У Х В А Л А
судового засідання
15 січня 2016 року м. Львів
Суддя Франківського районного суду м. Львова ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Заболотне Крижопільського району Вінницької області, громадянин України, проживаючий та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1
та
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець смт. Маневичі Маневицького району Волинської області, громадянин України, проживаючий та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1
згідно обвинувального акта підозрюються у таємному викраденні чужого майна ( крадіжка), вчиненої за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.
Як зазначено в обвинувальному акті: « Досудовим слідством встановлено, що 15 листопада 2015 року об 19 год. 25 хв., ОСОБА_4 разом з ОСОБА_5 , перебуваючи у магазині "Рукавичка" по вулиці Кн. Ольги, 5 Б у м. Львові, проходячи повз торгові ряди, періодично брали різноманітні продукти харчування. Перебуваючи у торговому ряді, підійшли до стелажу із алкогольними напоями, де у ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відбулася конклюдентна згода на вчинення крадіжки алкогольних напоїв. З метою реалізації їхньої попередньої змови, ОСОБА_4 правою рукою з торгового стелажу взяв одну пляшку вина торгової марки "Телавурі" обємом 0, 75 л., вартістю 75,45 гривень, та заховав у внутрішню кишеню куртки в яку був одягнений, а ОСОБА_5 у свою чергу, спостерігав за навколишньою обстановкою та діями ОСОБА_4 , чим фактично забезпечував вчинення їх спільних неправомірних дій.
Після цього, з вказаного стелажу ОСОБА_5 правою рукою взяв одну пляшку віскі торгової марки "Джек Деніелс" обємом 0,5 л., вартістю 245,45 гривень та заховав її у ліву кишеню куртки в яку був одягнений, а ОСОБА_4 у свою чергу, спостерігав за навколишньою обстановкою та діями ОСОБА_5 , чим фактично забезпечував вчинення їх спільних неправомірних дій.
Згідно обвинувального акта, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , у подальшому направились в сторону кас магазину та пройшовши повз які, покинули приміщення магазину "Рукавичка"
не заплативши за товар. За межами магазину ОСОБА_4 та ОСОБА_5 були затримані працівниками охорони магазину, які викликали працівників поліції. Діями ОСОБА_4 та ОСОБА_5 магазину заподіяно матеріальної шкоди на суму 320,9 гривень, що підтверджується довідкою наданою адміністратором ТзОВ ТВК "Львівхолод".
За змістом обвинувального акта слідчий та прокурор вражають, що таким чином, ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_5 вчинили таємне викрадення чужого майна (крадіжку), тобто вчинили кримінальне правопорушення , передбачене ч. 2 ст. 185 КК України.

Сторона обвинувачення - прокурор прокуратури
Франківського району м. Львова
ОСОБА_6
- прокурор Львівської місцевої прокуратури № 3
ОСОБА_7
Сторона захисту адвокат ОСОБА_8
Учасники судового провадження: представник потерпілої сторони
ОСОБА_9

Відповідно до ухвали судді від 11 грудня 2015 року у справі призначено підготовче судове засідання яке переносилося із за відсутності процесуальних документів, які б підтверджували повноваження прокурора та неявки підозрюваних.
Як вбачається з обвинувального акта і реєстру матеріалів досудового розслідування, вони не у повній мірі відповідають вимогам процесуального законодавства, і зокрема ст. 291 КПК України.
Так, відповідно до п.3 ч. 4 ст. 291 КПК України, до обвинувального акта додається розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта і реєстру матеріалів досудового розслідування. Разом з тим, у скерованому до суду обвинувальному акті відсутні покликання про долучення до нього розписок про отримання копії обвинувального акта і реєстру матеріалів досудового розслідування, а крім того, розписка підозрюваного ОСОБА_5 в матеріалах, що додані до обвинувального акту відсутня. У супровідному листі хоч і зазначено як додаток чотири аркуші - розписки про отримання копії обвинувального акта, однак це не відповідає дійсності.
Натомість до акта долучено повідомлення прокурору ОСОБА_5 та ОСОБА_10 на двох аркушах від 30 листопада 2015 року про відсутність матеріалів, що підлягають наданню стороні для ознайомлення, що не передбачено вимогами процесуального законодавства. Також обвинувальний акт містить відомості, що суперечать вимогам ст. 291 КПК України, а саме "згідно зі ст. 291 КПК України обвинувальний акт направляється для затвердження до прокуратури Франківського району м. Львова " та інші дані, які не передбачені ст. 291 КПК України. Тобто і з цих підстав, обвинувальний акти не відповідає вимогам вказаної вище норми закону.
Крім того, обвинувальний акт поданий до суду не прокурором, який здійснює повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, а заступником прокурора Франківського району м. Львова ОСОБА_3 , що суперечить вимогам ст. 40 КПК України, згідно якої: слідчий подає обвинувальний акт на затвердження прокурору, у даному випадку прокурору ОСОБА_6 , а останняій відповідно до вимог ст.. 36 КПК України, повинен скерувати його до суду. Разом з тим, прокурор прокуратури Франківського району м. Львова ОСОБА_6 покладені на нього обов`язки звернутися до
суду з обвинувальним актом не виконав. До суду звернулася особа, процесуальні права та обов`язки якої, у даному кримінальному провадженні, не підтверджені.
Покликання заступника прокурора Франківського району м. Львова ОСОБА_3 у супровідному листі на п. 3 ч. 2 ст. 283 КПК України, стосується прокурора призначеного у порядку, передбаченому ст. 37 КПК України, який зобов`язаний у найкоротший строк після повідомлення особі про підозру здійснити одну із дій, передбачених ч. 2 ст. 283 КПК України. Як вбачається із розписки ОСОБА_4 про отримання копії обвинувального акта, така надана прокурору 30 .11.2015 року. Разом з тим, до суду матеріали передані наручно тільки 04 грудня 2015 року, тобто через 4 дні після затвердження обвинувального акту, що суперечить ст. 293 КПК України, згідно якої прокурор зобов`язаний вручити під розписку копію обвинувального акта одночасно з передачею обвинувального акта до суду.
Проте, прокурор, який здійснював повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні і цих вимог не виконав, а крім того не дотримався вимог, передбачених ст. 28 КПК України, що призвело до порушення прав підозрюваних (обвинувачених за стадією процесу) , передбачених ч. 1 ст. 21 КПК України на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, а також ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» згідно з якою, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обгрунтованість будь якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
В черговому підготовчому судовому засіданні, адвокат підозрюваних подав угоду про примирення від 29 грудня 2015 року, тобто угоду, яка була складена до затвердження обвинувального акта, а саме 30 грудня 2015 року. Вирішуючи питання про прийняття рішення, що передбачені ст.ст. 314 КПК України та підстав для затвердження угоди про примирення, перевіривши відповідність її змісту вимогам ст. 471 КПК України та з`ясувавши питання передбачені ст. ст. 314, 474 КПК України, заслухавши доводи адвоката, думку прокурора, який вважав, що угода про примирення та обвинувальний акт відповідають процесуальним вимогам, пояснення підозрюваних і представника потерпілої сторони, кожного окремо, встановлено, що угода про примирення не відповідає вимогам ст. 472 КПК України, а обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 цього Кодексу, а саме:
- до обвинувального акта не додано розписки ОСОБА_5 про отримання ним обвинувального акта з додатками, що є прямим порушенням вимог КПК України і в першу чергу ст. 40 та 291 КПК України ;
- виклад фактичних обставин справи, суперечить вимогам ст. 91 та ст. 219 КПК України , оскільки в обвинувальному акті відсутні дані про суб`єктивну сторону вчиненого кримінального правопорушення;
- обвинувачення не формульовано, у той же час зазначено, що таким чином , ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_5 вчинили таємне викрадення чужого майна (крадіжку), що суперечить п. 5 ч.2 ст. 291 КПК України згідно з якою, обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими. Однак, з огляду на викладені в обвинувальному аті обставини формулювання «підозри» , а не «обвинувачення» є припущенням, і не встановленим фактом та суперечить ст.. 42 КПК України, згідно якої, обвинуваченим (підсудним) є особа, обвинувальний акт щодо якої переданий до суду в порядку, передбаченому статтею 291 цього Кодексу. Отже, прокурором та слідчим не встановлено і в обвинувальному акті фактичних обставин не викладено, щодо визначення кримінального правопорушення у співучасті, тобто фактичних обставин визначених ст. 27 КК України, а також за попередньою змовою і зокрема групою осіб ст. 28 КК України.
В обвинувальному акті відсутня кваліфікація дій підозрюваних а саме, « крадіжка вчинена за попередньою змовою групою осіб», тобто кваліфікація не відповідає вимогам ч. 2 ст. 185 КК України.
Крім того, зміст обвинувального акта не в повній мірі відповідає вимогам п. 13 ч. 1 ст. 3, , п.4 ч. 1 ст. 110 КПК України, згідно яких обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.
Отже, обвинувальний акт, як і угода, не відповідають прямим вимогам процесуального законодавства, а тому відповідно до п.п. 1,3 ч. 3 ст. 314 КПК України, підлягають поверненню прокурору.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468 -475 цього Кодексу.
За даних обставин затвердження угоди судом, у даному випадку, буде суперечити вимогам ст.. 469, 470, 473, 474, 475, 476 КПК України, а тому слід прийти до висновку, що матеріали кримінального провадження належить повернути прокурору для організації досудового розслідування в порядку, передбаченому ст.. ст. 468 475 КПК України та складання обвинувального акта і угоди у відповідності до вимог ст.. 291 та ст.. 473 КПК України.
Відповідно до ст. 113 - 114 КПК України та з метою забезпечення підозрюваним прав, передбачених ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», для приведення обвинувального акта у відповідність вимогам процесуального Закону, слід встановити строк, який не може перевищувати 3 ( трьох) днів з часу закінчення строку на апеляційне оскарження проголошеної ухвали
На підставі викладеного, керуючись ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», п. 13 ч. 1 ст. 3, ст. 91, п.4 ч. 1 ст. 110, ст. ст. 291,314,368, 369, 370, 371, 373, 374, 468 470, 472-476 КПК України,-

У Х В А Л И В:
Відмовити у затвердженні угоди про примирення від 29 грудня 2015 року, укладеної між представником потерпілої сторони ОСОБА_9 та підозрюваними ОСОБА_4 і ОСОБА_5 з підстав невідповідності такої вимогам с. 473 КПК України та відсутності викладених в ній фактичних обставин кримінального провадження, які прокурор вважає встановленими, а також з підстав невідповідності обвинувального акта вимогам ст. 291 та КПК України в цілому.
Встановити строк на усунення виявлених недоліків, який не може перевищувати 3 (три) дні з часу закінчення строку на апеляційне оскарження даної ухвали.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Львівської області протягом семи днів з дня її оголошення через суд, який постановив ухвалу.

Суддя ОСОБА_11