

При цьому, суд першої інстанції прийняв до уваги, що ст.. 46 КК України передбачено, що особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Як видно з матеріалів ОСОБА_7 вчинила злочин, передбачений ч. 1 ст. 286 КК України, примирилася з потерпілою та відшкодувала завдані їй збитки.

Таким чином, районний суд прийняв до уваги, що ст.. 46 КК України не містить будь-яких обмежень в її застосуванні щодо кола осіб чи конкретних складів злочинів за умови наявності зазначених в самій нормі цього закону підстав та умов її застосування, а у відповідності з роз`ясненнями, що містяться у п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» від 23.12.2005 року, за наявності передбачених у ст.. 46 КК України, звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.

Таким чином, суд першої інстанції обґрунтовано на підставі ст.. 46 КК України звільнив Плавник від кримінальної відповідальності та закрив кримінальне провадження.

Наведене спростовує посилання прокурора в апеляційній скарзі, що суд не прийняв до уваги наявність другого об`єкту складу злочину безпеки дорожнього руху та невірно застосував ст.. 46 КК України.

Крім того, склад злочину, передбачений ч. 1 ст. 286 КК України, має місце лише тоді, коли шкоду завдано саме потерпілому (тілесне ушкодження середньої тяжкості) і про жодну іншу шкоду в диспозиції цієї частини статті не йдеться.

При таких обставинах апеляція прокурора задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, ст. 407, ст. 418, 419, ч. 2 ст. 376 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 19.06.2015 р. щодо ОСОБА_7 без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий

Судді: