АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/2040/15 Справа № 188/965/15-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 грудня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого, судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську кримінальне провадження за апеляційними скаргами прокурора, обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 22 вересня 2015р., у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000553 від 10.07.2015 року, яким:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Першотравенську, зареєстрований в АДРЕСА_1 , громадянин України,

був визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та засуджений до покарання у виді трьох років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України ОСОБА_7 призначено покарання за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарань, призначеного йому за вироком Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 21.08.2015 р. і остаточно призначено до відбування три роки десять місяців позбавлення волі.

Питання щодо речових доказів вирішено судом відповідно до вимог закону.

В апеляційних скаргах:
-прокурор вважає, що вирок суду підлягає зміні, оскільки судом при його ухваленні порушено вимоги ст. 124 КПК України, відповідно до якої у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Просить вирок суду змінити, зазначивши у резолютивній частині вироку про стягнення із ОСОБА_7 на користь держави витрати на залучення експерта у розмірі 368,28 грн.

-обвинувачений ОСОБА_7 не згоден з вироком суду, просить його скасувати, застосувати до нього ст. 69 КК України та призначити покарання не пов`язане з позбавленням волі, оскільки він визнав вину в повному обсязі, щиросердно розкаявся та активно сприяв слідству.
Згідно вироку суду ОСОБА_7 , 10.07.2015 р. приблизно о 01.00 год., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, діючи з корисливими намірами, з приміщення магазину " ІНФОРМАЦІЯ_2 ", який розташований по АДРЕСА_2 , умисно, таємно, повторно, викрав належні гр. ОСОБА_8 грошові кошти в сумі 2800 грн. та бінокль марки "ТАСКО", вартістю 1200 грн., чим потерпілому ОСОБА_8 спричинив майнової шкоди на загальну суму 4000 грн.

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу прокурора, що приймав участь в суді першої інстанції про зміну вироку та просив змінити вирок суду, стягнути з обвинуваченого ОСОБА_9 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає їх не підлягаючими задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Так як висновки суду про доведеність вини ОСОБА_9 , правильність кваліфікації його дій за ч. 2 ст. 185 КК України та інші фактичні обставини кримінального провадження в апеляційній скарзі не оспорюються, то вказані обставини апеляційним судом не перевіряються.

Перевіряючи доводи прокурора щодо правильності вирішення питання про процесуальні витрати, колегією суддів встановлено, що у кримінальному провадженні проведено судово-трасологічну експертизу № 12/01-34 від 15 липня 2015 року (а.п. 26-28), вартість якої, згідно довідки про витрати на проведення експертизи у кримінальному провадженні (а.п. 25) складає 368,28грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КПК України, залучення стороною обвинувачення експертів спеціалізованих державних установ, а також проведення експертизи за дорученням слідчого судді або суду здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим установам з Державного бюджету України.

Згідно Закону України «Про судову експертизу» від 25 лютого 1994 року, Інструкції про порядок і розмір відшкодування витрат, пов`язаних з проведенням експертиз, затвердженої постановою КМУ від 01.07.1996 року і постанови КМУ від 20.07.2000 року «Про створення експертної служби Міністерства внутрішніх справ» проведення судових експертиз по кримінальних справах науково-дослідними установами судових експертиз та іншими спеціалізованими установами і відомчими службами фінансуються за рахунок коштів, які виділяються їм на ці цілі із державного і місцевого бюджетів.

Таким чином, вказані вище експертизи проведені в ході досудового розслідування в державній бюджетній установі, в порядку виконання експертами службового завдання. Витрати на проведення вказаних експертиз, відповідно до вказаних положень законодавства, здійснені органами досудового слідства за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються з Державного бюджету України.

Разом з тим суд, відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку, стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України у разі визнання особи винуватою, у резолютивній частині вироку зазначається рішення про відшкодування процесуальних витрат.

Вказана вимога закону судом при ухваленні вироку не виконана, у зв`язку з чим доводи прокурора про відсутність в резолютивній частині вироку рішення суду про відшкодування процесуальних витрат, колегія суддів вважає обґрунтованими.

Разом з тим, відповідно до положень ст. 537, 539 КПК України, якщо судом першої інстанції не вирішені питання про визначення розміру і розподілення судових витрат, вони вирішуються судом, який ухвалив вирок в порядку його виконання за клопотанням (поданням) прокурора.

Таким чином вирішення питання, зазначеного в апеляційній скарзі, законодавцем віднесено до компетенції суду першої інстанції, який ухвалив вирок, у зв`язку з чим апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.

Обвинуваченим вирок оскаржується в частині призначеного покарання.

Статтею 66 КК України передбачені обставинами, які пом`якшують покарання.

При призначенні покарання суд може визнати такими, що його пом`якшують і інші обставини, не зазначені в частині першій цієї статті.

Призначаючи покарання, суд першої інстанції врахував як пом`якшуючу обставину, щире каяття, сприяння розкриттю злочину.

Як обтяжуючу покарання обставину - судом враховано вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

З врахуванням наведеного, та даних щодо особи обвинуваченого, судом першої інстанції правомірно та обґрунтовано призначено ОСОБА_7 покарання із застосуванням ст.70 ч.4 КК України, так як він 21.08.2015 року був засуджений Першотравенським міським судом Дніпропетровської області за ч.2 та ч.3 ст.185, ч.1ст.296, ч.1 ст.309,70 КК України до трьох років та трьох місяців позбавлення волі, вчинив злочин до постановлення вказаного вироку.

Твердження обвинуваченого про те, що є підстави для призначення більш м`якого покарання із застосуванням ст.69 КК України є безпідставними та такими, що не підтверджуються матеріалами справи.

На думку колегії суддів, призначене обвинуваченому покарання, за своїм видом та розміром відповідає тяжкості скоєного злочину, особі обвинуваченого, тому підстав для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого немає.

Порушень матеріального чи процесуального права при розгляді справи та ухваленні вироку, які б давали підстави для зміни чи скасування вироку колегія суддів не знаходить.

На підставі наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_7 задоволенню не підлягає, а вирок суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л Л И Л А:
Вирок Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 22 вересня 2015 року відносно ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційні скарги прокурора ОСОБА_10 та обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвалу може бути оскаржено і на неї може бути подана касаційна скарга у Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, - в той же строк з дня вручення йому копії ухвали безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Судді: