В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02.02.2016 284/34/16-к
Народицький районний суд Житомирської області в складі :

головуючої судді ОСОБА_1

з секретарем ОСОБА_2

з участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000173 від 07 жовтня 2015 року по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; українця; громадянина України; освіта середня; неодруженого; уродженця с.Закусили Народицького району Житомирської області; жителя АДРЕСА_1 ; непрацюючого; раніше не судимий,

за ч.1 ст.286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
07 жовтня 2015 року близько 00 год. 40 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_4 керував автомобілем марки «ВАЗ-21053» д.н.з. НОМЕР_1 по вул.Леніна в смт.Народичі Житомирської області, і під час руху зі швидкістю 40 км/год, поблизу будинку №160, не врахував вимоги пункту 12.3 Правил дорожнього руху України та здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_5 .

В результаті зазначених дій ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого черезвертельного перелому лівої стегнової кістки зі зміщенням та забійної рани лоба.

Зазначені тілесні ушкодження відносяться до категорії середніх по критерію тривалого розладу здоров`я та при відсутності ознак небезпеки для життя.

Таким чином, своїми умисними діями, вираженими в порушенні правил безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій середньої тяжкості тілесне ушкодження, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.286 КК України.

06 січня 2016 року між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 укладено угоду про примирення у відповідності до вимог ст.471 КПК України, згідно якої обвинувачений та потерпіла дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст.286 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин; також сторони домовились про призначення ОСОБА_7 покарання за ч.1 ст.286 КК України у виді штрафу в розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн. без позбавлення права керувати транспортним засобом.

В підготовчому судовому засіданні ОСОБА_7 вину визнав повністю, просив суд затвердити угоду про примирення та призначити йому узгоджену міру покарання.

Потерпіла ОСОБА_6 просила суд затвердити угоду про примирення та призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання

Прокурор в підготовчому судовому засіданні не заперечував проти затвердження угоди про примирення між потерпілою і обвинуваченим та просив призначити Басарабу узгоджену міру покарання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості суд виходив з наступного.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти, зокрема, рішення про затвердження угоди.

Пунктом 1 частини 1 ст. 468 КПК України визначено, що у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

У відповідності до ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_7 , за правилами ст.12 КК України, є злочином середньої тяжкості, міра покарання, погоджена сторонами угоди, відповідає санкції ч.1 ст.286 КК України.

Також судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом. Потерпіла також розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п.2 ч.1 ст.473 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

Міра покарання, яка узгоджена сторонами, є достатньою для виправлення та перевиховання обвинуваченого, відповідає вимогам й загальним засадам призначення покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, є вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 й призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про примирення, укладену 06 січня 2016 року між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, і призначити йому покарання у виді 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн., без позбавлення права керувати транспортними засобами.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок до апеляційного суду Житомирської області через Народицький районний суд Житомирської області може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з моменту його проголошення. При цьому вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) потерпілою, її представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без її згоди на призначення покарання; нероз`яснення їй наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього Кодексу;

3) прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

СУДДЯ: