Рокитнівський районний суд Рівненської області
Справа №1-165/2010
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2010 року Рокитнівський районний суд Рівненської області в складі: головуючої судді Денисюк М.В., за участю секретаря судового засідання Янковської Г.І., прокурорів Балик І.М., Набухотного С.В., потерпілого ОСОБА_1, представника адвоката ОСОБА_2, захисника адвоката ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Рокитне кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_4, одруженого, на утриманні 7 неповнолітніх дітей, з них одна дитина інвалід, працюючого майстром лісу Масевицького лісництва ДП Рокитнівський лісгосп, раніше не судимого, у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,

встановив:

17 липня 2010 року біля 11 години ОСОБА_4, в лісовому масиві кв. 52 вид. 11 Масевицького лісництва ДП Рокитнівський лісгосп урочище «Смолярне», на грунті особистих неприязних відносин умисно наніс декілька ударів кулаком в різні частини тіла ОСОБА_5, спричинивши середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Підсудний ОСОБА_4 вину у вчиненні злочину визнав повністю і суду дав показання, що 16 липня 2010 року біля 21 години, коли повернувся з роботи, дружина повідомила, що їх 2 неповнолітніх дітей, які випасали худобу на полі невідомий чоловік змусив перегнати худобу через річку Льва, вдарив старшу дочку різкою, діти також змушені були переходити річку в брід, води було багато, діти злякалися, були повністю мокрі, плакали.

На другий день, 17 липня 2010 року, встановивши хто це зробив, поїхав на роботу, в лісі зустрів групу людей, серед яких був кривдник дітей, знав його раніше так як народилися і проживали з ним в с. Борове Рокитнівського району Рівненської області. Сказав, щоб поїхав з ним до дітей і пояснив для чого так зробив. ОСОБА_1 намагався втікти, схопив потерпілого за комір сорочки, впали разом на землю, наніс йому удари кулаком руки в праву частину спини. Сказав, щоб він вставав, ОСОБА_1 повідомив, що не може самостійно встати, але йому не повірив. До них почали підходити знайомі ОСОБА_1, тому сів на мотоцикл і поїхав звідти. Наміру спричиняти тілесні ушкодження ОСОБА_1 не мав. Повернувся на місце події через хвилин 40, нікого вже не було. На другий день взнав, що ОСОБА_1 знаходиться в лікарні, відразу до нього поїхав, запропонував матеріальну допомогу, дав 900 гривень на лікування.

Щиро розкаюється у вчиненому.

Крім визнання вини підсудним, його винність у вчиненні злочину підтверджується показаннями потерпілого, свідків, іншими доказами по справі.

Потерпілий ОСОБА_1 суду дав показання, що 16 липня 2010 року разом із знайомими повертався гужовою повозкою із лісового масиву де збирали чорниці. Бачили, що двоє дітей на паю випасають худобу. Почали переганяти худобу через річку, вдарив різкою дівчину не сильно, хотів налякати.

Наступного дня знову поїхали по чорниці, біля 11 години в урочищі «Смолярне» до них приїхав мотоциклом підсудний, відразу кинувся до нього. Так як сидів не встиг піднятися, ОСОБА_4 навалився всією масою тіла на нього, пам'ятає, що впав і втратив свідомість. Коли прийшов до свідомості ОСОБА_4 біля нього не було. Знайомі занесли його на гужову повозку, відвезли додому і викликали швидку допомогу. Лікувався місяць в лікарні. Підсудний дав йому на лікування 900 гривень. Просить стягнути з підсудного матеріальну шкоду в сумі 5304 гривні та 10 тисяч гривень моральної шкоди.

Свідки ОСОБА_6, ОСОБА_7 суду дали показання, що 16 липня 2010 року потерпілий разом із ОСОБА_8 переганяли худобу, яка паслася біля річки, через річку. Сварилися на дітей, які пасли худобу і потерпілий вдарив різкою дівчину.

17 липня 2010 року, коли були разом з потерпілим в урочищі «Смолярне» під'їхав на мотоциклі підсудний і наніс удар кулаком потерпілому, попадали на землю, підсудний ще наніс декілька ударів потерпілому, сказав, що привезе своїх дітей і вони покажуть хто їх вчора бив, сів на мотоцикл і поїхав.

Потерпілий не міг самостійно встати, поклали його на віз і відвезли в село, по дорозі викликали швидку допомогу.

Свідок ОСОБА_9 суду дала показання, що 16 липня 2010 року потерпілий бив її різкою, змусив переганяти худобу через річку, мотивуючи тим, що це земля не їх села, хоч це поле для випасу худоби. її з братом також загнав у річку, води було багато, тому повністю були мокрі. Не дозволяв забрати сумку з їжею, кричав, погрожував, було страшно, вони з братом плакали.

Відповідно до висновку експерта №435 від 21-27 вересня 2010 року на підставі судово-медичної експертизи згідно наданої на дослідження медичної карти стаціонарного хворого №4139 при госпіталізації ОСОБА_1 17 липня 2010 року в травматологічне відділення лікарями описано «підшкірна гематома шиї» та синці обох передпліч, діагностовано закритий перелом остистого відростка сьомого шийного хребця ( підтверджений рентгенологічними даними ). Крім того, при подальшому його зверненні за медичною допомогою комп'ютерна тамоглафія ( 09 вересня 2010 року ) діагностовано «клиновидною деформацією тіла С7 хребця, кіфотичною деформацією та вторинних: стенозом спинномозкового каналу даного рівня». Опис кольору синці, відсутність рентгенологічних ознак загоєння в місці перелому свідчать про утворення ушкоджень незадовго до звернення за медичною допомогою.

Синці передпліч за ступенем тяжкості належать до легких тілесних ушкоджень. Перелом остистого відростку сьомого шийного хребця, деформація тіла сьомого шийного хребця, кіфотична деформація ( зміщення тіл хребців один по відношенню до іншого ) та «стеноз спинного мозкового каналу», в клінічному перерізі не супроводжувалися загрозливими для життя явищами, для свого загоєння потребують тривалого (більше 21 доби часу, і за цим критерієм належать до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості ( а.с. 60-63 ).

Дії підсудного ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 122 КК України - умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження тобто умисне ушкодження, яке не - небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст. 121 цього Кодекс; але таке, що спричинило тривалий розлад здоров'я.

При призначенні покарання підсудному ОСОБА_4 судом враховується ступінь тяжкості вчиненого злочину, злочин вчинено вперше, середньої тяжкості, особу винного, який по місцю роботи і проживання характеризується позитивно, має на утриманні 7 неповнолітніх дітей, з них одна дитина інвалід, є потерпілим від Чорнобильської катастрофи, щиро розкаюється у вчиненому, відшкодував матеріальну шкоду потерпілому приходить до висновку, що необхідним і достатнім для виправлення та попередження нових злочинів ОСОБА_4 є призначення покарання у виді обмеження волі в межах санкції ч.1 ст.122 КК України.

Враховуючи вище зазначені обставини, суд приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_4 без відбування призначеного покарання, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком.

Потерпілим ОСОБА_1 заявлений цивільний позов про стягнення і підсудного 5304 гривні матеріальної та 10 000 гривень моральної шкоди, заподіяної злочином.

Відповідно до ст. 1166-1167 ЦК України майнова та моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Вина підсудного у заподіянні тілесних ушкоджень потерпілому доведена.

За час перебування на стаціонарному лікуванні, згідно доданих документів, потерпілим виплачено кошти на суму 405 гривень 50 копійок ( а.с.153 ), витрачено на проїзд, згідно доданих проїзних квитків 304 гривні, інші докази про витрати на лікування відсутні. Докази про необхідність додаткового харчування для потерпілого та сума витрат на харчування потерпілого під час лікування відсутні.

Враховуючи наведене і те, що підсудним сплачено потерпілому 900 гривень на лікування ( затрати згідно документів складають 709 гривень 50 копійок ), позовні вимоги про стягнення матеріальної шкоди задоволенню не підлягають.

Позовні вимоги в частині стягнення 10000 гривень моральної шкоди підлягають частковому задоволенню. Суд виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості визнає моральну шкоду заподіяну потерпілому в сумі 3 000 гривень.

Прокурором заявлено цивільний позов про відшкодування витрат за перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні в розмірі 6816 гривень 91 копійка.

Позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, згідно розрахунку на стаціонарне лікування ОСОБА_1 за період з 17 липня 2010 року по 17 серпня 2010 року витрачено 6816 гривень 91 копійка ( а.с. 25 ).

Керуючись ст. 323 - 324 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, призначивши покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 від відбування покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком один рік та з покладенням відповідно до ст. 76 КК України обов'язку повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання і роботи та періодично з'являтися в ці органи для реєстрації.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишити попередній підписку про невиїзд.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь фінансового управління Рокитнівської районної державної адміністрації код ЗКПО 24060300 р/р 0321 УДК в Рівненській області МФО гривень 91 копійку ( шість тисяч вісімсот шістнадцять гривень 91 копійку ) коштів, витрачених закладом охорони здоров'я на лікування потерпілого від злочину.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 3 000 ( три тисячі) гривень моральної шкоди, заподіяної злочином.

Звільнити ОСОБА_4 від сплати судового збору на підставі п.18 ст.4 Декрету Кабінету Міністів України «Про державне мито» від 21.01.1993 року.

На вирок протягом 15 діб може бути подана апеляція до апеляційного суду Рівненської області через Рокитнівський районний суд Рівненської області.

Суддя Рокитнівського районного суду

Рівненської області: ОСОБА_10