У Х В А Л А Справа № 200/2104/14-к
Ім`ям України Провадження № 1-кс/200/1093/14

10 лютого 2014 року м. Дніпропетровськ
Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду у м. Дніпропетровську скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора прокуратури м. Дніпропетровська, -
05 литого 2014 року ОСОБА_3 звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська зі скаргою, у якій прохав зобов`язати прокуратуру м. Дніпропетровська (уповноважену особу) зареєструвати його звернення від 06 грудня 2013 року про вчинення кримінального правопорушення в ЕРДР.
Підставою для задоволення скарги вказав те, що 06 грудня 2013 року ним направлено до Генеральної прокуратури України заяву про вчинення кримінального правопорушення, яке сталося шляхом надання завідомо неправдивих відомостей особами. Із Генеральної прокуратури України його заяву направили до прокуратури Дніпропетровської області, а звідти до прокуратури м. Дніпропетровська. 25 січня 2014 року його ознайомили з тим, що із прокуратури м. Дніпропетровська його скаргу направили по прокуратури м. Дніпродзержинська, як таку, що помилково направлена до прокуратури м. Дніпропетровська. Вважає таке направлення скарги, без внесення відомостей до про вчинення кримінального правопорушення в ЕРДР, порушенням вимог ст.ст. 60, 214 КПК України з боку працівників прокуратури м. Дніпропетровська. Це порушення норм КПК України потягло за собою порушення його прав, передбачених Конституцією України та КПК України, а також ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основних свобод.
Судовий виклик працівниками прокуратури м. Дніпропетровська отримано своєчасно, однак, у судове засідання представник прокуратури не з`явився, письмових заяв та клопотань суду не надав. Скаржник утримується під вартою, рахується за прокуратурою Дніпропетровської області і його у судове засідання не доставлено.
З цих підстав мною, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 306 КПК України, скаргу розглянуто у відсутності прокурора та скаржника і винесено рішення по її суті.
Розглянувши скаргу та надані до неї додатки, вважаю, що скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Відповідно до вимог ч.ч. 1, 4 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, не пізніше 24 годин після подання заяви чи повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, та розпочати розслідування; слідчий, прокурор чи інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрації заяв та повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язана прийняти та зареєструвати таку заву чи повідомлення, відмова у прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається. Згідно з вимогами п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, яка полягає у невнесенні ним відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 307 КПК України, за наслідками розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування постановлюється ухвала, якою може бути скасовано рішення слідчого чи прокурора, зобов`язано припинити дію, зобов`язано вчинити певну дію, відмовлено у задоволенні скарги. Нормою ч. 3 цієї статті встановлено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.
Виходячи з того, що підстави для введення даних про вчинення кримінального правопорушення визначено Положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань, яке затверджено Генеральною прокуратурою України, з того, що доцільність такого введення визначається наявністю у заяві обставин, які можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення з боку фізичних осіб, яку визначає сам прокурор, а також те, що заяву ОСОБА_3 направлено до прокуратури м. Дніпродзержинська, де вона повинна знайти своє вирішення по суті, приходжу до висновку про те, що підстав вважати що прокурор прокуратури м. Дніпропетровська, направляючи скаргу до прокуратури м. Дніпродзержинська, порушив вимоги ст.ст. 60, 214 КПК України, немає. Якщо слідувати логіці скаржника, то вносити дані до ЄРДР слід було у Генеральній прокуратурі України. З тих підстав, що скаржником не надано жодних інших доказів протиправної діяльності працівників прокуратури м. Дніпропетровська, підстав для задоволення скарги не вбачаю.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 369, 371-372, 395 КПК України, -
У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора прокуратури м. Дніпропетровська відмовити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів зо дня її проголошення або отримання її копії.
Суддя ОСОБА_1