ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кс/753/2453/15
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"16" вересня 2015 р. слідчий суддя Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора військової прокуратури Дарницького гарнізону ОСОБА_3 , розглянувши скаргу ОСОБА_4 , про скасування постанови про закриття кримінального провадження

ВСТАНОВИВ:
13.08.2015 року скаржник в інтересах потерпілого ОСОБА_5 звернувся до Дарницького районного суду м. Києва із скаргою, про скасування постанови старшого слідчого військової прокуратури Дарницького гарнізону ОСОБА_6 , про закриття кримінального провадження № 0000047 від 24.07.2014 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 365, ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 371 КК України. В обґрунтування скарги скаржник посилається на те, що співробітниками відділення прикордонної служби відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОКПП « ІНФОРМАЦІЯ_2 », в порушення вимог кримінально процесуального закону, без ухвали слідчого судді, було затримано ОСОБА_5 та застосовано до останнього спеціальні засоби. Такі дії, скаржник та потерпілий вважають мають ознаки кримінальних правопорушень зазначених вище, проте старший слідчий військової прокуратури Дарницького гарнізону ОСОБА_6 безпідставно закрив кримінальне провадження, що на думку скаржника є протиправним, у зв`язку з чим рішення слідчого підлягає скасуванню.

В судовому засіданні скаржник, ОСОБА_5 скаргу підтримали, просили задовольнити. Прокурор військової прокуратури Дарницького гарнізону ОСОБА_3 та старший слідчий військової прокуратури Дарницького гарнізону ОСОБА_6 , проти задоволення скарги заперечували, пояснили, що під час досудового розслідування по кримінальному провадженню за заявою ОСОБА_5 встановлено, що останнього було затримано співробітниками прикордонної служби згідно постанови про доручення проведення слідчих (розшукових) дій, слідчого в особливо важливих справах Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 від 20.03.2014 року. У вказаній постанові слідчий доручив СБУ та ДПСУ вжити заходів щодо встановлення місця знаходження ОСОБА_5 та забезпечити його явку до Генеральної прокуратури України, що співробітниками ДПСУ було виконано. Враховуючи наведене в діях співробітників ДПСУ відсутні ознаки кримінальних правопорушень, останні діяли відповідно до вимог кримінально процесуального закону.

Вислухавши пояснення скаржника, ОСОБА_5 прокурора та старшого слідчого військової прокуратури Дарницького гарнізону, слідчого в особливо важливих справах Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 , слідчий суддя дійшов наступного висновку.

19.03.2014 року Генеральною прокуратурою України було внесені до ЄДРДР відомості про злочин за ч. 1 ст. 255 КК України № 0000129, де в описовій частині зазначено, про групу осіб, зокрема ОСОБА_5 , яка протягом 2009 2014 року вчиняла дії, які мають ознаки вказаного кримінального правопорушення.

В судовому засіданні слідчий в особливо важливих справах Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 пояснив, що за оперативною інформацією співробітників СБУ, останньому стало відомо, що ОСОБА_5 намагається залишити територію України, у зв`язку з чим ОСОБА_7 прийняв процесуальне рішення, про вжиття заходів щодо встановлення місця знаходження ОСОБА_5 та доставлення до Генеральної прокуратури України для проведення слідчих дій.

Відповідно до ч. 3 ст. 110 КПК України, рішення слідчого приймається у формі постанови.

Відповідно до п. 3 ч. 5 ст. 110 КПК України, постанова слідчого в особливо важливих справах Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 містить зміст прийнятого рішення - встановити місце знаходження ОСОБА_5 доставлення до Генеральної прокуратури України з метою проведення слідчих дій; місце та час (строки) його виконання при встановленні місця знаходження ОСОБА_5 , на думку слідчого судді ця частина носить негайний характер; зазначено осіб яким належить виконати постанову СБУ та ДПСУ.

Відповідно до ч. 6 ст. 218 КПК України, слідчий, прокурор має право провадити слідчі (розшукові) дії на території, яка знаходиться під юрисдикцією іншого органу досудового розслідування або своєю постановою доручити їх проведення такому органу досудового розслідування, який зобов`язаний їх виконати.

Враховуючи наведене вбачається, що співробітники ДПСУ діяли згідно ч. 6 ст. 218 КПК України та виконали покладений на них обов`язок постановою слідчого в особливо важливих справах Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 .

В свою чергу, вбачається, що слідчим в особливо важливих справах Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 була надана пряма вказівка на затримання ОСОБА_5 , який за даними СБУ намагався залишити територію України, тобто фактично таке затримання мало місце саме слідчим ОСОБА_7 . Після затримання ОСОБА_5 співробітниками ДПСУ був складений протокол. Таким чином, висновки старшого слідчого військової прокуратури Дарницького гарнізону ОСОБА_6 , на яких ґрунтується оскаржувана постанова, щодо відсутності складу кримінального правопорушення в діяннях працівників ДПСУ є обґрунтованими.

Що стосується законності постанови слідчого в особливо важливих справах Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 про надання доручення працівникам СБУ та ДПСУ, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що відомості про кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 255 КК України № 0000129 внесені до ЄДРДР 19.03.2014 року із фабули якого вбачається, що незаконні дії, які інкримінуються ОСОБА_5 мали місце в період з 2009 2014 рік, зокрема місяць та день 2014 року не визначений. 20.03.2014 року слідчим в особливо важливих справах Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 було прийнято рішення про надання вище вказаного доручення. Таким чином, підстав вважати, що слідчим в особливо важливих справах Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 не було прийнято рішення в порядку ст. 208 КПК України підстави відсутні. Крім того, як зазначив слідчий ОСОБА_7 кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 255 КК України є триваючим.

Також, слідчий суддя звертає увагу на те, що при обранні запобіжного заходу ОСОБА_5 . Голосіївським районним судом м. Києва, ухвала якого в частині обраного виду запобіжного заходу була скасована, а в іншій залишена без змін, було встановлено, що затримання відбулось згідно ст. 208 КПК України та в подальшому ОСОБА_5 звільнено згідно ч. 2 ст. 211 КПК України. Підстав вважати, що слідчим суддею та судом апеляційної інстанції при розгляді клопотання та апеляційної скарги щодо запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 не було виконано вимоги ст. ст. 1, 7 12 КПК України та дотримано інших процесуальних прав ОСОБА_5 у слідчого судді підстави відсутні.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що в задоволенні скарги слід відмовити, оскільки остання не знайшла свого підтвердження в судовому засіданні.

Разом з тим, з метою додаткової, ретельної перевірки винесення постанови слідчим в особливо важливих справах Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 про надання доручення від 20.03.2014 року в межах кримінального провадження № 0000129 внесені до ЄДРДР 19.03.2014 року, процесуальним керівником який здійснює нагляд за досудовим розслідуванням, слідчий суддя вважає за необхідне направити копію ухвали до Генеральної прокуратури України, для вжиття заходів реагування в разі виявлення порушень кримінально процесуального закону.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 303 307, 309КПК України, суддя слідчий
УХВАЛИВ:
В задоволенні скарги відмовити.

Копію ухвали направити до Генеральної прокуратури України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1