1-кп/357/638/14
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.08.2014 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4

представника потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі судового засідання №2 Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; уродженки м. Біла Церква Київської області, громадянки України, з вищою педагогічною освітою, не одруженої, має на утриманні малолітню дитину 1 року, зареєстрованої та проживаючої: АДРЕСА_1 раніше не судимої, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

09.06.2014 року приблизно о 15 год. 05 хв., ОСОБА_4 , знаходячись в магазині «Комфі» по вул. Гординського, 2А, в м. Білій Церкві, Київської області, маючи намір викрасти товар із вказаного магазину, умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, таємно від оточуючих, шляхом вільного доступу, викрала жорсткий диск «transcend 1 tb ts1tsj25m3b» вартістю 1199 грн., що знаходиться на балансі магазину «Комфі», після чого з викраденим майном вийшла повз касу залишила місце вчинення кримінального правопорушення та розпорядився викраденим майном на власний розсуд. Чим спричинила матеріального збитку ТОВ «Комфі трейд» на загальну суму 1199 грн.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 185 КК України, (крадіжку), тобто таємне викрадення чужого майна.

Між сторонами кримінального провадження представником потерпілого ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_4 досягнуто та підписано угоду про примирення від 28 серпня 2014 року, за змістом якої сторони погодили, що ОСОБА_4 понесе покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн., на що сторони дають свою згоду. Потерпілий до обвинуваченого не має претензій майнового та морального характеру. Крім того, за угодою ОСОБА_4 має публічно вибачитись перед представником потерпілого за вчинене. В угоді зазначено наслідки укладення та затвердження угоди, наслідки невиконання угоди.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 після роз`яснення їй суті обвинувачення визнала свою вину у скоєнні інкримінованого їй кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 185 КК України. Також пояснила суду, що вона розуміє права, надані їй законом, угоду вона укладає добровільно і наслідки укладання та затвердження зазначеної угоди для неї зрозумілі, готова виконати умови угоди та понести визначене в ній покарання. Просила затвердити зазначену угоду.

В судовому засіданні представник потерпілого ОСОБА_5 просив затвердити угоду про примирення та заявив, що претензій будь-якого характеру до обвинуваченої не має, зазначену угоду укладено добровільно, наслідки укладання та затвердження зазначеної угоди для нього зрозумілі.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги КК України та КПК України, просить угоду про примирення затвердити і призначити обвинуваченій ОСОБА_4 узгоджену в угоді міру покарання.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для затвердження угоди про примирення суд виходить з наступного.

Згідно з п.1 ч.3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду про примирення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 468, ст. 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення може бути укладена угода між потерпілим та обвинуваченим.

Судом встановлено, що дана угода про примирення за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам ст.ст. 468-470, 471 КПК України,

Злочин, у вчиненні якого обвинувачена ОСОБА_4 визнала себе винуватою, відповідно до ст. 12 КК України віднесена до злочину невеликої тяжкості, а отже угода відповідає вимогам закону.

Суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто згідно з ч. 6 ст. 474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Також встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, наявні фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченого.

Крім того, обвинуваченій роз`яснено та нею усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є її відмова від здійснення прав, передбачених пунктом 1 частини четвертої статті 474 КПК України, а саме права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого її обвинувачують, також усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є обмеження її права оскарження вироку згідно з положеннями статей394 та 424 цього Кодексу, а саме можливість оскарження вироку лише з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою-сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди. Наслідки невиконання угоди передбачені ст. 476 КПК України обвинуваченому зрозумілі. Після таких роз`яснень обвинувачений не заперечував проти затвердження угоди.

Потерпілому відповідно до умов угоди роз`яснено та ним усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є обмеження його права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а саме можливість оскарження вироку лише з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього Кодексу, також усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення. Виходячи з умов угоди наслідки невиконання угоди передбачені ст. 476 КПК України потерпілому зрозумілі.

Також в даній угоді відсутні підстави для відмови в її затвердженні, що передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України, сторони та інші учасники процесу не заперечують проти затвердження даної угоди.

Міра покарання, яка узгоджена сторонами є достатньою для виправлення та перевиховання обвинуваченого, відповідає вимогам і загальним засадам призначення покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданої шкоди .

Обставини, які б обтяжували покарання обвинуваченої не встановлені.

Таким чином, за наслідками розгляду угоди, суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону, врахувавши доводи сторін кримінального провадження, приходить до висновку про наявність правових підстав для прийняття рішення про затвердження угоди про примирення між сторонами кримінального провадження потерпілим та обвинуваченою та призначення останній узгодженої сторонами міри покарання за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України і ухвалення обвинувального вироку.

Цивільний позов у справі не заявлявся.

Судові витрати відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369, 370, 371, 373, 374, 376, 395, 468, 471, 473, 474, 475 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :

Затвердити угоду від 28 серпня 2014 року про примирення, між сторонами кримінального провадження представником потерпілого ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

Визнати ОСОБА_4 винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити узгоджену сторонами угоди про примирення міру покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не застосовувати.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з підстав передбачених ч.4 ст.394 КПК України.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити засудженому, потерпілому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1