Апеляційний суд Рівненської області
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
09 лютого 2016 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:
головуючого судді : ОСОБА_1 ,
суддів : ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю секретаря : ОСОБА_4 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора на ухвалу Сарненського районного суду Рівненської області від 21 жовтня 2015 року про відмову в задоволенні клопотання про заміну покарання у виді штрафу на позбавлення волі щодо засудженої

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , громадянки України, одруженої, працюючої в ДП « Сарненське лісове господарство», засудженої вироком Сарненського районного суду Рівненської області від 08 січня 2014 року за ч.1 ст.203-2 КК України із застосуванням ст.69 КК України до штрафу в сумі 128 000 гривень та конфіскацією грального обладнання, відповідно до ч.4 ст.53 КК України розстрочено виплату штрафу строком на один рік з виплатами штрафу щомісячно,

з участю : прокурора ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , засудженої ОСОБА_8 ,
В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Сарненського районного суду Рівненської області від 08 січня 2014 року ОСОБА_5 визнана винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.203-2 КК України та призначено покарання із застосуванням ст.69 КК України до штрафу в сумі 128 000 гривень та конфіскацією грального обладнання. Відповідно до ч.4 ст.53 КК України розстрочено виплату штрафустроком на один рік з виплатами штрафу щомісячно.

___________________________________________________________________Справа № 11кп/787/50/2016 Суддя у суді І інстанції : ОСОБА_9 Категорія: ч.5 ст.53 КК України Доповідач : ОСОБА_1 .

Ухвалою Сарненського районного суду Рівненської області від 21 жовтня 2015 року відмовлено в задоволенні клопотання прокурора про заміну покарання ОСОБА_5 у виді 128 000 гривень штрафу на покарання у виді 2 (двох) років 6 місяців позбавлення волі.
Відмовляючи в задоволенні клопотання прокурора суд першої інстанції виходив з того, що згідно поданих документів засуджена ОСОБА_5 після набрання вироком законної сили не працювала і перебувала на обліку в районному центрі зайнятості, змогла працевлаштуватись лише 1 червня 2015 року, перебуває на диспансерному обліку у лікаря-ендокринолога з 2007 року, сплатила в період з 23.09.2015 року по 16.10.2015 року 2000 гривень штрафу, призначеного вироком суду, а тому є підстави для розстрочки штрафу строком на один рік із виплатами щомісячно.
В поданій на ухвалу суду апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_10 вважає ухвалу суду незаконною з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність. В обґрунтування своїх вимог апелянт покликається на те, що суд всупереч положенням ч.4 ст.53 КК України, ст.26 КВК України, відмовляючи в заміні покарання засудженій, взяв до уваги фінансову неспроможність останньої платити штраф у зв`язку з відсутністю працевлаштування, майновий стан та стан її здоров`я. Крім цього, суд в порушення положень ст.53 КК України, ст.26 КВК України, безпідставно, повторно розстрочив виплату штрафу. Просить ухвалу суду скасувати, постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання про заміну покарання ОСОБА_5 за вироком Сарненського районного суду Рівненської області від 08 січня 2014 року із 126 000 гривень на 2 роки 6 місяців 13 днів позбавлення волі.
Від інших учасників судового провадження апеляційні скарги не надходили.
Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора ОСОБА_6 , яка просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову про задоволення клопотання прокурора, думку засудженої ОСОБА_5 та її захисника ОСОБА_7 , які просять ухвалу залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення , перевіривши матеріали справи та доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення з наступних підстав.
Вироком Сарненського районного суду Рівненської області від 08 січня 2014 року ОСОБА_5 визнана винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.203-2 КК України та призначено покарання із застосуванням ст.69 КК України до штрафу в сумі 128 000 гривень та конфіскацією грального обладнання. Відповідно до ч.4 ст.53 КК України розстрочено виплату штрафу строком на один рік з виплатами штрафу щомісячно.

Відповідно до абз. 2 ч. 5 ст. 53 КК України, відповідно до якого у випадку несплати штрафу у разі несплати штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, призначеного як основне покарання, та відсутності підстав для розстрочки його виплати суд замінює несплачену суму штрафу покаранням у виді позбавлення волі із розрахунку один день позбавлення волі за вісім неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у таких межах:
1) від одного до п`яти років позбавлення волі - у випадку призначення штрафу за вчинення злочину середньої тяжкості;
2) від п`яти до десяти років позбавлення волі - у випадку призначення штрафу за вчинення тяжкого злочину;
3) від десяти до дванадцяти років позбавлення волі - у випадку призначення штрафу за вчинення особливо тяжкого злочину.
Відповідно до ч.4 ст.53 КК України з урахуванням майнового стану особи суд може призначити штраф із розстрочкою виплати певними частинами строком до одного року.
Згідно положень ч.1 ст.26 КВК України засуджений до основного покарання у виді штрафу зобов`язаний сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком суду законної сили і повідомити про це відповідний суд шляхом представлення документа про сплату штрафу. Частиною 3 цієї статті передбачено, що у разі несплати засудженим штрафу у строк, передбачений частиною першою цієї статті, суд розглядає питання про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу або заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі відповідно до закону.
Виходячи з системного аналізу вказаних норм матеріального права , колегія суддів дійшла висновку, що суд замінює несплачену суму штрафу покаранням у виді позбавлення волі лише у випадку відсутності підстав для розстрочки його виплати .
Крім того, ні у ст.53 КК України, ні у розділі VIII КПК України « Виконання судових рішень» не передбачено жодних заборон щодо повторної розстрочки несплаченої суми призначеного вироком штрафу після набрання ним законної сили.
Виходячи з наведених норм закону, колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги прокурора про відсутність підстав для розстрочки виплати штрафу необґрунтованими, оскільки при вирішенні зазначеного питання судом першої інстанції правомірно враховано майновий стан засудженої ОСОБА_5 , яка після набрання вироком законної сили не працювала і перебувала на обліку в районному центрі зайнятості, змогла працевлаштуватись лише 1 червня 2015 року, в даний час має заробітну плату в сумі 3000 гривень в місяць, перебуває на диспансерному обліку у лікаря-ендокринолога з 2007 року, сплатила в період з 23.09.2015 року по 16.10.2015 року 2000 гривень штрафу, у зв`язку з чим обґрунтовано розстрочено виплату штрафу на строк, передбачений законом.
За таких обставин , колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону не допущено, ухвала є законною, обґрунтованою та вмотивованою, підстав для її скасування не вбачає.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 419, 537, 539 КПК України, колегія суддів,
У Х В А Л И Л А:
Ухвалу Сарненського районного суду Рівненської області від 21 жовтня 2015 року про відмову в задоволенні клопотання прокурора про заміну покарання у виді штрафу на позбавлення волі щодо засудженої ОСОБА_5 залишити без зміни, а апеляційну скаргу прокурора - без задоволення.

С У Д Д І :

________________ ______________ ________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3