справа № 691/1069/15-к
провадження № 1-кп/691/121/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 листопада 2015 рокуГородищенський районний суд Черкаської області

в складі :

судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Городище кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Хлистунівка, Городищенського району, Черкаської області, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , на початку березня 2015 року, близько 01 год. 15 хв., більш точну дату та час в ході досудового та судового слідства не встановлено, діючи умисно, з прямим умислом. з корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна, діючи за попередньою змовою із ОСОБА_5 , перебуваючи біля Спасо- Преображенської церкви, яка розташована за адресою: пров. Гетьманський, 36, м. Городище, Черкаської області, на вулиці Трудова в м. Городище, згідно вказівки ОСОБА_5 , залишився на проїжджій частині цієї вулиці з метою виявлення прохожих людей, а ОСОБА_5 , пройшовши територією церкви, переліз через паркан домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , проник до території вказаного домоволодіння, де виявив 6 акумуляторних батарей, а саме: 2 батареї марки «Іста», потужністю 60 ампер/годину, вартістю за 1 батарею - 600 гривень, на суму 1200 гривень; 1 батарею марки «Іста», потужністю 75 ампер/годину, вартістю 900 гривень; 2 батареї марки «Варта», потужністю 60 ампер/годину, вартістю за 1 батарею - 750 гривень, на суму 1500 гривень; 1 батарею марки «Інжі», потужністю 75 ампер/годину, вартістю 500 гривень. Виявивши вказані акумуляторні батареї, ОСОБА_5 переносив їх до паркану будинковолодіння та передавав ОСОБА_4 , який, в свою чергу, переносив від місця викрадення. В подальшому вказані акумуляторні батареї ОСОБА_5 та ОСОБА_4 завантажили до багажника автомобіля ВАЗ 2101, д.н.з. НОМЕР_1 , який перебував у користуванні ОСОБА_6 та, в подальшому, викраденими акумуляторними батареями розпорядилися на власний розсуд, продавши невстановленій слідством особі. Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_4 та ОСОБА_5 заволоділи майном, що належить ОСОБА_7 на загальну суму 4100 гривень, чим спричинили останньому матеріальну шкоду на зазначену суму.

.Тобто, обвинувачений ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, кваліфікуючими ознаками якого являється таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Крім того, ОСОБА_4 , 21.03.2015 року, близько 01 год.15 хв., більш точну дату та час в ході досудового та судового слідства не встановлено, діючи умисно, з прямим умислом, з корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна. діючи за попередньою змовою із ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , підійшовши до території Спасо-Преображенської церкви, яка розташована за адресою: пров. Гетьманський, 36, м. Городище, Черкаської області, де, згідно вказівки ОСОБА_5 , залишився на проїжджій частині вулиці з метою виявлення прохожих людей, самі ж ОСОБА_5 та ОСОБА_8 перелізли через паркан до території Спасо-Преображенської церкви, де виявили сталеву залізничну рейку марки Р65, довжиною 2 м, вагою близько 130 кг, яку таємно викрали та, піднісши до паркану, передали ОСОБА_4 , який, в свою чергу, допомагав перевантажувати її через паркан церкви на вулицю. В подальшому, викрадену залізничну рейку втрьох перенесли та завантажили до причепа, який був під`єднаний до автомобіля ВАЗ 2101, д.н.з. НОМЕР_1 , що перебував у користуванні ОСОБА_6 , та в подальшому викраденою рейкою розпорядилися на власний розсуд, продавши її ОСОБА_9 . Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_4 , ОСОБА_8 та ОСОБА_5 заволоділи майном, що належить Спасо-Преображенській церкві на загальну суму 390 гривень, чим спричинили останній матеріальну шкоду на зазначену суму.

Тобто, обвинувачений ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, кваліфікуючими ознаками якого являється таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Допитаний судом обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у скоєні вказаного кримінального правопорушення, в якому йому було повідомлено про підозру, визнав повністю, в скоєному щиро розкаявся, та дав детальні пояснення щодо його обвинувачення, які повністю узгоджуються з обставинами скоєння злочину, наведеними у обвинувальному акті.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у вчиненому кримінальному правопорушенні, його свідчення відповідають суті обвинувачення, суд, за згодою учасників судового провадження, які правильно розуміють обставини кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються, переконавшись у добровільності їх позицій, роз`яснивши їм про позбавлення в подальшому права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, відповідно до вимог ч.3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Ухвалюючи вирок на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами та оцінені судом відповідно до ст. 94 КПК України, суд приходить до висновку, що діяння, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 мали місце. Тобто, ОСОБА_4 скоїв таємне викрадення чужого майна (крадіжки), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, тому суд кваліфікує його дії за ч.2 ст. 185 КК України.

Призначаючи вид та розмір покарання обвинуваченому, суд у відповідності до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого правопорушення (злочину), який законодавцем віднесений до злочинів середньої тяжкості, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, що пом`якшує вину ОСОБА_4 , згідно ст.66 КК України, суд визнає його щире каяття та сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують вину ОСОБА_4 , згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.

Суд, враховуючи зазначені обставини в їх сукупності, бере до уваги те, що ОСОБА_4 раніше не судимий, вину у скоєному визнав, щиро кається, його позитивну характеристику, дійшов до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання. Остаточне покарання ОСОБА_4 необхідно призначити за сукупністю злочинів, відповідно до ст. 70 КК України, шляхом поглинення більш суворим покаранням менш суворого та звільнити його від відбування покарання з випробуванням, застосувавши ст. 75 КК України.

Судові витрати по справі відсутні.

Цивільний позов не заявлявся.

Речові докази по справі відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження на стадії досудового розслідування не обирались.

Керуючись ч. 4 ст. 29, ч. 3 ст. 349, ст. ст. 369 371, 373, 374 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України, остаточне покарання визначити за сукупністю злочинів, шляхом поглинення більш суворим покаранням менш суворого, а саме: покаранням, призначеним за цим вироком за злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі, покарання, призначеного за цим вироком за злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України у виді 1 (одного) року позбавлення волі, і остаточну міру покарання ОСОБА_4 призначити 2 (два) роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом однорічного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_4 обов`язки: не виїжджати на постійне місце проживання за межі України без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Заходи забезпечення кримінального провадження на стадії досудового розслідування не обирались.

Судові витрати та речові докази по справі відсутні.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Черкаської області через Городищенський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Копію вироку негайно, після його проголошення, вручити засудженому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1