Дата документу Справа № 332/2713/15-к
Апеляційний суд Запорізької області
Провадження № 11-кп/778/1702/15Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія ст.185 ч.2 КК УкраїниСуддя-доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 вересня 2015 року м.Запоріжжя
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Запорізької області у складі

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора на ухвалу Заводського районного суду м.Запоріжжя від 11 серпня 2015 року про повернення прокурору обвинувального акту,

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою Заводського районного суду м.Запоріжжя від 11 серпня 2015 року об`єднано в одне провадження кримінальні провадження щодо ОСОБА_7 і ОСОБА_8 і повернуто прокурору обвинувальний акт відносно вказаних осіб через невідповідність даного акту вимогам ч.2 ст.291 КПК, а також порушення під час досудового слідства права обвинуваченого ОСОБА_8 на захист.

Прокурор в апеляційній скарзі посилається на незаконність та необґрунтованість судового рішення, вважає, що обвинувальний акт складений згідно всіх передбачених КПК вимог, а право обвинуваченого на захист не було порушено. Тому апелянт просить ухвалу суду скасувати, призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи скарги, прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу, вважаючи її такою, що підлягає задоволенню, колегія суддів, перевіривши матеріали кримінального провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, дійшла висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.407 КПК за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Згідно з вимогами ст. 314 КПК суд вправі у підготовчому судовому засіданні повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього кодексу, зокрема ст.291 КПК.

В ході підготовчого судового засідання суд, повертаючи обвинувальний акт прокурору, вважав, що всупереч вимогам ч.2 ст.291 КПК анкетні відомості щодо освітнього рівня обвинувачених визначені без урахування вимог ч. 1 ст. 30 Закону України «Про освіту» (поняття «середня освіта» закон не містить).

Під час встановлення попередніх судимостей у обвинувачених, органом досудового розслідування було зазначено про наявність у ОСОБА_8 судимості від 11.04.2006 р. за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК, незважаючи на те, що вказана судимість відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 89 КК є погашеною.

Аналогічне порушення було допущено під час встановлення анкетних даних обвинуваченого ОСОБА_7 . Судимість від 12.05.2004 р. за ч. 3 ст. 185 КК згідно з п.1 ч.1 ст.89 КК є також погашеною.

Крім того, адреса місця проживання потерпілого ОСОБА_9 зазначена у обвинувальному акті як «м. Запоріжжя. вул. Радістна, б. 4а», але у м. Запоріжжі вулиці з вказаним найменуванням не існує.

Зазначені вище недоліки обвинувального акту свідчать про формальний підхід з боку органу досудового розслідування під час встановлення анкетних відомостей обвинувачених та потерпілого ОСОБА_9 .

Крім того, судом під час підготовчого судового провадження було встановлено, що обвинувачений ОСОБА_8 з жовтня 2012 року перебуває на диспансерному обліку у Комунальній установі «Обласний клінічний наркологічний диспансер» Запорізької міської ради з діагнозом: психічні та поведінкові розлади внаслідок поєднаного вживання опіатів та психостимуляторів. Синдром залежності.

Зазначені відомості дають на переконання районного суду підстави вважати, що обвинувачений через свій стан здоров`я не був здатен повною мірою реалізувати свої права, у зв`язку з чим кримінальне провадження відповідно до вимог ст. 52 КПК необхідно було здійснювати за участю захисника.

Проте участь у кримінальному проваджені захисника обвинуваченому ОСОБА_8 не була забезпечена, що призвело до порушення права обвинуваченого ОСОБА_8 на захист.

Проте з такими доводами суду погодитись не можна з огляду на наступне.

Згідно з ч.2 ст. 281 КПК обвинувальний акт має містити анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство).

Отже незазначення або невірне зазначення в обвинувальному акті освіти обвинуваченого на правильність обвинувального акту і його відповідність чи невідповідність вимогам ст.291 КПК не впливає.

Те ж саме стосується правильності визначення в обвинувальному акті непогашених судимостей. Адже процесуальним законом взагалі не передбачено обов`язку особи, яка складала обвинувальний акт, зазначати дані про судимості обвинувачених.

Невірно судом зроблено й висновок про відсутність у м. Запоріжжі вулиці з найменуванням «РадісТна, б. 4а». Допущена слідчим граматична помилка в написанні вулиці «Радісна» не вплинула на можливість належними чином повідомити потерпілого ОСОБА_9 про час і місце розгляду кримінального провадження.

Незалучення під час досудового слідства захисника обвинуваченого ОСОБА_8 не є підставою для повернення обвинувального акту прокурору, оскільки ця обставина не вплинула на правильність його складання і його відповідність вимогам ст.291 КПК. Ця підстава може лише слугувати підставою для суду не приймати, як допустимі ті докази, які було отримано з порушенням права обвинуваченого на захист.

За таких обставин оскаржувану ухвалу суду в частині повернення обвинувального акту прокурору не можна визнати законною і обґрунтованою, а тому вона підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 291, 407 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Ухвалу Заводського районного суду м.Запоріжжя від 11 серпня 2015 року в частині повернення прокурору обвинувального акту для усунення недоліків скасувати і призначити нове судове провадження у першій інстанції зі стадії підготовчого судового засідання в тому ж складі суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення й оскарженню не підлягає.

Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4