Справа №463/5198/15-к
Провадження №1-кп/463/344/15
В И Р О К
іменем України
25 грудня 2015 року Личаківський районний суд м.Львова

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судових засідань ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4

захисника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5

законного представника неповнолітнього

обвинуваченого ОСОБА_6

потерпілого ОСОБА_7

представника кримінальної міліції у справах

дітей Личаківського РВ ЛМУ ГУ МВС

України у Львівській області ОСОБА_8

та представника служби у справах дітей ОСОБА_9

в м. Львові

у відкритому судовому засіданні

розглянувши кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 20.06.2015 року за №0001907 про обвинувачення неповнолітнього:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця: м. Львів, громадянина України, українця, з неповною середньою освітою, навчається у міжнародному вищому професійному училищі на факультеті транспорту та будівництва, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,- за вчинення злочинів, передбачених ч.1 ст.125 КК України, ч.2 ст.125 КК України, суд,-

ВСТАНОВИВ:
неповнолітній обвинувачений ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 18.06.2015 року приблизно о 20.00 год., перебуваючи на сходовій площадці між 3 та 4 поверхом у будинку АДРЕСА_3 , маючи умисел на спричинення тілесного ушкодження на ґрунті особистих неприязних відносин, наніс потерпілому ОСОБА_7 , декілька ударів кулаками в обличчя, в результаті чого спричинив потерпілому крововилив у білкову оболонку лівого ока та підслизову оболонку верхньої губи, синець на обличчі, чим заподіяв легкі тілесні ушкодження.

Таким чином вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.125 КК України.

Крім цього, неповнолітній обвинувачений ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 18.06.2015 року приблизно о 20.00 год., перебуваючи знаходячись у дворі будинку АДРЕСА_3 , маючи умисел на спричинення тілесного ушкодження на ґрунті особистих неприязних відносин, наніс потерпілому ОСОБА_7 удар кулаком в обличчя, в результаті чого спричинив потерпілому тілесні ушкодження у виді повного вивиху двох зубів на верхній щелепі, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Таким чином вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.125 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений вину у скоєному визнав, суду показав, що 17.06.2015 року він разом із своєю дівчиною біля 18.00 год. знаходився біля будинку по вул. Шафарика, де проживає дівчина. Неподалік від них перебував потерпілий, якого він раніше не знав. Між ОСОБА_10 та потерпілим виникла словесна перепалка, після чого він підійшов до них та став з`ясовувати стосунки. При цьому потерпілий ображав ОСОБА_10 , а тому він втрутився в розмову і зробив зауваження. Після цього потерпілий повернувся на гойдалку, де сидів раніше.

Наступного дня, 18.06.2015 року, він проводив свою дівчину ОСОБА_10 до дому, і біля її будинку знову зустріли потерпілого, який почав ображати дівчину. Крім цього, разом з ним знаходився його товариш ОСОБА_11 . Між ним, ОСОБА_11 та потерпілим виник конфлікт, оскільки останній не хотів вибачитися перед ОСОБА_10 . В процесі сварки ОСОБА_11 наніс йому удар. Він також декілька разів вдарив потерпілого в обличчя. В цей час вибігла мати потерпілого, яка його затримала, а ОСОБА_11 втік. Мама деякий час з ними поспілкувалася, заставила вибачитися, і вони розійшлися. В цей же день, біля 22.00 год., ОСОБА_12 зателефонував його знайомим дівчатам і закликав його на розмову під будинок, де вони раніше зустрічалися. Через деякий час вони підійшли з ОСОБА_11 на визначене місце, де побачили ОСОБА_12 та ще двох невідомих хлопців, які підійшли до них та пояснили, що їх запросив ОСОБА_12 розібратися з ними. Він розповів цим хлопцям причину конфлікту з потерпілим, і після того як вони вислухали сказали, що втручатися не будуть, оскільки потерпілий сам винен. Через деякий час на місце події прийшов потерпілий і вони знову розмовляли. Оскільки ОСОБА_12 не хотів вибачатися, він не стримався та наніс йому удар кулаком в обличчя, внаслідок чого пошкодив зуби. У скоєному розкаюється.

Оскільки обвинувачений повністю визнав вину у вчиненому злочині, і після роз`яснення учасникам судового розгляду положень ч.3 ст.349 КПК України, суд з`ясував, що вони правильно розуміють зміст обставин, встановлених у даному кримінальному провадженні та не оспорюють їх, і така позиція є добровільною, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку та отримавши згоду учасників судового провадження на проведення судового розгляду в такому порядку, прийшов до висновку про недоцільність дослідження доказів щодо обставин скоєння обвинуваченим зазначеного злочину, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням характеризуючих матеріалів, суд приходить до переконливого висновку про те, що винуватість обвинуваченого у скоєному є доведена повністю.

Суд вважає, що дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за ч.1 ст.125 КК України, оскільки він, 18.06.2015 року приблизно о 20.00 год., перебуваючи на сходовій площадці між 3 та 4 поверхом у будинку АДРЕСА_3 , маючи умисел на спричинення тілесного ушкодження, наніс потерпілому ОСОБА_7 , декілька ударів кулаками в обличчя, в результаті чого спричинив потерпілому крововилив у білкову оболонку лівого ока та підслизову оболонку верхньої губи, синець на обличчі, чим заподіяв легкі тілесні ушкодження.

Крім цього, правильно кваліфіковані дії обвинуваченого за ч.2 ст.125 КК України, оскільки він 18.06.2015 року приблизно о 20.00 год., перебуваючи у дворі будинку АДРЕСА_3 маючи умисел на спричинення тілесного ушкодження, наніс потерпілому ОСОБА_7 удар кулаком в обличчя, в результаті чого спричинив потерпілому тілесні ушкодження у виді повного вивиху двох зубів на верхній щелепі, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Призначаючи покарання обвинуваченому, судом враховується ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, які пом`якшує покарання є щире каяття у скоєному, сприяння органам слідства у розслідуванні справи, вчинення злочину неповнолітнім.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого не встановлено.

Обираючи покарання обвинуваченому, суд враховує, що він вчинив злочини невеликої тяжкості, в той же час є неповнолітнім, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, по місцю проживання та навчання характеризується позитивно, щиро розкаявся у скоєному злочині. Згідно звіту про неповнолітнього обвинуваченого, служба у справах дітей Сихівської районної адміністрації обвинувачений виховується у неповній сім`ї, характеризується позитивно, комунікабельний, врівноважений, навчається, по місцю навчання характеризується виключно позитивно, усвідомив скоєне.

З врахуванням наведених обставин суд вважає, що виправленню і перевихованню сприятиме покарання в межах санкції ч.1 ст. 125, ч.2 ст.125 КК України.

Окрім того, враховуючи те, що він скоїв злочини невеликої тяжкості, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, йому лише виповнилося 16 років, він усвідомив свою поведінку і розкаюється у скоєному, навчається та за місцем навчання характеризується позитивно, а тому враховуючи наведені обставини, суд вважає, що обвинувачений на даний час не потребує застосування покарання, у зв`язку із чим на підставі ст. 105 КК України суд звільняє його від покарання із застосуванням до нього примусових заходів виховного характеру у виді передачі неповнолітнього під нагляд матері.

Керуючись ст.ст.370, 373, 374 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочинів передбачених ч.1 ст.125, ч.2 ст.125 КК України.

Обрати покарання ОСОБА_4 за ч.1 ст. 125 КК України у виді громадських робіт строком 50 (п`ятдесят) годин, за ч.2 ст. 125 КК України у виді арешту строком на 30 (тридцять) діб.

У відповідності до вимог ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого більш суворим покаранням, остаточно вважати засудженим ОСОБА_4 до покарання у виді арешту строком на 30 (тридцять) діб з відбуттям покарання у кримінально-виконавчій установі.
Відповідно до положень ст. 105 КК України звільнити від обраного покарання ОСОБА_4 із застосуванням до нього примусових заходів виховного характеру у виді передачі неповнолітнього під нагляд матері ОСОБА_6 строком на 1 (один) рік.
Строк примусових заходів виховного характеру засудженому ОСОБА_4 рахувати з часу проголошення вироку.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга в порядку та строки визначені ст.395 КК України, протягом 30 днів з дня їх проголошення до апеляційного суду через суд, який ухвалив рішення.

Суддя: ОСОБА_1