Справа № 369/9311/15-к
Провадження № 1-кп/369/51/16
В И Р О К
іменем України
05.02.2016 року м. Київ
Справа № 369/9311/15-к

Провадження № 1-КП/369/51/16

ВИРОК
Іменем України
05 лютого 2016 року м. Київ
Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Екібастуз Павлоградської області Республіки Казахстан, росіянина, громадянина України, освіта неповна середня, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 19.09.2000 року вироком Ватутінського районного суду м. Києва за ч.2 ст.141,ст. 43 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільненого 22.10.2001 умовно-достроково; 21.07.2003 року вироком Дніпровського районного суду м. Києва за ч.2 ст.185, ст.71 КК України до 4 років позбавлення волі, звільненого 09.10.2006 року по відбуттю строку покарання; 30.05.2007 року вироком Деснянського районного суду м. Києва за ч. 2 ст.309 КК України до 3 років позбавлення волі, звільненого 24.02.2010 року по відбуттю строку покарання; 27.10.2011 року вироком Дніпровського районного суду м. Києва за ч.2 ст.186 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, звільненого 06.01.2015 року по відбуттю строку покарання,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

В С Т А Н О В И В:
04.08.2015 року о 12 годині ОСОБА_6 маючи прямий умисел направлений на повторне відкрите викрадення чужого майна, корисливий мотив та мету незаконного збагачення, перебуваючи біля будинку АДРЕСА_2 , шляхом ривку обома руками з шиї, повторно, відкрито, заволодів золотим ланцюжком вартістю 17 331,08 грн., який належить ОСОБА_4 . Після чого з місця вчинення злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_4 матеріального збитку на суму 17 331, 08 грн.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину у вчиненні інкримінованого йому злочині визнав та суду пояснив, 04.08.2015 року йшов по вул. Шевченка в с. Софіївська Борщагівка, побачив жінку, підбіг до неї та зірвав з шиї золотий ланцюжок, після чого побіг, але був в подальшому затриманий та переданий працівникам міліції. Просив його суворо не карати.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 суду пояснила, що 04.08.2015 року йшла додому по вул. Шевченка в с. Софіївська Борщагівка, почула що позаду неї хтось йде, коли обернулася, то невідомий чоловік зірвав в неї з шиї золотий ланцюжок та побіг. Вона почала бігти за ним, намагалася його наздогнати, але не могла,і він забіг за поворот. В цей час біля неї зупинилась машина і вона розповіла хлопцям, які в ній були, що трапилось. В подальшому вказані хлопці наздогнали та затримали обвинуваченого. Відстань від місця нападу на неї та затримання обвинуваченого була близько 300 метрів. Після чого їй відразу повернули золотий ланцюжок, а ОСОБА_6 передали правоохоронним органам. Претензій до обвинуваченого не має.
Крім показань обвинуваченого та потерпілої, вина ОСОБА_6 у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст. 186 КК України підтверджується письмовими доказами, які були досліджені в ході судового розгляду, а саме:
-даними з протоколу про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_4 від 04.08.2015 року (а.с. 5, т.2);
-даними з протоколу огляду від 04.08..2015 року, відповідно до якого працівниками міліції в присутності двох понятих було оглянуто ділянку по вул. Шевченка в с. Софіївська Борщагівка, на якій знаходилась ОСОБА_4 ,, яка тримала в лівій руці золотий ланцюг (а.с. 8-9, т.2);
-даними з висновку експерта від 31.08.2015 року, відповідно до якого залишкова вартість представленого на експертизу ланцюжка станом на 04.08.2015 року моглла становити 17 331, 08 грн., при умові того, що товарний стан об`єкта на момент проведення експертизи відповідає його товарному стану на момент скоєння злочину, окрім пошкодження у вигляді деформації замка(а.с.58-62, т.2);
-даними з протоколу проведення слідчого експерименту від 25.08.2015 року, відповідно до якого за участю працівників міліції та в присутності двох понятих ОСОБА_7 показав, що 04.08.2015 року близько 12 годин він зірвав золоту цепочку з шиї ОСОБА_4 (а.с. 99-101, т.2);
Суд визнає, що обвинувачений ОСОБА_6 та потерпіла ОСОБА_4 давали суду правдиві, логічні та послідовні показання, які відповідають встановленим судом обставинам справи. Дії ОСОБА_6 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно.
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує, що відповідно до ст. 12 КК України, злочин за ч. 2 ст. 186 КК України відноситься до тяжких злочинів, ОСОБА_6 раніше судимий 19.09.2000 року вироком Ватутінського районного суду м. Києва за ч.2 ст.141,ст. 43 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільненого 22.10.2001 умовно-достроково; 21.07.2003 року вироком Дніпровського районного суду м. Києва за ч.2 ст.185, ст.71 КК України до 4 років позбавлення волі, звільненого 09.10.2006 року по відбуттю строку покарання; 30.05.2007 року вироком Деснянського районного суду м. Києва за ч. 2 ст.309 КК України до 3 років позбавлення волі, звільненого 24.02.2010 року по відбуттю строку покарання; 27.10.2011 року вироком Дніпровського районного суду м. Києва за ч.2 ст.186 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, звільненого 06.01.2015 року по відбуттю строку покарання, негативних характеристик за місцем проживання не має( а.с.77 т.2 ), на обліку у лікаря-психіатра та у лікаря-нарколога не перебуває (а.с. 76-77 т.2).
Обставин, що пом`якшують покарання, відповідно до ст. 66 КК України, судом не встановлено.
Обставиною, що обтяжує покарання, відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає рецидив злочинів.
У зв`язку з вищевикладеним, призначаючи необхідне та достатнє покарання для виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 та попередження вчинення ним нових злочинів, суд вважає за необхідне призначити покарання ОСОБА_6 за ч.2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі в межах санкції вказаної статті.
Долю речових доказів суд вирішує на підставі п.3 ч. 9 ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати відповідно до ст.ст. 118, 124, 126 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368 - 371, 373, 374 КПК України, суд -
З А С У Д И В:
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.
Запобіжний захід обраний відносно ОСОБА_6 у виді тримання під вартою в Київському СІЗО УДПС України в м. Києві та Київській області залишити без змін, продовживши його дію до 4 квітня 2016 року, але не більше ніж до набрання вироком законної сили.
Речові докази у справі: золотий ланцюжок вартістю 17 331, 08 грн. переданий під зберігальну розписку ОСОБА_4 - залишити у власності ОСОБА_4 .
Строк відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з моменту проголошення вироку.
Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави 461 (чотириста шістдесят одну) грн. 65 коп процесуальних витрат (а.с. 57, т.2).
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) діб з часу його проголошення прокурором, потерпілим та обвинуваченим.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, копія вироку негайно після його проголошення вручається прокурору та обвинуваченому.
Суддя ОСОБА_1