Справа № 1-43
В И Р О К

Іменем України

25.02.2010 р.

КОЗЯТИНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД

ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ

В складі: головуючого судді Городівського А.А.

при секретарі Блащук Н.І.

з участю прокурора Савченка В.М.

адвоката ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Козятині

справу про обвинувачення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканець Республіки Молдова м. Резіна вул. 27-августа 18 кв. 50, ІНФОРМАЦІЯ_3, молдованин, громадянин ОСОБА_3, розлучений, раніше судимий, а саме: 1) 16.07.2001 року Немирівським районним судом Вінницької області за ст.185 ч.3, ст.304, ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі, 2) 13.09.2006 року судимий Черкаським районним судом Черкаської області за ст. 296 ч. 1 КК України до 6 місяців арешту і звільнений з залу суду, оскільки на момент винесення вироку відбув покарання повністю, у вчинені злочину передбаченого ст. 186 ч. 3 КК України,

ВСТАНОВИВ :

19.02.2009 року приблизно о 19 годині 10 хвилин ОСОБА_2, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, знаходячись м. Козятин, за адресою вул. Шевченка - Підгорбунського Вінницької області, з метою заволодіння чужим майном зайшов у підїзд будинку № 1/8, який розташований на вищевказаній вулиці. Після чого, через вхідні двері, які були закриті, але не зачинені на замок проник до квартири №12, яка належить ОСОБА_4 та в якій на той час знаходилась власниця квартири ОСОБА_4 її чоловік ОСОБА_5 та їх донька ОСОБА_6 Знаходячись в середині квартири, ОСОБА_2 зайшов на кухню, де на стільці помітив жіночу сумку, яка належить ОСОБА_6 і вирішивши її викрасти взяв у руки, однак в цей час ОСОБА_2 був помічений власницею квартири ОСОБА_4, яка дивилась телевізор в кімнаті розташованій навпроти кухні. Помітивши ОСОБА_2, ОСОБА_4 викрикнула йому зауваження з приводу його незаконних дій в її квартирі. Почувши крик матері її дочка ОСОБА_6, яка в той момент знаходилась у ванній кімнаті одразу виглянула з неї та помітивши ОСОБА_2 з її сумкою в руках також зробила йому зауваження і сказала незнайомцю, щою той залишив її сумку. Однак, ОСОБА_2 продовжуючи свої злочинні дії не зважаючи на те, що його помітили власник квартири ОСОБА_4 та її дочка ОСОБА_6 при заволодінні їх майном, доводячи свій злочинний намір до кінця, діючи відкрито не реагуючи на зауваження потерпілих, тримаючи в руках жіночу сумку швидко залишив помешкання ОСОБА_4.Таким чином ОСОБА_2 заволодів сумкою ОСОБА_6 вартістю 87 гривень 50 копійок в середині якої знаходились особисті речі потерпілої ОСОБА_6, а саме парасолька вартістю 52 гривні, рукавиці вартістю 10 гривень 80 копійок та гроші в сумі 65 гривень, а також окуляри вартістю 50 гривень, які належали потерпілої ОСОБА_4

Всього ОСОБА_2 спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріальний збиток на загальну суму 215 гривень 30 копійок та потерпілій ОСОБА_4 на суму 50 гривень.

Підсудній ОСОБА_2 свою вину у вчиненні злочину по ст..186 ч.3 КК України, який йому інкримінує досудове слідство, при обставинах наведених вище спочатку судового слідства визнавав частково, а саме визнавав себе винним у вчиненні таємного викрадення чужого майна з проникненням у житло по ст..185 ч.3 КК України, а згодом до закінчення судового слідства та в судових дебатах визнав себе винним повністю по ст..186 ч.3 КК України , щиро розкаявся, просить суворого не карати, не давати великий строк позбавлення волі обмежитись відбутим строк перебування його під вартою вході слідства та суду, оскільки він хворіє, відшкодував шкоду потерпілим та визнає свою вину.

В судовому засіданні ОСОБА_2 пояснив, що в жовтні 2008 року він виїхав з Республіки ОСОБА_3 з метою поїхати погостювати до своєї рідної сестри ОСОБА_7, яка проживала у Вінницькій області Немирівському районі смт. Ситківці по вул. Шевченка 23. З собою у нього була сумка с речами та його паспортом. Приїхавши в смт. Ситківці він дізнався про те, що його сестра померла, тоді він вирішив одразу поїхав до м. Києва, щоб заробити трохи грошей. Перебуваючи в м. Києві у нього викрали сумку в якій знаходився його паспорт. В міліцію він не звертався так як в сумці цінних речей не було та він подумав, що паспорт йому все одно ніхто не знайде. Тоді він вирішив заробити грошей на тимчасових заробітках в м. Києві. Також будучи в м. Києві він потрапляв до приймальника розподільника, через те, що не мав документів, але через місяць його відпустили, це було приблизно в лютому 2009 року. Потім він почув від знайомих, що в м. Почаєві, Тернопільської області, а саме в церкві є молдовани та розраховував на те, що вини йому допоможуть. Так 18.02.2009 року в вечірній час він приїхав на залізничний вокзал ст. Козятин, де переночував. Зранку 19.02.2009 року він пішов з вокзалу в місто, щоб знайти церкву, оскільки хотів попрохати милостиню чи трохи заробити грошей, оскільки своїх грошей у нього не було. В м. Козятині він зустрів двох раніше незнайомих йому хлопців та дівчину, які запропонували йому з ними випити, на що він дав свою згоду. Випивши з ними горілки він дуже сп'янів. Після чого деякі моменти він не пам'ятає. Пам'ятає, що зайшов в багатоповерхівку, де хотів спитати у людей де тут поблизу знаходиться церква. Піднявшись на один з поверхів, який саме він не пам'ятає, він почав шарпати за ручку дверей квартир, двері були зачинені. Тоді він взявшись за ручку інших вхідних дверей однієї квартири, помітив, що вона була відчинена. Тоді він зайшов до квартири, в той час до нього на зустріч ніхто не вийшов. Увійшовши до квартири недалеко від вхідних дверей з права знаходилась кухня. В проході кухні з лівої сторони на стільцях він побачив жіночу сумочку. Побачивши, що до нього ніхто не виходить він взяв жіночу сумочку та попрямував до виходу з квартири. Вийшовши на вулицю з сумочки він взяв гроші в сумі 65 гривень та парасольку блакитного кольору. Також в сумці знаходились якісь дрібниці, документи, речі, які саме він вже не пам'ятає. Дану сумку з усіма речами, які знаходились в ній крім грошей в сумі 65 гривень та парасольки він викинув в сусідньому будинку на останньому 5 му поверсі. Тоді він пішов, на залізничний вокзал ст. Козятин, щоб поїхати назад в м. Київ. Переспав він вже на залізничному вокзалі ст. Козятин, так як в той час не було чим виїхати до Києва. Зранку 20.02.2009 року його затримали працівники міліції, за появу нетверезому стані та вилучили парасольку та гроші. Він не може сказати чи його хтось бачив в той час коли він був в квартирі громадянки ОСОБА_4 19.02.2009 року так як це все відбувалось дуже швидко і він в той час був п'яний та міг не почути зауважень. Сумочкою громадянки ОСОБА_6 він заволодів, так як знав, що в ній можуть знаходитись гроші, які йому були потрібні, інші усі речі які були там йому не потрібні, які він в свою чергу їх викинув, а гроші з сумочки забрав.

Крім повного визнання своєї вини самим підсудним, вина ОСОБА_2 у вчиненні злочину, який йому інкримінуються досудовим слідством доведена показаннями потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_4, показаннями свідка ОСОБА_5, які були допитані в судовому засіданні, показаннями свідка ОСОБА_8, які були зачитані в судовому засіданні та іншими доказами, що були досліджені в ході судового розгляду справи в суді, а саме: заявою потерпілої ОСОБА_6 від 20.02.2009 року про крадіжку її сумки з грошима в сумі 65 гривень та особистими речами з квартири її матері ОСОБА_4 (а.с. 6); протоколом про адміністративне затримання ОСОБА_2 від 19.02.2009 року за вчинення правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 178 КУпАП України, під час складання якого у ОСОБА_2 було виявлено гроші в сумі 67 гривень та парасольку (а.с. 13); протоколом добровільної видачі він 23.02.2009 року під час складання якого потерпіла ОСОБА_6 добровільно видала жіночу сумку чорного кольору в якій знаходились, окуляри в оправі з металу жовтого кольору, пенсійне посвідчення та банківська картка банку «Надра» з кодом на прізвище ОСОБА_4 та печатки (а.с. 15 ); протоколом огляду місця події від 04.03.2009 року (а.с.37-41); протоколом відтворення обстановки і обставин події з ОСОБА_4 де вона вказує і показує, як вона замітила в квартирі чужого чоловіка (а.с. 42-44); висновками експерта № № 539, № 540 від 12.03.2009 року, відповідно до яких встановлено залишкову вартість з урахуванням зносу викраденої жіночої чорної сумки, яка складає 87,5 гривень та викрадених парасольки та рукавиць з урахуванням зносу, яка складає 62, 8 гривні (а.с. 71-82); в протоколом огляду речових доказів (а.с. 105-107); протоколом впізнання від 27.03.2009 року під час складання якого потерпіла ОСОБА_6 впізнала громадянина ОСОБА_2, як ту особу, яка 19.02.2009 року проникла до квартири її матері та відкрито заволоділа її сумкою з особистими речами (а.с. 112); протоколом очної ставки від 27.03.2009 року між потерпілою ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_2І.(а.с. 113); протоколом впізнання від 09.04.2009 року під час складання якого потерпіла ОСОБА_4 впізнала громадянина ОСОБА_2, як ту особу, яка 19.02.2009 року проникла до її квартири та відкрито заволоділа сумкою її дочки ОСОБА_6 з особистими речами (а.с. 139); протоколом очної ставки від 27.03.2009 року між потерпілою ОСОБА_4 та підсудним ОСОБА_2 (а.с. 140), та іншими доказами, що є в матеріалах кримінальної справи, які були досліджені вході розгляду справи в судовому засіданні.

Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що на даний час вона проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_4, але прописана вона за адресою Вінницька область м. Козятин вул. Шевченка - Підгорбунського 1/8 кв.12, де на даний період часу проживають її батьки мати ОСОБА_4, та батько ОСОБА_5 . Так, 19.02.2009 року вона знаходилась по місцю своєї прописки, а саме у батьків, так як вона їх часто провідує. У вечірній час вона приймала ванну та раптово почула, як її мати почала сваритись на когось, при цьому вона розчула деякі фрази, такі як: "Що ти тут робиш?", "Іди геть звідси". Тоді в свою чергу почувши це вона вибігла з ванної та одразу побачила, що в коридорі їхньої квартири стоїть раніше незнайомий її чоловік, якому на вигляд приблизно 40-45 років, зростом приблизно 180 см., крепкої тілобудови, обличчя кругле, як виявилось пізніше прізвище даного чоловіка ОСОБА_2 Він був одягнений в чорну спортивну шапку, чорне довге пальто, він взяв її сумку, яку вона залишила на кухні та не зважаючи на їхню присутність та їхні зауваження залишити сумку, вибіг з сумкою з квартири та побіг по сходах до низу. Так як вона була не одягнена, оскільки приймала ванну, а її мати в той час дуже сильно перелякалася, а її батько тільки після важкої хвороби, тому ніхто з них за ОСОБА_2 не побіг. В її сумці знаходились гроші в сумі 65 гривень, парасолька блакитного кольору, окуляри та пенсійне посвідчення моєї матирі, пластикова картка банку "Надра", рукавиці. Вона одразу не звернулась до працівників міліції, так як в той час вони усі дуже перелякалися та коли підрахували матеріальний збиток, то він був не надто великим, але коли їй зранку зателефонувала її мати ОСОБА_4, яка повідомила її про те, що в її сумці знаходились документи, а саме пенсійне посвідчення та банківська картка з кодом до неї на прізвище її матері, а також те що на даній банківській картці була значна сума грошей. Після того, як їй зателефонувала мати та повідомила про це, вона одразу пішла до ЛВ на ст. Козятин в органи міліції, так як працює на залізничному вокзалі, де звернулась з заявою про вчинення крадіжки.

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила те, що на даний період часу вона проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_5 спільно зі своїм чоловіком. Так, 19.02.2009 року вона знаходилась в себе в квартирі, де займалась буденними справами. Приблизно о 19 годині вона сиділа у спальні і дивилась телевізор. Під час перегляду телевізійних передач вона сиділа на стільці навпроти вхідних дверей, які ведуть на кухню. Так, під час перегляду телевізійних передач боковим зором вона помітила рух в дверях кухні. Тоді вона повернувши голову в прохід побачила раніше незнайомого їй чоловіка, на вигляд 35-40 років, зростом приблизно 180 см., крепкої тілобудови, обличчя круглее, яки виявився пізніше це ОСОБА_2 Він був одягнений в чорну спортивну шапку та чорне довге пальто. В той час вона в нього в руках побачила сумку своєї дочки, яку та залишила на кухні. Тоді вона почала кричати: "Що ти тут робиш", "Іди геть звідси". Почувши її голос з ванної вибігла її дочка ОСОБА_6 та вони разом почали кричати, щоб ОСОБА_2 залишив сумку. В свою чергу ОСОБА_2, сказав що він шукає «батюшку» та з сумкою дочки швидко вибіг з квартири і побіг по сходах донизу. Так як вона жінка похилого віку і в той час вона дуже перелякалася, то вона за ним не побігла, дочка також не побігла оскільки була не вдягнута, а її чоловік не зміг побігти за ним оскільки її чоловік тільки після тяжкої хвороби. В сумці, яку викрав невідомий чоловік знаходились гроші в сумі 65 гривень, рукавиці та парасолька блакитного кольору, які належали її дочці, а також в даній сумці були її окуляри +2,75 в оправі з металу жовтого кольору, які вона купувала ще два роки тому назад за 50 гривень та пенсійне посвідчення, дані речі вона випадково поклала в сумку своєї дочки перепутавши її сумку зі своєю сумкою. Одразу до міліції вони не звернулись оскільки усі були дуже налякані та підрахувавши згодом викрадене, матеріальний збиток був невеликим. Тоді в той вечір її дочка пішла на роботу, а через певний проміжок часу вона згадала що в сумці крім вище вказаних речей знаходилась банківська картка "Надра Банку" з кодом до неї, а на даній картці була значна сума грошей. Тоді вона 20.02.2009 року одразу зателефонувала своїй дочці й повідомила про це, а після цього вона одразу зателефонувала в банк та повідомила про крадіжку і її заблокували всі кошти, які були на рахунку картки, так щоб нею не можливо було скористатись, сама картка належить «Надра банку» тому матеріальний збиток від крадіжки даної кратки їй не спричинено.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що на даний період часу він проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_5 спільно зі своєю дружиною. Так, 19.02.2009 року він знаходився в себе в квартирі, де займався буденними справами. Приблизно о 19 годині він сидів у спальні і дивився телевізор. Під час перегляду телевізійних передач він раптово почув, що його дружина на когось свариться у квартирі. Тоді він вийшов з кімнати та побачив раніше незнайомого йому чоловіка, віком приблизно 35-45 років, зростом приблизно 180-185 см. плотної тілобудови, обличчя кругле, який був одягнений в довге пальто чорного кольору, чорну спортивну шапку. В руках чоловік тримав сумку дочки, яку почав запихати під пальто вибігаючи при цьому з квартири. В цей час його дочка та дружина кричали, щоб останній залишив сумку. Але ОСОБА_2 не реагував на зауваження, із сумкою його дочки побіг по сходах до низу. Вони усі в той час дуже перелякались, він особисто не зміг доганяти незнайомого чоловіка, оскільки він ще був слабкий після тяжкої хвороби. На слідуючий день його повідомили, що в сусідньому під'їзді будинку мешканці 5 поверху знайшли жіночу сумку, як пізніше з'ясувалось, це була сумка його дочки, якою відкрито заволодів ОСОБА_2 з його квартири. В ній були відсутні гроші та парасолька.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_2 за ч. 3 ст. 186 КК України, як грабіж відкрите викрадення чужого майна, вчинений повторно, поєднаний з проникненням у житло.

При обранні виду та міри кримінального покарання підсудному ОСОБА_2 суд враховує те, що він, раніше судимий і судимість не погашена, обставиною, що обтяжує покарання суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного спяніння, обставинами, що помякшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину ОСОБА_2 суд визнає щире каяття та сприяння розкриттю злочину, відшкодування завданої шкоди потерпілим, позиції потерпілих, які не наполягають на позбавленні волі, а тому з урахуванням всіх обставин по справі, особи підсудного, наслідків злочинної діяльності, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_2 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, з засудженням до позбавлення волі з призначенням із застосуванням ст. 69 ч.1 КК України ОСОБА_2 до основного покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті за якою кваліфікуються його дії.

Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2 визнати винним за ст. 186 ч.3 КК України і призначити йому покарання за ст. 186 ч.3 КК України з застосуванням ст.69 ч.1 КК України 1 (один) рік 1 ( один ) місяць позбавлення волі.

Строк покарання засудженому ОСОБА_2 відраховувати з 02.04.2009 року, зарахувавши також в строк покарання засудженому час перебування під вартою з 07 березня 2009 року з моменту затримання до 17.03.2009 року до моменту звільнення з ІТТ, а всього 10 (десять) діб.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_2 залишити утримання під вартою.

Речові докази по справі: жіноча сумка чорного кольору, матерчаті печатки, парасолька, які знаходяться на зберіганні в ЛВ на ст.. Козятин, повернути потерпілій ОСОБА_6.

Речові докази по справі: окуляри, пенсійне посвідчення,пластикова картка банку « Надра» на прізвище ОСОБА_4, аркуш паперу з кодом до банківської карти повернуті потерпілій ОСОБА_4

Стягнути з ОСОБА_2 на користь експертної установи судові витрати за проведення експертиз в сумі 2666 ( дві тисячі шістсот шістдесят шість) гривень 76 копійок, отримувач платежу НДЕКЦ при УМВС України у Вінницькій області , код 24525055 банк УДК у Вінницькій області, МФО 802015 рахунок № 0019.

Апеляція на вирок суду може бути подана через Козятинський міськрайсуд Вінницької області до апеляційного суду Вінницької області на протязі 15 діб з моменту його проголошення, а засудженим , який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Суддя: підпис.

З оригіналом вірно:

Суддя Секретар

Дата документу 25.02.2010 року