Справа № 307/3274/15-к
А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

14.12.2015 м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області у складі суддів: ОСОБА_1 (головуючий), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді матеріали кримінального провадження № 11-кп/777/606/15 за апеляційною скаргою прокурора прокуратури Тячівського району ОСОБА_6 на ухвалу Тячівського районного суду Закарпатської області від 12.11.2015, якою прокурору повернуто обвинувальний акт щодо обвинуваченого за ч.1 ст.125 КК України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 .
13.10.2015 слідчим СВ Тячівського РВ УМВС України в Закарпатській області ОСОБА_8 складено зазначений вище обвинувальний акт, згідно якого ОСОБА_7 «підозрюється» в тому, що він 17.08.2015, біля 17 год. 30 хв., в буд. АДРЕСА_1 , під час сварки, що виникла з його колишньою дружиною ОСОБА_9 , почав наносити їй удари по обличчю та голові, спричинивши потерпілій легке тілесне ушкодження у вигляді забоїв м`яких тканин правої та лівої скроневих ділянок голови.
Згідно вказаної вище ухвали місцевого суду від 12.11.2015, обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 не відповідає вимогам п.3 ч.2 ст.291 КПК України, а саме в ньому не зазначено місце проживання потерпілої ОСОБА_9 , оскільки з довідок «Укрпошти», які містяться на конвертах з судовими повістками, направленими потерпілій на зазначену в обвинувальному акті адресу, встановлено, що потерпіла ОСОБА_9 не проживає за цією адресою: АДРЕСА_1 , що стверджено також довідкою виконкому Бедевлянської сільської ради.
Також обвинувальний акт не містить чіткий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які були встановлені прокурором, обвинувачення є неконкретним, зокрема, яку кількість ударів кулаками по обличчю та голові наніс обвинувачений потерпілій, а це в свою чергу порушує право обвинуваченого знати в чому його обвинувачують і мати можливість захищатися від пред`явленого обвинувачення, яке в даному випадку є неконкретним (кількість нанесених потерпілій ударів відображена у висновку судово-медичної експертизи).
В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_6 просить скасувати дану ухвалу місцевого суду як незаконну та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Обґрунтовуючи свої вимоги, прокурор вказує, що в обвинувальному акті відносно ОСОБА_7 правильно зазначено анкетні відомості потерпілої, в тому числі й місце її проживання.
Крім того, згідно довідки виконкому Бедевлянської сільської ради від 30.09.«3015» № 2295, потерпіла ОСОБА_9 зареєстрована в АДРЕСА_1 , на даний час відсутня за місцем реєстрації та зі слів обвинуваченого виїхала на сезонні роботи за межі України.
Зі змісту обвинувачення вбачається, що у обвинувальному акті викладено всі фактичні обставини вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, також правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Згідно реєстру матеріалів досудового розслідування, долученого до обвинувального акту відносно ОСОБА_7 , зазначено найменування всіх процесуальних дій, проведених під час досудового розслідування, час їх проведення. Також зазначено дату ознайомлення підозрюваного з матеріалами досудового розслідування, про що свідчить відкриття матеріалів вказаній стороні.
Крім іншого, вказує, що помітка про ознайомлення потерпілої з матеріалами досудового розслідування відсутня у зв`язку з тим, що потерпіла ОСОБА_9 за місцем свого проживання була відсутня.
Заслухавши доповідь судді, промову прокурора на підтримання поданої стороною обвинувачення апеляційної скарги, перевіривши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, апеляційний суд визнає, що вказана апеляційна скарга не підлягає задоволенню, враховуючи наступне.
Відповідно до п.13 ч.1 ст.3 КПК України обвинуваченням є твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.
Відповідно до ч.4 ст.110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.
Відповідно до п.5 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт, крім іншого, має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Європейський суд з прав людини (далі Суд) у справі «Абрамян проти Росії» від 09.10.2008 зазначив, що у тексті підпункту «а» п.3 ст.6 Європейської Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» від 04.11.1950 (ратифіковано Законом № 475/97-ВР від 17.07.97) вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушенокримінальну справу (бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього). Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (див. рішення від 19.12.1989 у справі «Камасінскі проти Австрії», № 9783/82, п. 79). Крім того, Суд нагадує, що положення пп. «а» п.3 ст.6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п.1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду.
Проте, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 не відповідає вимогам п.5 ч.2 ст.291 КПК України, оскільки не містить формулювання обвинувачення.
Так, на виконання вимог п.5 ч.2 ст.291 КПК України слідчим в обвинувальному акті щодо ОСОБА_7 (а.п. 2-3) зазначено лише правову кваліфікацію відповідного кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, а також встановлені ним фактичні обставини під час досудового розслідування; також міститься вказівкана те, що ОСОБА_7 саме підозрюється, а не обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.
Таким чином, прокурором відповідно до вимог кримінального процесуального закону не висунуто ОСОБА_7 обвинувачення у вчиненні останнім вказаного вище кримінального правопорушення.
Одних лише цих обставин достатньо для повернення обвинувального акту прокурору для виконання вимог ст.291 КПК України, а тому таке рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтовним.
Висновок місцевого суду про відсутність в обвинувальному акті даних щодо конкретної кількості ударів, завданих ОСОБА_7 по обличчі та голові потерпілої ОСОБА_9 , ґрунтується на матеріалах провадження. Такі дані мають бути відображені у відповідному висновку судово-медичної експертизи потерпілої та їх слід відображати в обвинувальному акті під час викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 404,407,418,419 КПК України, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу Тячівського районного суду Закарпатської області від 12.11.2015 про повернення прокурору обвинувального акту щодо обвинуваченого за ч.1 ст.125 КК України ОСОБА_7 без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та відповідно до ч.4 ст.424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: