ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/822/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"01" грудня 2015 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження по обвинуваченню: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Сіряківщина, Варвинського району, Чернігівської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, офіційно не працюючого, маючого на утриманні неповнолітню доньку ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , гутрожиток та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуваючого, раніше не судимого, у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.259 КК України;

В С Т А Н О В И В:
12.09.2015 року приблизно о 08 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 знаходячись за адресою: АДРЕСА_3 , вирішив здійснити неправдиве повідомлення про замінування будівлі АДРЕСА_4 , оскільки мав намір не виходити на роботу до ресторану японської кухні «Муракамі»,, що за адресою: АДРЕСА_4 .

Продовжуючи знаходитись за адресою: АДРЕСА_3 , ОСОБА_5 , маючи прямий умисел на завідомо неправдиве повідомлення про підготовку вибуху взяв власний мобільний телефон, вставив до нього СІМ-картку мобільного оператору «Київстар» з номером НОМЕР_1 , яку знайшов влітку на вулиці та зателефонував на спецлінію «102», повідомивши при цьому завідомо неправдиву інформацію про підготовку вибуху будівлі №29 по вул. Драгоманова в м. Києві, який загрожує безпеці громадян, знищенню та пошкодженню об`єктів власності. У зв`язку зі злочинними діями ОСОБА_6 було викликано слідчо-оперативну групу Дарницького районного управління ГУМВС України в м. Києві, кінологічну службу та працівників вибухо-технічного відділу, які із застосуванням спеціального обладнання та службової собаки при обстеженні будівлі № 29 по вул. Драгоманова в м. Києві та прилеглої території підозрілих предметів, а також вибухонебезпечних предметів та речовин не виявили.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , взяв належний йому мобільний телефон та вставив до нього сім-карту оператора мобільного зв`язку «Київстар» з абонентським номером НОМЕР_2 , яку знайшов влітку на вулиці, після чого здійснив дзвінок на спецлінію «102» та повідомив завідомо неправдиву інформацію про підготовку вибуху будівлі № 29 по вул. Драгоманова в м. Києві, який загрожує безпеці громадян, знищенню та пошкодженню об`єктів власності. Будучи допитаним в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.259 КК України визнав у повному обсязі, щиро розкаявся та суду показав, що 12.09.2015 року, він знаходячись за адресою вул. Предмісна,1 у м. Києві, подзвонив за номером «102» та повідомив про замінування будинку АДРЕСА_4 , оскільки не хотів виходити на роботу до ресторану « ІНФОРМАЦІЯ_3 » який розташований у даній будівлі. Також обвинувачений ОСОБА_4 підтвердив, що всі обставини викладені у обвинувальному акті відповідають дійсним обставинам, при досудовому розслідуванні кримінального провадження до нього недозволених методів дізнання та проведення розслідування не застосовувалося. Обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою вину у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.259 КК України та не оспорює фактичні обставини, пояснивши при цьому, що він правильно розуміє зміст пред`явленого йому обвинувачення та не заперечує про визнання недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, крім того, у суду не має сумнівів в добровільності та істинності його позиції, а тому суд, роз`яснивши обвинуваченому порядок та наслідки розгляду кримінального провадження в порядку передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, переконавшись, що ніхто із учасників судового провадження не заперечує, щодо такого порядку судового розгляду, визнав недоцільним досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У своїх рішеннях «Ірландія проти проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків. Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що винність обвинуваченого ОСОБА_4 «поза розумним сумнівом» знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження. Дії обвинуваченого ОСОБА_7 суд кваліфікує ч.1 ст.259 КК України, як вчинення завідомо неправдивого повідомлення про підготовку вибуху, який загрожує безпеці громадян, знищенню та пошкодженню об`єктів власності. Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому згідно ст. 66 КК України є щире каяття. Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченому згідно ст. 67 КК України не встановлені. Згідно ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним проти громадської безпеки, особу обвинуваченого, а саме те, що він раніше не судимий, до кримінальної відповідальності притягується вперше, свою вину у вчиненні злочину, який йому інкриміновано визнав у повному опсязі та щиро розкаявся, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, позитивно характеризується за місцем проживання та місцем роботи, має на утриманні малолітню доньку, та приходить до висновку, що покарання ОСОБА_4 слід призначити у виді позбавлення волі у межах санкції ч.1 ст.259 КК України з подальшим звільнення від відбування покарання з призначенням іспитового строку, і саме таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та для запобігання вчиненню ним нових злочинів у майбутньому.

Процесуальні витрати відсутні. Цивільний позов не заявлявся. Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до ст.100 КПК України. Підсумовуючи вищенаведене, керуючись ст. ст.65,66,67,75 КК України, ст.ст., 342-380 КПК України,-

З А С У Д И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.259 КК України та призначити йому покарання у виді 2 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі, з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 рік.

У відповідності до ст. 76 КК України, зобов`язати ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції , повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи та періодично з`являтися для реєстрації в кримінально виконавчу інспекцію.

Речовий доказ мобільний телефон «Samsung GT C 6712», акумуляторна батарея «Samsung ЄВ 491353 YD», флеш накопичувач «Micro SD 1 GB»- повернути власнику.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляції через Дарницький районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

СУДДЯ: