Справа №11-293/10 Головуючий у суді у 1 інстанції -
Номер провадження - Суддя-доповідач - ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2010 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

Головуючого судді Безверхого О.М.

суддів Моїсеєнко Т.М., Лантушенка Ю.Ф.

з участю прокурора Паливоди Л.В.

засудженого ОСОБА_2

захисника ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Суми кримінальну справу за апеляцією засудженого ОСОБА_2 на вирок Сумського районного суду Сумської області від 14 квітня 2010 року,

яким

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканець АДРЕСА_1, раніше не судимий, -

засуджений за ст. 289 ч. 3 КК України з застосуванням ст. 69 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки, без конфіскації майна.

Постановлено стягнути з ОСОБА_2 на користь НДЕКЦ при УМВС

України 300 грн. 48 коп. судових витрат за проведення, дактилоскопічної

експертизи.

Постановлено стягнути з ОСОБА_2 на користь потерпілого ОСОБА_4 15800 грн. у відшкодування матеріальної шкоди.

За вироком суду ОСОБА_2 визнаний винним та засуджений за те, що він 27 грудня 2009 року о 21 години 50 хвилин, знаходячись в стані алкогольного сп'яніння, біля двору будинку № 7 по проїзду Даргомижського в м. Суми, маючи вільний доступ до автомобіля „Mercedes Benz" S 600, реєстраційний номер ВМ 35351, належний потерпілому ОСОБА_5, в якому він згідно доручення проводив ремонтні роботи, не маючи дозволу власника на керування автомобілем, незаконно заволодів вказаним транспортним засобом, завдавши потерпілому великої матеріальної шкоди.

27 грудня 2009 року близько 21 години 50 хвилин ОСОБА_2 на вказаному автомобілі перебуваючи поблизу АЗС «Лукойл» на вул.

Прокоф'єва, 37 м. Суми, вчинив наїзд на бордюр, від чого автомобіль перевернувся на дах, в результаті чого потерпілому ОСОБА_4 завдана матеріальна шкода на суму 208621 гривень 30 копійок.

В поданій апеляції ОСОБА_2 вважає вирок суду незаконним та необґрунтованим, постановленим з грубим порушенням вимог кримінально-процесуального закону. В апеляції ОСОБА_2 зазначає, що не мав умислу на заволодіння вказаним транспортним засобом, а вирішив на ньому проїхати, щоб перевірити якість виконаних ремонтних робіт. Крім того, апелянт вважає, що суд в порушення вимог ст.ст. 22, 64, 65 66, 67 не викликав в судове засідання працівників ДАІ та інших свідків, показання яких мають істотне значення для правильного вирішення справи. Ринкова і залишкова вартість автомобілю завищена, оскільки до дорожньо -транспортної пригоди автомобіль знаходився в край незадовільному технічному стані. Суд безпідставно за реально заподіяну шкоду узяв ринкову вартість автомобілю, визначеного експертом, а не залишкову вартість автомобілю. Крім того, судом порушено його право на захист, оскільки суд не роз'яснив йому право на розгляд його справи колегією суддів. Просить врахувати майже повне відшкодування заподіяної потерпілому шкоди, наявність на його утриманні неповнолітніх дітей та скасувати вирок суду, а справу направити на новий судовий розгляд або змінити вирок суду і призначити йому покарання, застосувавши положення ст. 75 КК України.

Заслухавши доповідача, пояснення ОСОБА_2 та захисника ОСОБА_3 на підтримку апеляції, міркування прокурора про законність вироку і залишення його без зміни, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_2 у учиненні злочину, за обставин, викладених у вироку, відповідає фактичним обставинам, підтверджується розглянутими у судовому засіданні доказами і є обґрунтованим.

Доводи апеляції засудженого ОСОБА_2 про те, що він не мав умислу на незаконне заволодіння транспортного засобу потерпілого ОСОБА_4 перевірялися в судовому засіданні і не знайшли свого підтвердження.

Так потерпілий ОСОБА_4 показав, що домовився з ОСОБА_2 про ремонт свого автомобілю у приватному порядку, на що той погодився. Він залишив автомобіль у ОСОБА_2 та ключи від автомобілю. 26 грудня 2009 року ОСОБА_2 подзвонив йому і повідомив, що автомобіль відремонтований і його можно забирати, на що він відповів що забере автомобіль зранку. 27 грудня 2009 року у вечори, ОСОБА_2 подзвонив йому по телефону і сказав, що потрапив на його автомобілі на вул. Прокоф'єва м. Суми в дорожньо - транспортну пригоду і пошкодив

автомобіль. Користуватися автомобілем він ОСОБА_2 не дозволяв і ніякого дозволу він у нього не питав.

Відповідно до протоколу огляду місця події, на частини дороги по вул. Прокофьєва м. Суми, біля АЗС « Лукойл» виявлений автомобіль « Мерседес Бенц», реєстраційний номер НОМЕР_1 у пошкодженому стані.

Засуджений ОСОБА_2 показав, що автомобіль « Мерседес Бенц», який належить ОСОБА_4 знаходився у нього на ремонті і 27 грудня 2009 року він вирішив перевірити якість виконаних робіт та заправити автомобіль, тому він поїхав на АЗС « Лукойл», що на вул. Прокофьєва м. Суми, хоча знаходився в стані алкогольного сп'яніння. При виїзді з АЗС він був засліплений автомобілем, що рухався у зустрічному напрямку, не впорався з керуванням і автомобіль перекинувся на дах.

Із показів свідка ОСОБА_6 вбачається, що на прохання ОСОБА_4 він залишив його автомобіль « ОСОБА_7, Бенц» у ОСОБА_2 для ремонту, дозволу на користування автомобілем ОСОБА_2 у нього не питав.

Свідок ОСОБА_8 показав, що 27 грудня 2009 року, біля 22 год., перебуваючи на робочому місті на АЗС « Лукойл», що на вул. Прокоф'єва м. Суми побачив, як по вул. Прокоф'єва в напрямку мосту через річку Псел на великій швидкості у бік вул. Кірова їхав автомобіль « Мерседес Бенц» сріблястого кольору. Водій автомобіля не впоравшись з керуванням виїхав на зустрічну смугу руху, двічі наїхав на бордюри навпроти АЗС та перекинувся. Проїжджаючи повз водії допомогли поставити автомобіль на колеса і він поїхав на ньому у бік вул. Прокоф'єва.

Відповідно до протоколу огляду відеозапису камери спостереження з АЗС « Лукойл» вбачається, що про проїжджій частині на великої швидкості рухається автомобіль сріблястого кольору, проїжджаючи мимо АЗС лівою стороною автомобіль наїжджає на кучугуру снігу, не знижуючи швидкості руху наїжджає на другу кучугуру снігу та перекидається на праву сторону.

Згідно висновків дактилоскопічної експертизи, на рулі автомобіля «Мерседес Бенц» реєстраційний номер НОМЕР_1 виявлені сліди пальців рук ОСОБА_2

Відповідно до висновків судово - автотоварознавчої експертизи ринкова вартість автомобілю ОСОБА_7» реєстраційний номер НОМЕР_1 складає 208621,30 грн. Вартість відновлюваного ремонту автомобіля складає 395 613,04 грн.

Суд вірно поклав висновки даної експертизи в основу вироку, оскільки підстав не довіряти цьому доказу не має, експертиза проведена кваліфікованим експертом, який має відповідне свідоцтво на проведення автотоварознавчих експертиз.

Сам засуджений ОСОБА_2 не навів мотивів по яким не можна довіряти висновку автотоварознавчої експертизи.

Таким чином суд повно всебічно і об'єктивно розглянув зібрані по справі докази і обґрунтовано визнав ОСОБА_2 винним у незаконному

заволодінні транспортним засобом потерпілого ОСОБА_4 і вірно кваліфікував дії ОСОБА_2 за ст. 289 ч.3 КК України.

Не обґрунтовані і доводи апеляції засудженого ОСОБА_2 і в тієї частині, що судом відносно нього порушено право на захист, а саме те, що суд не роз'яснив йому вимоги ч.2 ст. 17 КПК України про те, що справа відносно нього могла розглядатися колегією суддів.

Оскільки, як вбачається із матеріалів кримінальної справи , відповідно до протоколу оголошення обвинуваченому про закінчення досудового слідства ( т. 1 а.с. 254 ) ОСОБА_2 було роз'яснено право заявляти клопотання в суді про розгляд його справи у суді 1 інстанції суддею одноособово чи колегіально судом у складі трьох суддів. При ознайомленні з даним протоколом ОСОБА_2 заявив, що заяв та зауважень не має та поставив свій підпис.

Відповідно до протоколу судового засідання ОСОБА_2 не заявляв клопотань в судовому засіданні щодо фіксування судового процесу технічними засобами, тому доводи його апеляції і в цієї частині є необґрунтованими.

Що стосується покарання, яке призначене засудженому ОСОБА_2, то воно на думку колегії суддів не в повної мірі відповідає вимогам ст.65 КК України.

Як вбачається з вироку, суд при призначенні покарання врахував ступень тяжкості вчиненого злочину, даних про особу винного та обставини, Що пом'якшують покарання, в тому числі і ті на які посилається засуджений. Саме з урахуванням пом'якшуючих відповідальність обставин, які істотно знижують ступень тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд призначив покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції закону, по якому засуджений ОСОБА_2

Але висновки суду про те, що виправлення засудженого ОСОБА_2 можливо тільки в умовах позбавлення його волі, на думку колегії суддів, зроблено судом без врахування фактичних обставин, характеру вчиненого злочину, послідуючої поведінки ОСОБА_2 після скоєння злочину і його дій по відшкодуванню заподіяної ним шкоди.

Тому, колегія суддів приходить до висновку про можливість виправлення засудженого ОСОБА_2 без відбування покарання та вважає за необхідне звільнити його від відбування покарання з випробуванням, поклавши на нього обов'язки відповідно до вимог ст. 76 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 362, 365, 366, 377 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію засудженого ОСОБА_2 задовольнити частково.

Вирок Сумського районного суду Сумської області від 14 квітня 2010 року відносно ОСОБА_2 змінити в частині призначеного покарання.

Згідно ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_2 від відбування призначеного покарання з випробуванням, іспитовим строком 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_2 такі обов'язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально - виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально - виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з'являтися для реєстрації в органи кримінально - виконавчої інспекції.

В іншої частині вирок суду залишити без зміни.

СУДДІ:

ОСОБА_9 ОСОБА_1 ОСОБА_10